Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

27.03.2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Заявник вказав, що він народився 21 грудня 1957 року у м. Макіївка Донецької області. 18.08.1976 року він отримав трудову книжку на своє ім'я та працював на різних підприємствах до настання пенсійного віку. З настанням пенсійного віку [PERSON] звернувся до пенсійного фонду за призначенням пенсії, однак при перевірці документів інспектором пенсійного фонду були виявлені розбіжності між паспортом громадянина України, реєстраційним номером облікової картки платника податків та карткою соціального страхування. В зв'язку з цим заявнику було відмовлено у постановці на облік до пенсійного фонду. Заявник просить в судовому порядку встановити факт належності йому свідоцтва про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 27.06.2002 року № [NUMBER] та внесків згідно зі звітами персоніфікації, сплаченими ним, оскільки в позасудовому порядку вирішити це питання неможливо. Заявник [PERSON] в судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає та повністю їх підтримує (а.с. 27). Заінтересовану особу Управління Пенсійного фонду України в м. Лиман Донецької області було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с. 26). Управлінням Пенсійного фонду України в м.Лиман Донецької області не направлено представника для участі в судовому засіданні, заперечень проти задоволення вимог заявника не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995р. №5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Судом встановлено, що особа заявника [PERSON] підтверджується паспортом громадянина України серії ВС № 249861, виданим 17 березня 2000 року Центрально-Міським РВ Макіївського МУ УМВС України в Донецькій області. Згідно з даними паспорта заявник народився 21 грудня 1957 року в місті Макіївка Донецької області (а.с. 5-6). Заявником [PERSON] на підтвердження факту належності свідоцтва про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від 27.06.2002 року № [NUMBER] надані суду: копія паспорту (а.с. 5-6); копія картки фізичної особи - платника податків (а.с. 7); копія трудової книжки (а.с. 9-14); копія військового квитку (а.с. 15); свідоцтво про народження (а.с. 16); копія диплому (а.с. 17); копія індивідуальних відомостей про застраховану особу (а.с. 18-21). Вказані документи видані на ім'я "Бердика Сергія Иосиповича", "Бердика Сергія Йосиповича" та "Бердик Сергея Иосифовича" (російською мовою), [INFO]. З огляду на це, суд дійшов висновку, що різне написання по батькові заявника, виникло через технічну описку, зумовлену людським фактором. Встановлення факту, зазначеного у заяві, має для [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволить йому реалізувати своє право на оформлення пенсії за віком. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати заявнику не відшкодовуються.

Outcome: approved