Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач КС «Сімейна позика» в особі свого представника за довіреністю Вознюка Ю.А. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 565/15-11576/03 про надання споживчого кредиту від 05.10. 2015 року та просила стягнути з відповідача заборгованість за договором № 565/15-11576/03 про надання споживчого кредиту від 05.10. 2015 року в розмірі 31 102 ( тридцять одну тисячу сто дві ) гривні 86 копійок, що складається із: - 20 000 ( двадцять тисяч ) гривень 68 коп. - основна сума заборгованості по тілу кредиту; - 11 102 ( одинадцять тисяч сто дві) гривні 86 копійок - відсотки за користування кредитом та витрати по судовому збору у сумі 1 378 ( одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень. В судовому засіданні представник позивача Гирич В.А., який діє за довіреністю № 403/16 від 08 липня 2016 року ( а.с. 22) позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позовних вимогах. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про день, час, місце розгляду справи , що підтверджується підписом про отримання судової повістки, вручено у відповідності до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України через житлово-комунальні органи, в судове засідання не прибув, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв від останнього через загальну канцелярію не надійшло. Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. Відповідно до п.п.2,4 ч.1 ст.169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу, у разі, зокрема, першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі було відкрито 04.07.2014 року. Таким чином, справа перебуває на розгляді майже п»ять місяців. Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Суд розцінює таку поведінку відповідача яка мала місце після отримання судових викликів у судове засідання , як зловживання своїми правами та затягування розгляду справи. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги чергове неприбуття у судове засідання належним чином повідомленого відповідача зі згоди представника позивача, суд у відповідності до вимог ст.ст.169,224 ЦПК України вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Відповідно до ч.3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як слідує з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні 05.10.2015 року між Кредитною спілкою "Сімейна позика" та [PERSON] було укладено Договір № 565/15-11576/03 про надання споживчого кредиту члену кредитної спілки "Сімейна позика» У відповідності до п.п. 1.1.. 2.2. Договору Позивач надав Відповідачу грошові кошти у кредит в сумі 20000 гри. (двадцять тисяч гривень 00 копійок) зі сплатою відсотків по ньому в розмірі 18.06 відсотків річних та 2.63 щомісяця від суми кредиту, строком погашення не пізніше 05.10. 2017 року. Факт видачі кредиту підтверджується видатковим ордером. Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання за Договором перед Відповідачем. Проте, в порушенні умов Договору. Відповідач не виконав свої зобов'язання щодо своєчасного погашення заборгованості по кредиту, тому Позивач вимушений з вимогою про її стягнення звернутися до суду. Не виконання Відповідачем своїх грошових зобов"язань за Договором призвело до порушення ним прав та інтересів Позивача. Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші право чини. Стаття 202 ЦК України вказує на те, що право чином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право чини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім право чином погоджена дія двох або більше сторін. Щодо письмової форми право чину стаття 207 ЦК України надає таке тлумачення: «Право чин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Право чин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами)». У відповідності до ст. 626 ЦК України, договором с домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Нормами чинного законодавства України, зокрема ст. 1046 ЦК України, передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно зі ст. 1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику час тинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 610 ЦК України, несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов'язання. Згідно зі ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Крім того, як передбачає ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п. 2.5. Договору, при затримці сплати кредиту і відсотків по ньому, цей Договір вважається таким, то має підвищений ступінь ризику, і в цьому випадку, починаючи з наступного дня після 5-го числа відсотки за користування кредитом встановлюються в розмірі 0.3% від суми кредиту за кожен день прострочення. Таким чином, станом на 13.06.2016 у Позичальника заборгованість за Договором становить 31102,86 гри. (тридцять одна тисяча сто дві гривні 86 копійок), з якої тіло кредиту - 20000 гри. (двадцять тисяч гривень 00 копійок), та відсотки - 11102,86 гри. (одинадцять тисяч сто дві гривні 86 копійок). Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови споживчого кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст.З Цивільного процесуального кодексу України. - Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, досліджених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 378 гривень 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved