Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позов мотивує тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно- 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS]. Вона є спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого [PERSON] і спадщину прийняла у визначений законом строк, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала з спадкодавцем. Інші спадкоємці першої черги за законом [PERSON] та [PERSON] спадщину не прийняли і на неї не претендують . Але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене майно їй було відмовлено у зв"язку з тим, що [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS]. . Оскільки вирішення даного питання можливе тільки в судовому порядку вона звернулася до суду з даним позовом і просить визнати за нею право приватної власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], що належала померлому [INFO] [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала до суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася , надала до суду письмову заяву в якій заявлені вимоги визнала повністю, просить слухати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного . Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 30 жовтня 2002 року Маньківською сільською радою Бершадського району Вінницької області . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно - 1/2 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований по [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON] та єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно померлого чоловіка, оскільки інші спадкоємці першої черги за законом - [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися. Судом встановлено, що правовідносини виникли між сторонами до 01.01.2004 року, а тому, як слідує із роз'яснень наданих Пленумом Верховного Суду України у постанові "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року за №7, до правовідносин які виникли до набранням чинності ЦК України в редакції 2004 року слід застосовувати законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (редакції 1963 року), зокрема розділом VІІ "Спадкове право". Так, із приписів ст.ст.524, 525, 526, 527, 529, 548, 549, 553 Цивільного кодексу УРСР, вбачається, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, або місцезнаходження майна. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини, вважається, що він прийняв спадщину. Позивачка [PERSON] спадщину після смерті [PERSON]. прийняла, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Постановою державного нотаріуса Бершадської державної нотаріальної контори Вінницької області від 06.04.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] після смерті [INFO] [PERSON], оскільки не було надано правовстановлюючого документа, який би посвідчував право власності спадкодавця на це майно. [PERSON] за життя не оформив та не зареєстрував право власності на належну йому частину житлового будинку , хоча і був його власником. З довідки № 627 виданої 11.04.2016 року виконкомом Маньківської сільської ради Бершадського району Вінницької області та ксерокопії з погосподарської книги вбачається, що будинок по [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспного двору, головою якого був [PERSON] Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності " визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору , яке було придбане до 15 квітня 1991 року , мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору , а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи , що станом на 15.04.1991 року членом колгоспного двору були [PERSON] та [PERSON],а тому розмір частки кожного складав по 1/2 частини житлового будинку з відповідними частками будівель та споруд. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Outcome: approved