Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Пожнянської сільської ради Великописарівського району, третя особа: відділ Держземагентства у Великописарівському районі Сумської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в с.Пожня В.Писарівського району Сумської області, на земельну частку (пай) площею 3,8 умовних кадастрових гектарів, розташовану в межах Пожнянської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, у відповідності до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 10.01.1997 року, зареєстрованого за №33. Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги вказаного спадкового майна, однак оформити спадкові права на земельну ділянку в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений правовстановлюючий документ. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Представник відповідача - Пожнянської сільської ради В.Писарівського району - у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Представник третьої особи - відділу Держземагентства у Великописарівському районі Сумської області Ароян С.Х. - у судовому засіданні з позовними вимогами згоден. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с.Пожня В.Писарівського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 3,8 умовних кадастрових гектарів, розташована в межах Пожнянської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, у відповідності до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 10.01.1997 року, зареєстрованого за №33 (а.с.9). З довідки виконкому Пожнянської сільської ради В.Писарівського району № 373 від 21.05.2015 року вбачається, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40571168 від 04.06.2015 року (а.с.8,21). У відповідності до ст.524 ЦК УРСР (1963р.) спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При цьому, у відповідності до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги являються в рівних частинах діти ( у тому числі усиновлені), подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого. Таким чином, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] являється його рідний син - позивач [PERSON]; їх родинні стосунки підтверджуються свідоцтвом про народження позивача, копія якого мається в матеріалах справи (а.с.7). У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 40571188 від 04.06.2015 року після смерті [PERSON], який помер [INFO], спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 22). Згідно ст.549 ЦК України (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1). якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2). якщо він подав до держнотконтори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.2 цієї статті). Таким чином, в силу ст.549 ЦК УРСР (1963р.) позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, так як за нормами ЦК УРСР (1963р.) порядок прийняття спадщини був встановлений незалежно від того, де проживав спадкоємець - в місці відкриття спадщини чи іншому місці. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. У зв'язку із втратою правовстановлюючого документа (Сертифіката) одержати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості. Втрата Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], та визнання його недійсним у зв'язку з цим, підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла» № 34 від 06.05.2015 року, що мається в матеріалах справи (а.с.10-11). Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved