Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] та визначити їх у розмірі 900 грн. щомісяця. Позивні вимоги обгрунтовує тим, що на даний час визначений судом в 2013року розмір аліментів в сумі 400грн. з врахуванням віку дитини є недостатнім, щоб забезпечити всі потреби дитини, у якої погіршився стан здоровя, а їх розмір суперечить мінімальному розміру аліментів. В судовому засіданні позивач вказала на те, що визначаючи розмір аліментів в сумі 900 грн., вона врахувала те, що дочка виросла, хворіє, потребує більших затрат на лікування, одяг, повноцінне харчування. А відповідач живе окремо, крім аліментів в сумі 400грн. ніякої іншої допомоги не надає . Відповідач позовні вимоги в уточненій редакції визнав, подавши відповідну заяву та вказав, що він ніде не працює, є здоровим та має на утриманні малолітнього сина від другого шлюбу. Крім аліментів в сумі 400грн. та подарунка на день народження дочці ніякої іншої матеріальної допомоги не надає; йому відомо, що дочка хворіє і потребує лікування. Також зазачив, що він не має у власності транспортного засобу та власного житла. У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч.4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Оглянувши заяву відповідача про визнання позовних вимог, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Так, враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно правової позиції, яка викладена у справі №143цс13 від 05.02.2014 року, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України постановила, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, за наявності відповідних обставин, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Встановлено, що рішенням Болехівського міського суду від 08 квітня 2013 року зобовязано відповідача, як батька дитини [PERSON], [INFO], сплачувати аліменти у розмірі 400 грн. (а.с.8-9). Після винесення вказаного рішення суду пройшов значний проміжок часу більше 4 років. На даний час розмір раніше визначених аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина значно виросла природньо, навчається в школі в 10 класіта потребує в зв"язку з цим більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, лікування ( в зв"язку з хворобою очей), що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, з якою дитина проживає. Крім того, законодавством передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із віку дитини сторін, такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць повинен бути не меншим як 1777 грн. і відповідно, аліменти не можуть бути меншими ніж 888.5 грн. на дитину. А визначений судом розмір аліментів в сумі 400 грн. на утримання дитини є недостатнім для задоволення всіх її потреб: калорійного харчування та забезпеченням одягу відповідно до її вікута витрат на лікування, тобто не забезпечує навіть мінімальні потреби дитини, і є не достатнім для повноцінного її розвитку, а тому є підстави для збільшення розміру аліментів. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні нового розміру аліментів суд враховує те, що відповідач, будучи фізично здоровою особою працездатного віку, офіційно не працює та немає постійного заробітку, має сина від другого шлюбу якого зобовязаний утримувати та як батько дочки [PERSON], може і повинен знаходити діяльність, яка б дозволила йому забезпечити належний рівень існування дочки, яка має право на утримання за його рахунок. А, відповідно, він повинен, і має можливість докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своєї дитини, яка в силу свого віку не може забезпечити себе усім необхідним. Тому суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача підлягають збільшенню до 900 грн. на місяць, що буде законним та справедливим і відповідатиме інтересам сторін, а що саме головне інтересам дитини. Аліменти в новому розмірі мають стягуватися з часу набрання рішення законної сили. Позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі наведеного, ст.180-184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved