Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з громадянином [PERSON], позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час між ними розірвано. Від цього шлюбу у них із відповідачем народилася одна дитина дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивачки та постійно проживає разом із нею. На підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2009 року (справа №2-298/09), відповідач зобов'язаний сплачувати на користь позивачки на утримання їх дитини аліменти, в твердій грошовій сумі, в розмірі по 400 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для повного матеріального утримання дитини. Констатує той факт, що з часу винесення судом рішення в Україні відбулися інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося підняття цін на товари харчування, в тому числі, дитячого, збільшення цін на дитячий одяг, профілактичні ліки, тощо. Крім того, на час винесення судом рішення по справі про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, остання мала лише трошки більше чотирьох років. Сьогодні їх дочка навчається в Лазещинській [PERSON] ступенів, у зв'язку із чим, значно збільшився розмір витрат, як на її утримання, так і на навчання. Позивачка ніде не працює, в результаті чого, її сім'я перебуває у важкому матеріальному становищі. Враховуючи те, що платник аліментів на даний час не має постійного доходу (заробітку), його доходи є нерегулярними , мінливими, вважає за можливе та необхідне клопотати перед судом про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. На підставі наведеного, просила збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на її користь на утримання дочки, [PERSON], [INFO], встановивши їх у твердій грошовій сумі, в розмірі 1000 гривень, щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує, з підстав, наведених у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не з'явився , був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Заперечень та відзиву на позов не подавав. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Пунктом 1 частини 3 цієї ж статті, передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; Оскільки відповідач [PERSON] про час день та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки суд не повідомив, то суд розглядає вказану справу по суті у відсутності відповідача. Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі, який, на даний час між ними розірвано. Від спільного проживання у сторін народилася одна дитина дочка [PERSON], [INFO] та, відповідно до свідоцтва про народження дитини, відповідач являється її батьком. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Лазещинської сільської ради №1197 від 11.05.2018 року стверджено, що на утриманні [PERSON], знаходиться дочка [PERSON], [INFO] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], у неї на утриманні перебуває неповнолітня дочка [PERSON] - [INFO], яка навчається у 7-му класі Лазещинської [PERSON] ступенів. В даний час [PERSON] ніде не працює, ІТД не займається. Стаття 51 Конституції України чітко визначає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їхнього повноліття. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє на Україні з 27 вересня 1991 року, … держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Зважаючи на взяте зобов'язання, Україна як держава, яка приєдналась до цієї Конвенції, прийняла Закон України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року, де в ст.8 записано: Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов'язок утримувати дітей мають двоє батьків, вказаних у свідоцтві про народження дитини. Аналогічне передбачене ст.180 Сімейного Кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно\~до рішення\~Рахівського районного\~суду Закарпатської\~області від\~ 19\~травня 2009\~року з\~відповідача [PERSON]\~ в користь [PERSON], стягуються щомісячно, аліменти, на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 400 гривень, але не менше 30 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 06 лютого 2009 року. В позовній заяві позивачка посилається на те, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для повного матеріального утримання дитини, оскільки з кожним роком дитина потребує більше витрат. Частиною 1 ст.192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Абзацом 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Поряд з цим суд констатує, що з 2009 року в Україні відбулися інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося підняття цін на товари харчування і дитячий одяг, на ліки. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). З огляду на те, що батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, приймаючи до уваги матеріальне становище дитини а саме те, що вона є неповнолітньою, не має доходу, проживає у важких матеріальних умовах, і матеріальне становище відповідача, який в судове засідання не з'явився, не надав будь-яких доказів про свій матеріальний стан та стан свого здоров'я, суд приходить до висновку, що відповідач є працездатним, має мінливий дохід, інших утриманців не має, отже, позов підлягає до задоволення. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присудженні рішенням Рахівського районного суду від 19 травня 2009 року, а предметом судового розгляду є збільшення розміру аліментів, то в даному випадку збільшений розмір аліментів повинен стягуватись від дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ\~Про судовий збір \~від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів, тому, суд приходить до висновку, що на підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 704,80 гривень судового збору.

Outcome: approved