Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом про визнання права власності посилаючись на те, що 01 грудня 2009 року помер її батько [PERSON] Вона звернулась з заявою про прийняття спадщини, яка складається з [ADDRESS]. Дана квартира належала її батькові згідно рішення суду, проте він за час життя не зареєстрував за собою право власності на нерухоме майно, а тому постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. У судове засідання позивач не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність , позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представники відповідачів виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради, територіальної громади в особі Полтавської міської ради в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належно, причина неявки невідома. Від третьої особи Другої полтавської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи в їх відсутність. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність клопотань про відкладення з поважних причин розгляду справи та інших підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, що не зявились в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач народилася 02 грудня 1988 року, її батьками є [PERSON], [PERSON]. 26 червня 2012 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та їй присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2009 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спадкового майна , за [PERSON] визнано право власності на квартиру-кімнату 59 в будинку 4 по вул. Зіньківській, 51/2 м. Полтави. Відповідно до технічного паспорту, зазначена квартира складається з : кімнати (1) площею 16,3 м2, в загальному користуванні : коридор (ІХ) площею 4,8 м2, коридор (ІХа) площею 6,3 м2, санвузол (ІХб) площею 2,4 м2. 01 грудня 2009 року [PERSON] помер. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За повідомленням Другої полтавської державної нотаріальної контори, після померлого [PERSON] заведена спадкова справа № 200 за 2010 рік за заявою [PERSON], [INFO] про прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавалось. За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 16 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Позивач у встановленому порядку звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], проте постановою Другої полтавської державної нотаріальної контори від 26 травня 2015 року позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] у зв»язку з тим, що не подано право встановлювальних документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії . Як встановлено в судовому засіданні, позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] за час життя не зареєстрував в установленому законом порядку право власності на нерухоме майна, яке належало йому на праві власності згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 09 вересня 2009 року . У відповідності до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому\~ ст. 1269 ЦК та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст.\~1268, статей\~1296-1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Зі\~статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачено, що\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За\~ст.6 Європейської конвенції з прав людини\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до пунктів 33,34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 р. у справі «Христов проти України» одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Брумареску проти Румунії», п. 61). У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, суд приймає до уваги, що [PERSON]Ю у встановленому законом порядку набув права власності на спірне нерухоме майно, [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. Приймаючи до уваги, що позивачем не доведено, щодо порушення , не визнання чи оспорення її прав виконавчим комітетом Київської районної у м. Полтаві ради, тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: approved