Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

У червні 2014 року позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 4 500 000,00грн., передані банку в якості депозиту за договорами банківського вкладу, 172 602,74грн. - відсотків, 4400,00грн. - 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України. 30136,99грн. - штрафних санкцій за невиконання договору у визначений у ньому строк у вигляді пені, покласти на відповідача судові витрати у справі. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем договором банківського вкладу "Стандарт" від 25.11.2013р. №15113Д-59Ф з поповненням та виплатою відсотків щомісяця в готівковій формі, ПАТ "КБ "Південкомбанк" прийняв від [PERSON] грошові кошти у розмірі 2 000 000,00грн зі строком повернення до 30 листопада 2014 р.. Крім того, відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем договором банківського вкладу "Стандарт" від 25.11.2013р. №15114Д-59Ф з поповненням та виплатою відсотків щомісяця в готівковій формі, ПАТ "КБ "Південкомбанк" прийняв від [PERSON] грошові кошти у розмірі 2 000 000,00грн зі строком повернення до 30 листопада 2014 р. Також, відповідно до умов укладеного між позивачем та відповідачем договором банківського вкладу від 13 січня 2014 року №16164Д-59Ф "Преміум" без поповнення, з виплатою процентів щомісяця, ПАТ "КБ "Південкомбанк" прийняв від [PERSON] грошові кошти у розмірі 500 000,00грн зі строком повернення до 13 березня 2014 р. Після закінчення строку вкладу за Договором 3 у день закінчення строку вкладу, на поточний/картковий рахунок Позивача не було повернуто його вклад у розмірі 500 000,00 грн., а було перераховано лише відсотки за вкладом у розмірі 4 109,59 грн. Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про надання пояснень та негайного повернення вкладу, на що отримав відмову, також було відмовлено у письмовому поясненні про причини відмови у виконанні Відповідачем своїх зобов'язань. Крім того, 26.05.2014 року Позивачем було подано, а Відповідачем прийнято два Повідомлення з вимогою дострокового повернення вкладів та виплати відсотків за ними. Проте, на вказану у Повідомленнях дату (02.06.2014 року) банком вклади не повернуті та відсотки не виплачені. У зв'язку з наведеним позивач на підставі положень Цивільного кодексу України просить суд захистити його права шляхом стягнення з відповідача на його користь грошових коштів в розмірі 4 500 000,00грн. (сукупний розмір депозитів за трьома договорами) 172 602,74. відсотків за договорами, 4400,00грн. - 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України. 30136,99грн. штрафні санкції за невиконання договору у визначений у ньому строк у вигляді пені за порушення положень Договору № 3. Ухвалою суду від 29 січня 2015 року залучено до участі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки у відповідача розпочато ліквідацію, здійснені заходи щодо повернення коштів, затверджено реєстр акцептованих вимог кредиторів, та рішення у справі може вплинути на права та обов"язки цієї установ. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю підтримав заявлені вимоги, просив суд задовольнити позов в повному обсязі, з мотивів викладених у позові. Зазначив, що після запровадження тимчасової адміністрації в установі відповідача, позивач отримав 200000,00грн. Також позивача включено в реєстр акцептованих кредиторів. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на введення тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "Південкомбанк" з 26.05.2014 відповідно до постанови Національного банку України від 23.05.2014 № 305. Вважає, що оскільки в ПАТ "КБ "Південкомбанк" запроваджено тимчасову адміністрацію до закінчення дії договорів, до правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем щодо повернення вкладу за депозитом застосовуються положення Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у зв'язку з чим просить у позові відмовити. Представник третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволені позову відмовити в повному обсязі, оскільки після введення в ПАТ "КБ "Південкомбанк" тимчасової адміністрації, правовідносини між позивачем та відповідачем підпадають під дію Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Крім того, позивачем отримано гарантована вказаним законом сума, а саме 200 000,00грн., та його включено в реєстр акцептованих кредиторів. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, подані заперечення, письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи із правовідносин, які склалися між сторонами у справі та їх правового регулювання. Судом встановлено, що 25 листопада 2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір банківського вкладу "Стандарт" від 25.11.2013р. №15113Д-59Ф з поповненням та виплатою відсотків щомісяця в готівковій формі (надалі - Договір 1) строком дії до 30 листопада 2014 р. на суму 2 000 000,00 грн. (а.с. 6-7). Додатковою угодою № 1 від 25.11.2013 року до Договору 1 внесено зміни в п. 6.3. розділу 6 договору щодо нарахування процентів при витребуванні вкладу до закінчення строку його розміщення (а.с. 8). Крім того, 25 листопада 2013 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір банківського вкладу "Стандарт" від 25.11.2013р. №15114Д-59Ф з поповненням та виплатою відсотків щомісяця в готівковій формі (надалі - Договір 2) строком дії до 30 листопада 2014 р. на суму 2 000 000,00 грн. (а.с. 9-10). Додатковою угодою № 1 від 25.11.2013 року до Договору 2 внесено зміни в п. 6.3. розділу 6 договору щодо нарахування процентів при витребуванні вкладу до закінчення строку його розміщення (а.с. 11). За своїми умовами та змістом Договори 1 та 2 та додаткові угоди до них є аналогічними. Пунктом 3.2.2. Договору 1 та Договору 2 передбачено, що Вкладник має право вимагати дострокового повернення вкладу, з урахуванням умов, передбачених пунктом 6.3 Договору. Дострокове повернення грошових коштів здійснюється з урахуванням Тарифів Банку, з якими Вкладник може ознайомитись у приміщеннях Банку або на сайті Банку vw\\\\\\.pivdencombank.com. У випадку дострокового повернення суми вкладу, Вкладник зобов'язаний письмово повідомити про це Банк не менше, ніж за 5 (П'ять) операційних днів Банку до передбачуваної дати повернення вкладу (а.с. 6, 9). Згідно з пунктами 6.3 Договорів 1 та 2 (в редакції Додаткових угод №1 від 25.11.2013 року), якщо вклад повертається достроково після спливу 181 дня його розміщення, проценти нараховуються на фактичний залишок грошових коштів на вкладному рахунку згідно пункту 1.2. цього Договору за фактичний строк знаходження вкладу на рахунку (а.с. 8,11). Факт внесення Позивачем грошових коштів за Договорами 1 та 2 підтверджено письмовими матеріалами справи (а.с. 28, 29), та не заперечується сторонами у справі Позивач, скориставшись правом вимоги дострокового повернення вкладу, 26 травня 2014 року звернувся до Відповідача з повідомленнями, які містять письмові вимоги щодо дострокового повернення вкладів та виплати відсотків за ними за Договором 1 та Договором 2 у строк до 02 червня 2014 року (а.с. 14, 15). Судом встановлено, що на вказану у Повідомленнях дату (02.06.2014 року) банком вклади не повернуті та відсотки не виплачені. Крім того, 13 січня 2014 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір банківського вкладу №16164Д-59Ф "Преміум" без поповнення, з виплатою процентів щомісяця (надалі - Договір 3), відповідно до якого Вкладник передав грошові кошти банку строком на 59 днів з умовою щомісячної виплати Банком відсотків по вкладу (а.с. 12-13). Факт внесення Позивачем грошових коштів за Договором 3 підтверджено письмовими матеріалами справи (а.с. 16). Відповідно до п.п. 1.1., вкладник передає, а Банк приймає на депозитний вклад, на умовах цього Договору, грошові кошти (у подальшому-"вклад") в сумі 500 000.00 грн. (П'ятсот тисяч гри. 00 коп.) на строк 59 днів. Дата початку строку розміщення вкладу - " 13" січня 2014 р. Дата повернення вкладу " 13" березня 2014 р. Згідно з пунктом 1.1., підпунктами 2.3.4., 2.3.5., 3.1.1., 3.1.2. Договору № 3, Банк зобов'язаний повернути суму вкладу та відсотки за ним у день закінчення строку розміщення вкладу на розрахунковий рахунок Вкладника, що вказаний у п.п. 2.3.4. Договору (а.с. 12). Встановлено, що у день закінчення строку вкладу, на поточний/картковий рахунок Позивача не було повернуто його вклад у розмірі 500 000,00 грн.. З матеріалів справи вбачається, що 24 березня 2014 року Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про надання пояснень та негайного повернення вкладу (а.с. 17-20), аналогічне звернення адресовано Національному банку України (а.с. 21-22). Вирішуючи спір, що виник між сторонами у справі, суд враховує, що постановою Правління НБУ від 23.05.2014 року за № 305 "Про віднесення ПАТ "КБ "Південкомбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2014 року прийнято рішення за № 37 про запровадження з 26.05.2014 року тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "Південкомбанк". Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.09.2014 р. № 101 почато процедуру ліквідації та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Банку. При цьому, строк дії Договором 1 та Договором 2 на момент звернення Позивача з вимогою до Відповідача, так і до суду відповідача не настав, оскільки кінцевою датою повернення коштів є 30 листопада 2014 року. Позивач скористався правом вимоги дострокового повернення грошових коштів, які передані до установи банку за депозитним договором, яка подана до банку 26.05.2014 року, тобто в день запровадження в ПАТ "КБ "Південкомбанк" тимчасової адміністрації. Разом з тим, строк виконання зобов'язання з повернення вкладу за Договором 3, сплинув 13 березня 2014, тобто до звернення до суду з вимогою про примусове стягнення таких коштів та до запровадження в ПАТ "КБ "Південкомбанк" тимчасової адміністрації. Таким чином, слід відмежувати позовні вимоги за Договором 1 та Договором 2, з позовними вимогами за Договором 3, оскільки вони виникли в різний час, та з різних правових підстав. В частині позовних вимог про стягнення коштів за Договорами банківського вкладу "Стандарт" (з поповненням та виплатою відсотків щомісяця в готівковій формі ) від 25 листопада 2013 року за №15113Д-59Ф та №15114Д-59Ф, суд на підставі досліджених матеріалів справи, приходить до висновку про відмову в їх задоволенні в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом, та підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Згідно ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів становить 200 000,00 грн. Статтею 27 даного Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню. Відповідно до ст.28 цього Закону передбачено, що Фонд здійснює виплату гарантованих сум відшкодування через банки - агенти на підставі укладених з ними договорів. Опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду було здійснене у газеті "Голос України" №188 від 24 вересня 2014 року. Згідно ч.5 ст. 45 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом тридцяти днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Частинами 6,8 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що повноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. Відповідно до частини 1 ст.52 зазначеного Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону, та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом. В ході судового розгляду встановлені обставини, які визнаються представником позивача, представником третьої особи, що позивач вже отримав 200000,00грн., тобто суму, гарантовано ст.26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Крім того, вимоги Позивача за Договором 1 та Договором 2 на суму понад в 4 000 000,00грн. включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягають задоволенню відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в четверту чергу. Таким чином, відповідно до вимог ст. 52 Закону України"Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Позивача включено до реєстру акцептованих вимог кредиторів, і ця обставина визнана, тому не потребує доказування. Отже, спірні правовідносини, що виникли між сторонами у справі за Договорами банківського вкладу "Стандарт" (з поповненням та виплатою відсотків щомісяця в готівковій формі ) від 25 листопада 2013 року за №15113Д-59Ф та №15114Д-59Ф урегульовані Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з урахуванням того, що позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення вкладу, а у подальшому - до суду після того, як 23 травня 2014 постановою Правління НБУ за № 305 "Про віднесення ПАТ "КБ "Південкомбанк" до категорії неплатоспроможних" прийнято рішення про запровадження з 26.05.2014 року тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "Південкомбанк". З урахуванням викладеного, позовні вимоги [PERSON] про стягнення грошових коштів за Договорами банківського вкладу "Стандарт" (з поповненням та виплатою відсотків щомісяця в готівковій формі ) від 25 листопада 2013 року за №15113Д-59Ф та №15114Д-59Ф (сум депозитів у розмірі 4 000 000,00грн. та процентів за депозитами у розмірі 172 602,74грн.) задоволенню не підлягають, оскільки встановлено інший порядок їх виплати. В частині позовних вимог про стягнення коштів за Договорами банківського вкладу "Преміум" (без поповнення, з виплатою процентів щомісяця) від 13 січня 2014 року за №16164Д-59Ф, суд на підставі досліджених матеріалів справи, приходить до висновку про їх часткове задоволення, виходячи з наступного. За змістом ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати слугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини. Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вкклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" передбачено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або Законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), статтею 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, 13 січня 2014 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір банківського вкладу №16164Д-59Ф "Преміум" без поповнення, з виплатою процентів щомісяця, відповідно до якого Вкладник передав грошові кошти банку строком на 59 днів з умовою щомісячної виплати Банком відсотків по вкладу. Згідно з п.п. 1.1., вкладник передає, а Банк приймає на депозитний вклад, на умовах цього Договору, грошові кошти в сумі 500 000.00 грн. на строк 59 днів. Дата початку строку розміщення вкладу - " 13" січня 2014 р. Дата повернення вкладу " 13" березня 2014 р. Згідно з пунктом 1.1., підпунктами 2.3.4., 2.3.5., 3.1.1., 3.1.2. Договору № 3, Банк зобов'язаний повернути суму вкладу та відсотки за ним у день закінчення строку розміщення вкладу на розрахунковий рахунок Вкладника, що вказаний у п.п. 2.3.4. Договору (а.с. 12). Позивач на виконання умов договору вніс грошові кошти в розмірі 500 000,00грн., що підтверджується відповідними квитанціями, копії яких містяться у матеріалах справи. У подальшому, після закінчення строку дії договору та неповернення грошових коштів, Позивач 24 березня 2014 року звернувся до Відповідача з заявою про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків. Згідно ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Так, відповідно до умов договору датою повернення вкладу визначено 13 березня 2014 року. Проте, 13 березня 2014 суму вкладу ПАТ "КБ "Південкомбанк" [PERSON] не була повернута та не перерахована на його рахунок, вказаний в договорі. Виходячи з наведеного, ураховуючи положення ст.ст. 530, 1060 ЦК України, положення Договору, Відповідач повинен був повернути грошові кошти позивачу не пізніше 14 березня 2014 року шляхом перерахування суми депозиту з усіма нарахованими відсотками на розрахунковий рахунок Позивача, вказаний в договорі, однак своїх зобов'язань не виконав, що призвело до порушення прав та майнових інтересів позивача. Суд вважає, що відмова банку він виконання своїх зобов'язань за договором банківського вкладу, та неповернення суми вкладу на вимогу вкладника у передбачений договором строк, є не тільки неналежним виконанням зобов'язання, порушенням ст. 530, 1060 ЦК України, а є й порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та Першого протоколу до неї, оскільки кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Так, розглядаючи справу "Золотас проти Греції", Європейський суд чітко вказав, що "особа, яка розмістила грошову суму в банку, передала йому право використання цієї суми, банк був зобов'язаний зберігати її, й у разі використання з метою одержання прибутку мав повернути еквівалентну суму вкладникові після припинення дії угоди. Отже, власник рахунку міг уважати, що його вклад у банку - в безпеці, особливо при отриманні відсотків. Власник рахунку правомірно вважав, що буде повідомлений про ситуацію, яка загрожує суті угоди з банком і його фінансовим інтересам, щоб він міг завчасно зробити дії відповідно до закону та зберегти право на захист свого майна". Доводи відповідача, викладені в письмових запереченнях, як і доводи третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про те, що суд має відмовити в позові в частині позовних вимог за договором №16164Д-59Ф від 13 січня 2014 року на підставі норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", оскільки на момент розгляду справи відбувається процедура виведення ПАТ "КБ "Південкомбанк" з ринку, суд не приймає до уваги, оскільки [PERSON] звернувся до Відповідача з заявою про повернення вкладу за договором, строк якого закінчився ще 13 березня 2014 року, ще 24 березня 2014, тобто вже після закінчення строку його розміщення (13.03.2014), а введення тимчасової адміністрації відбулося 26.05.2014 відповідно до постанови Національного банку України від 23.05.2014 № 305. Таким чином, строк банківського вкладу позивача закінчився ще до початку введення в банк тимчасової адміністрації, а тому норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не підлягають застосуванню до вказаних правовідносин. Відповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 6.1 договору передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення банком суми вкладу після закінчення строку його розміщення, відповідач виплачує вкладнику пеню у розмірі 0,01% від неповернутої суми вкладу за кожен день прострочення (а.с. 11). Відповідно до розрахунку, наданого позивачем сума нарахованої пені за період з 14.03.2014 по 09.06.2014 за несвоєчасне повернення вкладу становить 4400,00 грн. Разом з тим, вказаний у позові розрахунок є необґрунтований, у зв'язку з тим, що з 26 травня 2014 року в установі Відповідача запроваджено тимчасову адміністрацію. Таким чином, вимоги про стягнення пені за несвоєчасне повернення грошових коштів підлягають частковому задоволенню на суму 3650,00грн., виходячи з розрахунку 3650,00 = 500 000,00* 73 (період прострочення з 14.03.2014 року по 25.05.2014року) * 0,01%. Крім того, Позивач просив стягнути з ПАТ "КБ "Південкомбанк" 25 (двадцять п'ять) відсотків річних у розмірі 30136,99 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 14.03.2014 по 09.06.2014р.. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, представлений у позові розрахунок є необґрунтованим, оскільки 25 % річних, визначена в п. 1.2. Договору, є процентною ставкою за вкладом, а не річними відсотками в розумінні ст. 625 ЦК України. З урахуванням викладеного, вимоги про стягнення на підставі ст. 625 ЦК України річних є часткового обґрунтованими, та підлягають стягненню у розмірі 3000,00грн. виходячи з розрахунку: 3000,0 0= 500 000,00* 73 (період прострочення з 14.03.2014 року по 25.05.2014року) / 365 * 3 %. Посилання відповідача, третьої особи, на обмеження, встановлені ст. ст. 36, 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо неможливості нарахування штрафних санкцій та інфляційних витрат суд до уваги не приймає, оскільки штрафні санкції у вигляді пені, трьох процентів річних суд стягує за період з 14.04.2014 по 25.05.2014, тобто до введення тимчасової адміністрації, а обмеження визначені вказаною нормою Закону встановлені під час її дії. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовним вимог, та стягує з ПАТ „КБ "Південкомбанк", на користь [PERSON], суму вкладу за договором банківського вкладу № 16164Д-59Ф "Преміум" у розмірі 500 000,00 (п'ятсот тисяч) грн., пені у розмірі 3650,00 (три тисячі шістсот п'ятдесят грн.), 3% річних у розмірі 3000,00 (три тисячі)грн., що разом складає 506 650,00грн. (п'ятсот шість тисяч шістсот п'ятдесят грн.). Враховуючи, що позивач сплатив судовий збір за пред'явлення позову, суд, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягує з Відповідача на користь Позивача 3 654,00грн. в рахунок відшкодування судових витрат. На підставі викладеного, та

Outcome: partial