Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з нижчевказаними господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS], Коломийського району належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був його батько - [PERSON], який на час ліквідації колгоспних дворів проживав у спірному будинку разом з дружиною, його матір'ю - [PERSON]. Тому кожен з них мав право на 1/2 частину вказаного нерухомого майна. [INFO] [PERSON] помер. Останній залишив заповіт, яким все своє майно заповів своїй дружині [PERSON] Отже, після його смерті відкрилась спадщина за заповітом, яка складається з 1/2 частини вказаного будинку, яку фактично прийняла його дружина, мати позивача, постійно проживаючи в спадковому будинку на час відкриття спадщини. [INFO] [PERSON] померла. Остання також залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу, який прийняв спадщину за заповітом, постійно проживаючи у вказаному будинку на час відкриття спадщини. Крім нього, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає. Однак, приватний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця на спірний житловий будинок не зареєстровано. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 03.04.2019 року він звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а.с. 61). Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Сільський голова с.Лісна Слобідка 01.04.2019 року звернувся до суду з письмовою заявою, в якій вказує, що позовні вимоги відповідач визнає та просить справу розглядати без участі його представника (а.с. 60). В зв'язку з неявкою в судове засідання вищевказаних учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого повторно 06.03.1970 року, 16.10.1947 року одружились [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 45). [INFO] народився позивач [PERSON], його батьками вказані [PERSON] та [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.06.1956 року (а.с. 51). Згідно із заповітом, посвідченим 27.10.2003 року секретарем Раківчицької сільської ради Коломийського району та зареєстрованим в реєстрі за № 368, [PERSON] заповів все своє майно [PERSON], 1929 року народження, тобто своїй дружині (а.с.42). Відповідно до даних свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 01.11.2003 року, батько позивача [PERSON] помер [INFO] в с. Лісна Слобідка Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 40). Згідно із заповітом, посвідченим 22.01.2016 року секретарем Раківчицької сільської ради Коломийського району та зареєстрованим в реєстрі за № 1, [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON], тобто позивачу (а.с.46). Даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13.01.2017 року, стверджується, що мати позивача [PERSON] померла [INFO] в с. Лісна Слобідка Коломийського району Івано-Франківської області (а.с. 43). Відповідно до довідки № 81/04-10/05, виданої 29.06.2017 року виконкомом Ліснослобідської сільської ради Коломийського району, [PERSON] був головою сім'ї колишнього колгоспного двору, що знаходиться в [ADDRESS], Коломийського району. Станом на 01.07.1990 року в цьому господарстві були зареєстровані [PERSON] - голова двору та [PERSON] - його дружина. На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку проживали: [PERSON] - дружина; [PERSON] - син (позивач); [PERSON] - невістка; [PERSON], [PERSON], [PERSON] - онуки; [PERSON] - правнука. На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку проживали: [PERSON] - син; [PERSON] - невістка; [PERSON], [PERSON] - онуки. Заповіти від імені [PERSON] та [PERSON] у виконкомі Ліснослобідської сільської ради не посвідчувалися (а.с.39). Судом встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ", виданої 14.01.2019 року за № 64125, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року, право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.6). Згідно з даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП «Коломийське МБТІ» 14.01.2019 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 92,7 кв.м. житловою площею 72,1 кв.м. та господарських будівель і споруд: літної кухні - літера "Б", літньої кухні - літера "В", сараю - літера "Г", стайні - літера "Д", стодоли - літера "Е", вбиральні - літера "І", криниці -«№», огорожі - «№ 1-2». Рік побудови будинку - 1976 ( а.с. 7-10). Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55220773, виданого приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук О.Л. 21.02.2019 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 42/2019 за номером у спадковому реєстрі 63798259 (а.с.53). 21.02.2019 року позивач звернувся до вказаного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, яка була спадкоємцем після смерті свого чоловіка [PERSON], оскільки прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.52). Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної вищевказаним нотаріусом 07.03.2019 року, вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що право власності на спірне нерухоме майно не зареєстровано (а.с.54). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання за позивачем права власності на спірне майно в порядку спадкування. На підставі наведеного, ст.ст. 392, 1261, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved