Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 86\~760,79 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" 18.03.2011 року укладено кредитний договір із [PERSON], згідно якого відповідач отримала кошти у сумі 10000,00 грн. зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами строком до 18.03.2014 року. Однак у звязку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути. Представник позивача у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив задовольнити, а розгляд провести без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлена за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Поважних причин своєї неявки суду не повідомила, заперечень проти позову та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається; зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов'язаний виконати свій обовязок; якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1049 частиною 1 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. Судом встановлено, що 18.03.2011 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] укладено договір банківського обслуговування №BLаЖГА00019981, згідно якого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» надав відповідачу кредит у сумі 10000,00 грн. строком до 18.03.2011 року зі сплатою 15% річних за користування кредитними коштами (а.с.42-44). Зобовязання [PERSON] не виконано належним чином, а тому станом на 06.08.2015 року утворилася заборгованість на загальну суму 86760,00 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом 7899,13 грн., за процентами 4302,75 грн., за комісією 4725,00 грн., пеня за несвоєчасне погашення 69833,91 грн., що підтверджується наданим ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" розрахунком. Пунктом 4.3 договору, передбачено, що у випадку прострочення Позичальником сплати за Графіком, Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобовязань, строк виконання яких настав і які не були виконанні на день прострочення виконання. Ставка 0,50 відсотків на те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п.9 Спеціальної частини договору. У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що розмір пені значно перевищує розмір збитків, а також приймаючи до уваги, що будь-яких доказів негативних наслідків внаслідок прострочення виконання зобовязання позивач не надав, та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, закріплених ст. 3 ЦК України, зокрема принципу справедливості та розумності, суд на підставі частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України вважає за можливе зменшити розмір пені до 5000 грн., що не завдасть фінансових збитків позивачу, проте може сприяти полегшенню майнового стану відповідача. Таким чином, зваживши у сукупності надані ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" докази по справі, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконала взятих на себе зобовязань за договором, а тому з останньої на користь ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" підлягає стягненню заборгованість у сумі 21\~926,88 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом,

Outcome: partial