Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

Концерн «Міські Теплові Мережі» в особі філії Концерну «Міські Теплові Мережі» Орджонікідзевського району м.Запоріжжя звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 01.04.2008 року між Концерном «Міські Теплові Мережі» та [PERSON] укладено Договір № 203090 „Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді", згідно додатку № 1а до Договору, теплова енергія відпускалась у нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачці на праві власності, що підтверджується договором купівлі - продажу об»єкта нерухомості від 17.11.2006 року. Позивач за період з жовтня 2011 року по березень 2012 року, з листопада 2012 року квітень 2013 року за фактичною адресою нежитлового приміщення відпустив теплову енергію відповідачці та здійснив нарахування за теплову енергію на загальну суму 23 804,40 грн. За спірний період відповідачка здійснила часткову оплату за відпущену теплову енергію у розмірі 210,48 грн. В зв'язку з чим відповідачка має заборгованість перед позивачем в сумі 23 593,92 грн., яка до цього часу не сплачена та яку позивач з просить стягнути з відповідачки. Не погоджуючись з вимогами позивача, із зустрічним позовом до суду звернулася [PERSON] до Концерну «Міські Теплові Мережі» в особі філії Концерну «Міські Теплові Мережі» Орджонікідзевського району м. Запоріжжя про розірвання договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, посилаючись на те, що Концерн «Міські Теплові Мережі» відразу з моменту укладання договору виконував свої зобов»язання неналежним чином, належна теплова енергія до офісного приміщення не надходила, у зв»язку із чим вона звернулася до суду. У судове засідання представник позивача за первинним позовом та відповідач за зустрічним позовом не з»явився, надав суду заяву, у якій позов підтримав повністю, просив його задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити, розглянути справу за його відсутністю. Відповідачка за первинним позовом та позивачка за зустрічним позовом у судове засідання не з»явилася, від її представника до суду надійшла заява, у якій вона просила суд відмовити у задоволенні первинного позову, а зустрічний позов задовольнити у повному обсязі, розглянути справу за її відсутністю. Суд, вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін у справі на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши усі докази у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача за первинним позовом законні та обгрунтовані, отже, первинний позов підлягає задоволенню, зустрічний позов не заснований на законі та необґрунтований, тому треба відмовити у його задоволенні, з наступних підстав. 01.04.2008 року між Концерном «Міські Теплові Мережі» та [PERSON] укладено Договір № 203090 „Купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді". Згідно додатку № 1а до Договору, теплова енергія відпускалась у нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачці на праві власності, що підтверджується договором купівлі - продажу обєкта нерухомості від 17.11.2006 року. Згідно пункту 1.1. Договору Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а Споживач зобов'язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід`ємними частинами. Позивач за первинним позовом за період з жовтня 2011 року по березень 2012 року, з листопада 2012 року квітень 2013 року за фактичною адресою нежитлового приміщення відпустив теплову енергію відповідачці та здійснив нарахування за теплову енергію на загальну суму 23 804,40 грн. Претензії з боку відповідачки на неналежну якість теплової енергії, що була відпущена за спірний період, на адресу Концерну „МТМ" не надходили. Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України „Про теплопостачання", Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. За спірний період відповідачка здійснила часткову оплату за відпущену теплову енергію у розмірі 210,48 грн. В зв'язку з чим відповідачка має заборгованість перед позивачем в сумі 23 593,92 грн. , що підтверджується розрахунком від 19.02.2014 року. Позивач за первинним позовом надсилав на адресу відповідачки за первинним позовом претензію з вимогою погасити існуючу суму заборгованості по Договору. Згідно п. 6.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідно до п. 6.3. Договору підставою для розрахунків Споживача з Теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі. Пунктом 6.4. Договору передбачено, що Споживач зобов'язаний до 20-ого числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передоплату. Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації документи за розрахунковий період, а саме рахунок - фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії (п. 6.7. Договору). Відповідачка не з'явилася до Позивача для отримання зазначених документів в порядку, визначеному Договором. Позивачем було направлено розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу відповідачки поштовою кореспонденцієюча додаються). 18.02.2014 року на адресу Відповідача повторно цінним листом з описом було направлено рахунки та акти приймання - передачі теплової енергії в гарячій воді (докази направлення додаються). Отриманий Акт приймання - передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання (п. 6.7.1. Договору). Пунктом 6.7.2. договору передбачено, що у разі неотримання Акту приймання-передачі або обґрунтованих заперечень до нього встановлений договором термін, встановлений п. 6.7.1. Договору акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період. Відповідач відповідно до п. 3.2.26. Договору зобов'язався щомісячно, у строки, визначені договором, повертати Теплопостачальній організації підписаний уповноваженою особою та належним чином оформлений акт приймання-передачі теплової енергії в гарячій воді, а Теплопостачальна організація, в свою чергу, має право відповідно до п. 4.1.9. Договору вимагати повернення підписаних та належним чином оформлених Актів в термін передбачений умовами Договору, а в разі неповернення актів вважати їх прийнятими Споживачем в редакції Теплопостачальної організації. Відповідачка заперечень щодо нарахувань зазначених у рахунках та Актах приймання - передачі теплової енергії на адресу Концерну „МТМ" не надсилала, належним чином оформлені Акти приймання - передачі теплової енергії не повернула. Тобто, фактично погодилася з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахованими позивачем до оплати за вказані періоди. Відповідно до п. 3.2.6 Договору Споживач теплової енергії зобов'язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені Договором. Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав і обов'язків, які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір. Згідно Закону України „Про теплопостачання" серед основних обов'язків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів (ст. 24). Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись у встановлений договором чи законом строк. Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, а якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Пунктом 3 Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою КМУ № 1198 від 03.10.2007 року (надалі - Правила) передбачено, що межа експлуатаційної відповідальності - межа розподілу теплової мережі за ознакою договірних зобов'язань з експлуатації та утримання тих чи інших її ділянок або елементів, яка встановлюється за згодою сторін між теплопостачальною організацією та споживачем. Додатком № 2 до Договору визначена схема меж поділу теплової мережі, якою визначено, які теплові мережі перебувають на балансовій належності Споживачу та КП „РЕПОО" як балансоутримувач будинку по вул. Сталеварів/Патріотична, 19/38. Згідно п. 20 Правил облік обсягу споживання теплової енергії і параметрів теплоносія ведеться на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача або за домовленістю сторін в іншому місці. Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді (п. 23 Правил). Відповідно до умов Договору (п.3.2.1 та п. 3.2.2) Спожива теплової енергії зобов'язується виконувати умови цього договору, дотримуватись вимог актів цивільного законодавства України, Правил технічної експлуатації тепловикористовуючих установок і теплових мереж, а також забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи теплоспоживання і тепловикористовуючих установок відповідно до проекту. Внутрішня система опалення являє собою комплекс елементів, необхідних для обігріву приміщень, основними елементами якої є теплопроводи та нагрівальні прилади. Теплова потужність системи опалення, а також тип і кількість опалювальних приладів визначаються на стадії проектування об'єкта необхідна певна кількість теплової енергії для опалення й підтримки температури повітря всередині приміщень відповідно до нормативних вимог. Таким чином чітко визначено скільки тепла необхідно подати споживачеві і саме на це навантаження розраховані, змонтовані й налагоджені системи опалення. Проектом внутрішньої системи опалення будинку по [ADDRESS] у кожному приміщенні в якості опалювальних приладів передбачені чавунні радіатори. В ході перевірки офісних приміщень, які займає Відповідач було виявлено, що в даних приміщеннях замість чавунних радіаторів встановлені сталеві панельні радіатори. Переобладнання системи опалення в приміщенні призведе до розбалансування внутрішньо будинкової системи опалення нерівномірного розподілення теплоносія по стоякам, таким чином впливаючи на температуру внутрішнього повітря приміщень. На підставі цього, Позивачем було винесено припис № 439/09 від 25.01.2013 року яким зобов'язано Відповідача надати в строк до 05.02.2013 року заявку про видачу технічних умов на реконструкцію та технічне переоснащення системи теплоспоживання та до 01.04.2013 року виконати проект на реконструкцію та технічне переоснащення системи теплоспоживання. Даний припис було вручено Відповідачу 01.02.2013 року (копія додається). Що стосується умов договору в частині забезпечення надійного теплопостачання, то представниками Позивача за первинним позовом в присутності балансоутримувача будинку МКП „Основаніє" неодноразово проводились обстеження внутрішньо будинкової системи опалення та виконувались заміри температурного теплоносія на вводі у будинок на межі експлуатаційної відповідальності. Зазначеними вимірами підтверджено факт подачі теплоносія до межі продажу теплової енергії без відхилень параметрів теплоносія та згідно затвердженого температурного графіку, тобто, відхилень параметрів теплоносія в бік зменшення від затвердженого температурного графіку не підтверджено. Оскільки приміщення [PERSON] знаходяться на другому поверсі будинку та мають спільну з будинком централізовану систему опалення, відключення від цих мереж можливе за умови дотримання вимог чинного законодавства. На сьогодні порядок відключення приміщень від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання регламентується Наказом Мінбуду України № 4 від 22.11.2005 року „Про порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води" (зі змінами внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу за № 169 від 06.11.2007 року). Даний документ передбачає можливість відключення від централізованого опалення та гарячого водопостачання тільки будинку в цілому (а не окремого приміщення) за рішенням загальних зборів та за згодою всіх власників приміщень у житловому будинку. Відповідно до п. 10.4 Договору навіть припинення дії договору не звільняє Споживача від обов'язку повної сплати за спожиту теплову енергію та відповідальності, передбаченої цим договором і чинним законодавством України. Суд не вбачає підстав, крім наведених вище, передбачених договором та законом для задоволення вимог за зустрічним позовом про розірвання договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, адже п. 10.2, 10.4 договору, договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо жодна з сторін за місяць до закінчення терміну дії договору не заявила про розірвання договору, договір припиняє свою дію у випадку прийняття відповідного рішення Господарським судом. Крім того, згідно п. 8.1 договору розбіжності між сторонами, зокрема, щодо розірвання договору, вирішуються шляхом проведення переговорів, листування або укладенням додаткових угод, пропозиції щодо зміни договірних величин обсягів споживання теплової енергії надаються сторонами не пізніше ніж за 30 днів до початку кварталу. До того ж, контррозрахунку за надані послуги за договором з боку [PERSON] суду не надано. Жодних доказів, які б спростовували висновки суду та встановлювали зворотне, суду надано сторонами не було, в тому числі щодо вимог про розірвання договору та проведення перерахунку. За таких підстав, суд вважає первинний позов Концерну «Міські Теплові Мережі» в особі філії Концерну «Міські Теплові Мережі» Орджонікідзевського району м.Запоріжжя до [PERSON], про стягнення заборгованості обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, зустрічний позов [PERSON] до Концерну «Міські Теплові Мережі» в особі філії Концерну «Міські Теплові Мережі» Орджонікідзевського району м.Запоріжжя, про розірвання договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді не є обґрунтований та не підлягає задоволенню. Вирішуючи спір, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, присуджує з відповідачки за первинним позовом на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 243,60 грн. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved