Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати неправомірними дії Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради з нарахування [PERSON], як споживачу послуг, заборгованість в розмірі 2\~578 грн. 89 коп., зобовязати Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради здійснити перерахунок вартості наданих послуг [PERSON], з виключенням неправомірно нарахованої суми заборгованості в розмірі 2\~578 грн. 89 коп., зобовязати Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради припинити надсилання [PERSON] вимог про сплату безпідставно нарахованої суми в розмірі 2\~578 грн. 89 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача 1500 грн. витрат на правову допомогу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач проживає в [INFO]. З 2012 року і по даний час будинок, в якому мешкає позивач, обслуговує в якості виконавця робіт по утриманню будинку та прибудинкової території КП «Деснянське» Чернігівської міської ради. Оплату послуг відповідача позивач здійснює у встановленому порядку і заборгованості по оплаті спожитих комунальних послуг не має, що підтверджується документально. Разом з тим, з 2013 року відповідач безпідставно та неправомірно надсилає позивачу вимоги про сплату заборгованості з комунальних послуг в розмірі 2578,89 грн., зазначаючи про те, що відповідно до передавального балансу від КП «ЖЕК-2» Чернігівської міської ради йому було передано заборгованість за особовим рахунком позивача в розмірі 2578,89 грн., але документального підтвердження виникнення такої заборгованості немає. Вважає, що незаконними діями Відповідача порушуються права позивача на отримання субсидії, оскільки подання до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської у місті Чернігові ради недостовірної інформації про наявність у позивача заборгованості, останньому було відмовлено у призначенні субсидії. Таким чином, вважає, що порушуються права позивача як споживача, передбачені ст. 4 Законом України «Про захист прав споживачів», зокрема, на належну якість продукції та обслуговування, на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію. В судовому засіданні позивач позов підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, пояснивши, що КП «Деснянське» Чернігівської міської ради є правонаступником КП»ЖЕК-2» Чернігівської міської ради та в грудні 2012 року підприємству було передано дебіторську заборгованість населення станом на 01.12.2012 року, зокрема, по особовому рахунку позивача, але на даний час доказів про утворення такої заборгованості немає у звязку з виходом з ладу жорсткого диску, який забезпечував зберігання архівних даних програмного забезпечення «Глобус», а саме нарахування та сплати населенням послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до рішення Чернігівської міської ради від 31 травня 2012 року припинено діяльність комунального підприємства «ЖЕК-2» Чернігівської міської ради шляхом його реорганізації через приєднання до комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради. Згідно акту затвердженого начальником КП «Деснянське» ЧМР [PERSON] від 16 січня 2017 року, 11.01.2017 року вийшов з ладу жорсткий диск, який забезпечував зберігання архівних даних програмного забезпечення «Глобус», а саме нарахування та сплати населенням послуг з утримання будинку та прибудинкової території до 12.12.2012 року, переданої в грудні 2012 року комунальному підприємству «Деснянське» ЧМР від комунального підприємства «ЖЕК-2» ЧМР, у звязку з чим втрачені архівні дані програми «Глобус» та такі відновленню не підлягають. За визначенням ст. 1 Закону України від 24.06.2004 року "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги є результатом господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно дост. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно зі ст.ст.\~66,67 Житлового кодексу України, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.ч. 1,2\~ст. 68 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобовязаний своєчасно вносити плату за житлово-комунальні послуги. Плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського фонду вносяться щомісячно. Приписамист. 509 ЦК України\~встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідност. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з п. 4ст. 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими. Згідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Предмет доказування це коло фактів матеріально-правового значення, необхідних для вирішення справи по суті. Доведенню підлягають тільки ті обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, по якій виник спір. Зміст обов'язку подавати докази полягає в тому, що, в випадку його невиконання суб'єктом доказування і неможливості отримання доказів, суд має право визнати факт, на який посилалась зацікавлена сторона, неіснуючим. Рішення, як і доказування, не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані суду відомості, суд доходить висновку про те, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено джерело виникнення заборгованості позивача в розмірі 2\~578, 89 грн., натомість позивачем доведено те, що його цивільне право порушене підприємством відповідача та вірно обрано спосіб захисту його прав. За таких обставин суд дійшов висновку, що в діях підприємства відповідача наявний юридичний склад правопорушення, що може бути підставою для задоволення позову, так як інформацію про наявність заборгованості не можна вважати достовірною, така порушує особисті права позивача та завдає йому шкоди, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved