Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

13 серпня 2013 р. на автодорозі Ковель-Луцьк з вини громадянки [PERSON], яка керувала автомобілем "Мерседес" з державними номерними знаками ВК 9654 ВН була вчинена дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідачки у вчиненні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2013 р. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль "Пежо" з номерними знаками 7387 АТ-1, що на момент ДТП належав [PERSON] Відповідно до висновку/калькуляції № 48-09/13 від 09.10.2013 р., складеного оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Пежо", становить 2 428,84 євро, що за офіційним курсом гривні на дату оцінки транспортного засобу 09.10.2013 р. (10,8512) становило 21 963,15 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. На дату скоєння цієї пригоди відповідачка не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВУ/02/29355270 терміном дії з 29.07.2013 р. до 28.08.2013 р. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 22 677,40 грн. ( в тому числі оплата послуг оцінювача - 714,25 грн.). 14.02.2014 р. МТСБУ звернулось до відповідачки з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. На даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано витрати МТСБУ. За таких обставин позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування з відповідачки в порядку регресу витрат, пов'язаних з регламентною виплатою, та просить задоволити заявлений позов. Представник позивача не зявився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Відповідачка втретє не зявилася в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачка є належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Крім того, на веб-сайті суду розміщується список справ, що призначені судом до розгляду, і така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідачка мала можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості постановлення повторного заочного рішення, оскільки розгляд справи був розпочатий після скасування заочного рішення суду. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, на автодорозі Ковель-Луцьк з вини громадянки [PERSON] (на даний час відповідачка має прізвище "Муха"), яка керувала автомобілем "Мерседес Бенц" з державними номерними знаками ВК 9654 ВН була вчинена дорожньо-транспортна пригода. Вина відповідачки у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2013 р., справа № 570/4327/13-п. Зважаючи на приписи статті 61 ЦПК України вина Відповідачки у вчиненні ДТП не потребує доказуванню. В результаті зазначеної ДТП був пошкоджений автомобіль "Пежо 206" з номерними знаками 7387 АТ-1, що на момент ДТП належав [PERSON] Відповідно до висновку/калькуляції № 48-09/13 від 09.10.2013 року, складеного оцінювачем [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Пежо 206" становить 2428,84 євро, що за офіційним курсом гривні/євро на дату оцінки транспортного засобу 09.10.2013 р. (1/10,8512) становило 21 963, 15 грн. Зазначена шкода винуватцем ДТП потерпілій особі не була відшкодована. На дату цієї ДТП відповідачка не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до п.п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно зі ст. 22 Закону, МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Потерпілий з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ВУ/02/29355270 терміном дії з 29.07.2013 р. до 28.08.2013 р. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. п. "а" п. 41.1 ст. 41 Закону, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 22 677,40 грн. (включаючи оплату послуг оцінювача - 714, 25 грн.). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 ст.38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст.13 Закону. 14.02.2014 р. МТСБУ звернулось до відповідачки з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. На даний час відповідачкою не було компенсовано понесені витрати МТСБУ. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до положень Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» сума вимоги складає 100% від виплаченого відшкодування. Враховуючи вищевикладене, і оскільки винним у вчиненні ДТП є Відповідачка, то Позивач має право вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язних з регламентною виплатою. Таким чином суд дійшов висновку, що позов є доведеним та обґрунтованим, і підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 88 ЦПК України. Такі витрати складають суму 3 378 (три тисячі триста сімдесят вісім) грн. - сплата судового збору; та витрати, пов'язані з наданням правової допомоги (1378 грн. + 2000 грн. = 3378 грн.). Суд всіляко сприяв тому, щоб відповідачка з'явилася в судове засідання, і надала пояснення з приводу обставин, що мають істотне значення. Про наявність таких обставин позивачка зазначила у заяві про перегляд заочного рішення суду. Але відповідачка тричі не з'явилася до суду. Суд вважає, що в даному випадку має місце зловживання правами зі сторони відповідачки. А тому суд не вбачає підстав для чергового відкладення розгляду справи. І за результатами розгляду справи дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved