Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Тростянецької сільської ради Монастириського району, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на майно, до якого входить: право на земельну частку (пай), що знаходиться в господарстві спілки селян «Дністер», згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії ТР № 0243108, який зареєстровано під №274. Вказану спадщину прийняв чоловік [PERSON] [PERSON] , який вступив в управління спадковим майном. [PERSON] помер [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 1,0837 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тростянецької сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124288000:01:002:2103, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 657271; земельна ділянка площею 0,3442 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тростянецької сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124288000:01:001:2092, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 657271; право на земельну частку (пай), що знаходиться в господарстві спілки селян «Дністер» згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії ТР № 0243108, який зареєстровано під №274. На вказане майно спадкодавцем [PERSON] було складено заповіт на ім`я позивача. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, оскільки постіно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті\~спадкодавця, позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача\~Тростянецької сільської ради Монастириського району в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.03.1998 року Тростянецькою сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №1. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, до якого входить право на земельну частку (пай), що знаходиться в господарстві спілки селян «Дністер», згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії ТР № 0243108 від 12.12.2000 року, який зареєстровано під №274. Відповідно до\~роз`яснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~відносини спадкування регулюються правилами\~ЦК\~(16.01.2003), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст. ст.\~548,\~549 ЦК УРСР\~(1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв її чоловік [PERSON] , який вступив в\~управління або\~володіння спадковим\~майном,\~що підтверджується довідкою №239, виданою Тростянецькою сільською радою Монастириського району від 31.10.2019 року. Так, згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 21.11.1950 року, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Тростянецькою сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №1. \~ \~ \~ \~Після його смерті відкрилась спадщина на майно, до якого входить: житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 1,0837 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тростянецької сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124288000:01:002:2103, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 657271; земельна ділянка площею 0,3442 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тростянецької сільської ради Монастириського району Тернопільської області, кадастровий номер 6124288000:01:001:2092, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 657271; право на земельну частку (пай), що знаходиться в господарстві спілки селян «Дністер» згідно сертифіката на земельну частку (пай) серії ТР № 0243108, який зареєстровано під №274. Також, судом встановлено, що житловий будинок що розташований за адресою: за адресою [ADDRESS] за життя належав спадкодавцю [PERSON] , однак, за життя спадкодавець не зареєстрував у встановленому законом порядку право власності на вказане майно. Згідно ч.3\~ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього\~Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4\~ст.3 зазначеного Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене\~наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5\~і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Згідно технічного паспорта на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , вказаний житловий будинок побудований в 1985 році. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до п.43 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений\~постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015р. за №1127, для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 р. та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: 1) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; 2) виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Крім того, згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Судом встановлено, що об`єктом спадкування в даній справі є житловий будинок з надвірними будівлями, який станом на 01.01.1991 року належав до суспільної групи колгоспний двір, що підтверджується копією погосподарської книги Тростянецької сільської ради за 1991-1995 р.р., згідно якої головою домогосподарства зазначено [PERSON] , з яким проживали: [PERSON] , [INFO] - дружина. Наведені обставини підтверджуються випискою з погосподарської книги №2 за 1986 1991 роки по Тростянецькій сільській раді, виданою Тростянецькою сільською радою Монастириського району Тернопільської області від 21.10.2019 року. Згідно заповіту від 04.12.2000 року, посвідченого секретарем виконкому Тростянецької сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 04.12.2000 року, [PERSON] на випадок своєї смерті належний йому на праві приватної власності жилий будинок з надвірними будівлями та предметами домашнього вжитку, що знаходиться в с.Тростянці, Монастириського району Тернопільської області та все інше майно, яке буде належати йому на день смерті, заповів позивачу [PERSON] . Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняв, що підтверджується довідкою №240, виданою 31.10.2019 року виконавчим комітетом Тростянецької сільської ради Монастириського району. Інших спадкоємців, які претендували б на спадкове майно, немає. Після смерті [PERSON] , позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте, як вбачається із постанови приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу Пивоварчук О.Є. №59/02-14 від 30.06.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. П. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved