Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

18.04.2016 року позивач в особі ПАТ "Страхова компанія "Український страховий стандарт" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача грошові кошти в сумі 2 679,17 грн. та судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.09.2014 року між ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" року між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом АІ/0902495, відповідно до якого Позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність Страхувальника пов'язану з експлуатацією автомобіля [NUMBER] 18.01.2015 року в м. Чернігів по вул. Кирпоноса, 34 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Відповідно до розгорнутої довідки ВДАІ № 56306833, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], який керуючи забезпеченим автомобілем порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.02.2015 року, [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Подія, яка відбулась 18.01.2015 року в м. Чернігів по вул. Кирпоноса, 34 за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON] є страховим випадком. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність забезпеченого автомобіля була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування», 05.10.2015 року Позивачем було отримано Претензію від ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» розраховану на підставі Акту виконаних робіт № АСК-300002700 від 31.01.2015 року. Відповідач своєчасно не повідомив страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання дорожньо-транспортної пригоди. Позивачем складено Страховий акт № 5986, на підставі якого та Претензії ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», позивачем Платіжним дорученням № 21783 від 15.10.2015 року перераховано страхове відшкодування в розмірі 2 679,17 грн. В добровільному порядку відповідач не сплачує борг, через що позивач вимушений звернутися до суду з позовом щодо регресної вимоги. Уповноважений представник позивача - Андрієнко Ю.А., що діє на підставі довіреності, на судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій ПАТ "СК "Український страховий стандарт" підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити, справу розглядати у відсутність представника, в разі неявки на судове засідання відповідача без поважних причин не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді. Відповідач на судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом, що підтверджується поштовим зворотним повідомленням, яке долучено до матеріалами справи, клопотання про перенесення розгляду справи, письмових заперечень щодо пред"явлених позовних вимог або заяви про розгляд справи за його відсутністю від нього не надійшло. Оскільки з причини неявки відповідача неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності вимог до ст. 191 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст. 169, ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що 30.09.2014 року між ПрАТ "СК "Український страховий стандарт" року між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та [PERSON] укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом АІ/0902495, відповідно до якого Позивачем застраховано цивільно-правову відповідальність Страхувальника пов'язану з експлуатацією автомобіля [NUMBER]. 18.01.2015 року в м. Чернігів по вул. Кирпоноса, 34 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON]. Цивільно-правова відповідальність автомобіля [NUMBER] застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». Відповідно до розгорнутої довідки ВДАІ № 56306833, дорожньо-транспортна пригода сталась з вини [PERSON], який керуючи забезпеченим автомобілем порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17.02.2015 року, [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Подія, яка відбулась 18.01.2015 року в м. Чернігів по вул. Кирпоноса, 34 за участю забезпеченого автомобіля під керуванням [PERSON], є страховим випадком відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність забезпеченого автомобіля була застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт», відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування», 05.10.2015 року на адресу позивача надійшла претензія від ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», розрахована на підставі Акту виконаних робіт № АСК-300002700 від 31.01.2015 року. Вимогами п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», встановлено, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, письмово повідомити страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідач, в порушення вимог п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не повідомив страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання дорожньо-транспортної пригоди у встановлений термін. Відповідно до положень підпункту «г», пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Позивачем складено страховий акт № 5986, відповідно до якого подія, яка сталася, відповідає умовам страхування і є страховим випадком. На підставі вказаного Страхового акта та Претензії ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», відповідно до норм ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивачем Платіжним дорученням № 21783 від 15.10.2015 року перераховано страхове відшкодування в розмірі 2 679,17 грн. ПрАТ "СК "Інго Україна". Відповідачем проігноровано вимогу позивача про добровільну сплату вказаної суми страхового відшкодування. Таким чином, у позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої, виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) Згідно Договору страхування страховим випадком визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю Страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається Страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який сплатив страхове відшкодування за Договором страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за нанесений збиток. Згідно з положеннями ст. 33 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього закону, МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Відповідачем не надано позивачу письмових доказів на підтвердження поважності причин пропуску звернення з заявою (повідомленням) про ДТП. Згідно з положеннями ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи в розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача, винного у завданні шкоди автомобілю [NUMBER], щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних затрат, що дорівнює 2 679, 17 грн. Не зважаючи на свій обов'язок відшкодувати заподіяну матеріальну шкоду, відповідач не реагує на законні вимоги позивача. На підставі статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з положеннями ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодується на загальних підставах. Судові витрати, понесені позивачем при зверненні з позовом до суду, які підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача регресної вимоги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved