Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, підставність якого обґрунтував тим, що 10.09.2018 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроінс Україна»» (надалі - Позивач) та ФОП [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів №АМ/5-347216 (далі Договір страхування), за яким були застраховано цивільно - правова відповідальність унаслідок експлуатації транспортного засобу «DAF 85360», д.н.з. « [NUMBER] » (надалі - застрахований ТЗ). 14.04.019 на а/д Благовіщенське-Миколаїв (через м. Вознесенськ), 21 км, 720 м, відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю Цибровського Олександра Миколайовича (далі - Відповідач), який, керуючи застрахованим ТЗ з причепом «Groenewegen», д.н.з. « [NUMBER] », при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Ssang Yong Kyron», д.н.з. « [NUMBER] », з причепом «Лідер», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] (далі - Потерпілий), чим порушив п.п. 2.5, 13.3 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України). В результаті ДТП транспортні засоби було механічно пошкоджено. Постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.05.2019 по справі № 386/397/19 [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 16.04.2019 та 23.04.2019 Позивач отримав від Потерпілого Повідомлення №23493 про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу Потерпілої особи та Заяву на виплату страхового відшкодування до справи № 23493. 23.07.2019 Позивач здійснив страхове відшкодування за Договором страхування у розмірі 96 981,72 грн. та 3 018,28 грн. на рахунок Потерпілого . Позивачем було надіслано Відповідачу претензії про відшкодування шкоди у розмірі вищевказаних сум, однак у добровільному порядку останній їх не повертає позивачеві, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом. Відповідач в межах визначеного судом строку відзиву не надав. Ухвалою суду від 22.01.2020 вирішено проводити розгляд справи у порядку письмового провадження у порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що постановою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 13.05.2019 у справі №386/397/19 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, вирішено питання судового збору. Згідно із судовим рішенням, 14.04.2019 о 04 годині 20 хвилин на 21-ому кілометрі + 720 метрів автодороги Благовіщенське-Миколаїв, [PERSON] керуючи транспортним засобом «DAF» д.н.з. « [NUMBER] » з причепом "GRONЕWGEN" д.н.з. « [NUMBER] » з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з ротової порожнини), відмовився в присутності двох свідків від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР), тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, [PERSON] 14.04.2019 о 04 годині 20 хвилин на 21-ому кілометрі + 720 метрів автодороги Благовіщенське-Миколаїв, керуючи транспортним засобом «DAF» д.н.з. « [NUMBER] » з причепом "GRONЕWGEN" д.н.з. « [NUMBER] » при зустрічному роз`їзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не впорався з керуванням та здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «SSANG YONG» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.13.3. ПДР, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вказане судове рішення набрало законної сили 09.08.2016. Відповідно до ст.82 ч.6 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої винесена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, встановлені судовим рішенням обставини щодо вчинення дорожньо транспортної пригоди саме [PERSON] 14.04.2019 є доведеними, отож вони не підлягає доказуванню. Судом встановлено, що 10.09.2018 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроінс Україна» (надалі - Позивач) та ФОП [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників транспортних засобів №АМ/5-347216 за яким були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації транспортного засобу «DAF 85360», д.н.з. « [NUMBER] ». Судом встановлено, що 18.04.2019 та 23.04.2019 [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» із заявою на виплату страхового відшкодування до справи № 23493. 19.04.2019 було складено Акти огляду транспортних засобів (а.с.22, 51), відповідно до яких констатовано наявність пошкоджень транспортних засобів. 23.04.2019 [PERSON] звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» із Повідомлення № 23493 про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу Потерпілої особи (а.с.13, 26). Вартість шкоди завдана зіткненням з автомобілем «Ssang Yong Kyron», д.н.з. « [NUMBER] » з причепом «Лідер», д.н.з. « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] відповідачем під час експлуатації транспортного засобу під його керуванням транспортним засобом «DAF 85360», д.н.з. « [NUMBER] » згідно із Звітом № 99/04-19 від 04.05.2019 складеного на підставі заяви щодо отримання страхового відшкодування (а.с.17-25) склала 96 981,72 грн., а згідно із Звітом № 166/05-19 від 14.05.2019 склала 3 018,28 грн. На підставі цих документів вказані суми були перераховані Позивачем на рахунок Потерпілого, що підтверджується платіжними дорученнями № 4451 від 23.07.2019 та № 3706 від 14.06.2019. За ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Виходячи з системнемного тлумачення норм цивільного законодавства, що регулюють відносини щодо відшкодування шкоди слід дійти до висновку, що в даній нормі під словосполученням -" винної особи" розуміється особа, яка в силу вимог закону зобов"язана відшкодувати заподіяну шкоду. Згідно із ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. З аналізу змісту гл.82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч.1 ст.1191 ЦК набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП з вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленій у постанові від 6.11.2013 №6-108цс13 та правовій позиції Верховного Суду висловленій у постанові від 05.09.2018 № 534/872/16-ц. Згідно із Договором найму (оренди) від 12.03.2019 підтверджено факт передачі транспортного засобу «DAF 85360», д.н.з. « [NUMBER] » власником [PERSON] ДП «Тетіївська агропромислова компанія» (а.с.34). Із матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] мав право керування транспортним засобом «DAF 85360», д.н.з. « [NUMBER] », оскільки перебував у трудових відносинах ДП «Тетіївська агропромислова компанія» відповідно до наказу за №62 від 26.03.2019 (а.с.36); за [PERSON] було закріплено взятий в оренду транспортний засіб «DAF 85360», д.н.з. « [NUMBER] », згідно із наказом за №62/1 від 26.03.2019 (а.с.38), який йому було передано відповідно до Акту приймання - передачі від 26.03.2019 (а.с.39). Зібрані у справі докази свідчать про те, що на момент виникнення спірних правовідносин [PERSON] перебував із ДП «Тетіївська агропромислова компанія» у трудових відносинах і, що дорожньо-транспортна пригода, яка сталась 14.04.2019 при виконанні [PERSON] своїх трудових обов`язків, оскільки зібрані у справі докази не доводять неправомірності дій останнього, отож матеріальна шкода Позивачеві має бути відшкодована саме ДП «Тетіївська агропромислова компанія», яка має відповідати за пред`явленим позовом. За загальними правилами ЦПК України визначення особи, яка має відповідати за пред`явленим позовом є безумовним правом позивача. Ураховуючи встановлені судом обставини, слід дійти висновку, що [PERSON] є неналежним відповідачем, при цьому позивач не скористався своїм правом на його заміну або залучення у справі співвідповідача. За таких обставин суд в задоволенні позову відмовляє. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України, а оскільки в задоволенні позову відмовлено судові витрати відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed