Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Керівник Кіровоградської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом у якому просить: визнати недійсним і скасувати наказ Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області №11-1806/14-14-СГ від 09.12.2014 року "Про затвердження документації із землеустрою та передачі земельної ділянки в оренду"; визнати недійсним на майбутнє договір оренди землі, який укладено 10.12.2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та [PERSON], щодо земельної ділянки кадастровий номер 3522585400:02:000:2158, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області; зобовязати [PERSON] повернути вказану земельну ділянку; стягнути судові витрати по справі. Підставою для звернення прокурора з даним позовом є порушення інтересу держави, що відбулося внаслідок ігнорування сторонами договору встановленого порядку розпорядження земельними ділянками для ведення фермерського господарства та отримання земельної ділянки за спрощеною процедурою без проведення земельних торгів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розміром 42,6823 га. в оренду строком на 49 років, розташовану на території Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, для ведення фермерського господарства, після чого проект землеустрою затверджено оскаржуваним наказом і надано в оренду земельну ділянку. 10.12.2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 42,6823 га. сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, кадастровий номер 3522585400:02:000:2158, розташованої на території Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району та області. Проте, [PERSON] у заяві від 12.06.2014 року, що стала підставою для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства, не обґрунтовано належним чином розмір земельної ділянки із урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, а також можливостей її обробітку з огляду на наявні у заявника матеріальні та технічні можливості, що встановлено перевіркою прокуратури у ході якої зясовано, що [PERSON] не має нерухомого майна, сільськогосподарської техніки, транспорту, інших засобів для обробітку землі. Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області залишено дану обставину поза увагою та не перевірено зазначені заявником обставини, що створило передумови для невиправданого, штучного використання процедури отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, як спрощеного, пільгового порядку одержання в користування земель державної власності поза передбаченою законом обовязковою процедурою без проведення земельних торгів. Окремо необхідно відзначити, що проект землеустрою не виготовлено у тримісячний термін, а тому наказ про надання дозволу на виготовлення проекту втратив свою чинність. Викладені обставини свідчать, що оскаржуваний наказ прийнято з грубим порушенням норм чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню недійсним і скасуванню. Визнання недійсним рішення на підставі якого укладено договір оренди землі є підставою для визнання недійсним такого договору, а тому оскаржуваний договір оренди підлягає визнанню недійсним на майбутнє, а земельна ділянка поверненню. Прокурор підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечив проти задоволення позову та зазначив, що спірний наказ видано згідно вимог чинного законодавства, після чого укладено договір оренди землі, який також повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підстави визнання їх недійсними відсутні, а позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Доводи позивача про відсутність у відповідача матеріальних і технічних можливостей для обробітку земельної ділянки та використання її за цільовим призначенням є передчасними, оскільки суду надано відповідні докази, що свідчать про наявність у відповідача матеріальних і технічних можливостей для обробітку та використання спірної земельної ділянки. Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області свого представника до суду не направили, проте надали суду письмове заперечення в якому зазначили, що видані Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області накази про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою та її затвердження відповідають вимогам чинного законодавства. Укладений договір оренди землі від 10.12.2014 року містить всі істотні умови визначені ст.15 Закону України "Про оренду землі", право оренди зареєстровано у встановленому законом порядку. Викладене свідчить, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Крім цього, визнання недійсним договору оренди землі призводить до невикористання землі та не отримання орендної плати, що відповідно зменшує надходжень до бюджету, а тому просили відмовити у задоволенні позову та розглядати справу без участі їх представника (т.1, а.с.123-127). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Фермерське господарство "Згривця Руслана Федоровича" свого представника до суду не направили, повідомлені про час і місце судового розгляду в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням №26/03 засновника (учасника) ТОВ "Авангард-Агро плюс" від 26.03.2013 року [PERSON] призначено директором ТОВ "Авангард-Агро плюс" та надано право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори, а згідно наказу ТОВ "Авангард-Агро плюс" №1 від 26.03.2013 року [PERSON] приступила до виконання обовязків директора (т.1, а.с.24-27). На підставі заяви [PERSON] від 12.06.2014 року із додатками Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області винесено наказ №11-713/14-14-СГ від 11.07.2014 року "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою", яким надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 49 років, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району та області (за межами населеного пункту), орієнтовний розмір земельної ділянки 42,6823 га., земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (т.1, а.с.15-23, 28). Згідно заяви [PERSON] від 17.10.2014 року Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області винесено наказом №11-1718/14-14-СГ від 02.12.2014 року "Про внесення змін до наказу Головного управління Держземагенства у Кіровоградській області", яким внесено зміни до наказу №11-713/14-14-СГ від 11.07.2014 року виклавши пункт 4 у новій редакції: "Гр. [PERSON] у девятимісячний термін подати на затвердження, розроблений та погоджений відповідно до вимог чинного законодавства, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки" (т.1, а.с.29-30). На підставі заяви [PERSON] Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області винесено наказ №11-1806/14-14-СГ від 09.12.2014 року "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", яким затверджено документацію та надано в оренду строком на 49 років [PERSON] земельну ділянку загальною площею 42,6823 га. (кадастровий номер 3522585400:02:000:2158), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, для ведення фермерського господарства, що розташовані на території Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району та області (за межами населеного пункту) (т.1, а.с.31-32). 10.12.2014 року між Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області та [PERSON] укладено договір оренди землі, згідно якого останній передано в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства із земель запасу, що перебувають у державній власності на території Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району та області, загальною площею 42,6823 га., кадастровий номер 3522585400:02:000:2158, строком на 49 років, який зареєстровано 03.03.2015 року Реєстраційною службою Кіровоградського районного управління юстиції Кіровоградської області (т.1, а.с.33-36). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта №60710400 від 06.06.2016 року право власності, інші речові права, іпотека, обтяження на обєкти нерухомого майна, які б можна було використати для такої форми підприємницької діяльності громадян, як фермерське господарство, у тому числі на території Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району та області, за [PERSON] не зареєстровано (т.1, а.с.37-62). Листом №10-28-99.2-2932/15-16 від 22.06.2016 року Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомляє, що ТОВ "Авангард-Агро плюс", як землекористувач на території Кіровоградського району Кіровоградської області, не значиться, а нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 3522585400:02:000:2158 проведена з розрахунку вартості 1 га. ріллі по Кіровоградській області (т.1, а.с.63-67). Листом №781 від 15.06.2016 року Територіальний сервісний центр 3541 повідомляє, що станом на 15.06.2016 року за [PERSON] і ФГ "[PERSON]М." транспортні засоби не реєструвалися (т.1, а.с.68-73). Згідно листа №2347/12-20 від 22.06.2016 року за відомостями Кіровоградського обєднаного УПФУ Кіровоградської області у період 2015 2016 роки ФГ "[PERSON]М." не подавалась звітність з використання праці найманих працівників (т.1, а.с.74). Згідно листа №265/9/11-08-13 від 23.06.2016 року за відомостями Кіровоградського відділення Кіровоградської ОДПІ ГУ ДФС України у Кіровоградській області ФГ " [PERSON]М." у період 2015 2016 роки звітність за формою №1ДФ не подавалась (т.1, а.с.75-85). На підставі заяви [PERSON] від 11.02.2014 року Головним управління Держземагенства у Кіровоградській області винесено наказом №КР/3522585400:02:000/00001475 від 27.02.2014 року "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 49 років, що розташована на території Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району та області (за межами населеного пункту) у північно-східному напрямку від с. Червоний Яр, орієнтовний розмір земельної ділянки 42,6823 га., земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, з цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (т.1, а.с.86-94). Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №60709933 від 06.06.2016 року свідчить, що надану [PERSON] земельну ділянку для ведення фермерського господарства передано в суборенду ФГ "[PERSON]Ф." на підставі договору від 05.03.2015 року (т.1, а.с.95-97). Юридична адреса ФГ "[PERSON]Ф.": Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Червоний Яр, вул. Центральна, 1, згідно відомостей з Реєстру права власності на нерухоме майно (інформаційна довідка №60801874 від 07.06.2016 року), за вищевказаною адресою розміщено комплекс будівель, який на праві колективної власності належить засновникам (учасникам) ТОВ "Агрофірма "Відродження" юридична адреса: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Червоний Яр, вул. Центральна, 1. Засновниками (учасникам) та кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами) юридичної особи ТОВ "Агрофірма "Відродження" також являються [PERSON] і [PERSON], що підтверджується статутом ТОВ "Агрофірма "Відродження" (т.1, а.с.98-111, т.2, а.с.23-32). Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серія ААВ №394772 свідчить, що місцезнаходження юридичної особи Фермерське господарство "Згривець Тетяни Михайлівни", що зареєстровано 31.03.2015 року, зазначено за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Червоний Яр, вул. Центральна, 1, вид основної економічної діяльності: вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, керівник згідно статуту [PERSON] (т.2, а.с.14-22). Договори про надання послуг, оренду нерухомого майна (зерносклад), оренду транспортних засобів від 31.03.2015 року, які укладено між ТОВ "Агрофірма "Відродження" та ФГ "[PERSON]М." свідчать, що ФГ "[PERSON]М." мають матеріальні та технічні можливості для діяльності фермерського господарства, а також використання та обробітку землі (т.2, а.с.33-51). Угода про розірвання договору суборенди землі від 01.06.2016 року, що укладена між [PERSON] і ФГ "[PERSON]Ф.", свідчить, що сторони на підставі пунктів 8, 34, 36 договору суборенди землі від 05.03.2015 року дійшли до взаємної згоди про розірвання даного договору суборенди землі, після чого проведено державну реєстрацію припинення речового права (т.2, а.с.52-56). Згідно ст.123 ч.13 ЗК України (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів. Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. Можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов'язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов'язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства (стаття 8 Закону). Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений спеціальним Законом України «Про фермерське господарство» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин). Так, згідно з абзацом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради. У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (абзац 2 частини першої статті 7 Закону). Частинами другою та четвертою статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що заяву громадянина про надання земельної ділянки у власність або в оренду районна або міська державні адміністрації або орган місцевого самоврядування розглядають у місячний строк і в разі її задоволення дають згоду на підготовку землевпорядною організацією проекту відведення земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки погоджується та затверджується відповідно до закону. У разі відмови органів державної влади та органів місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки для ведення фермерського господарства питання вирішується судом. Отже, спеціальний Закон України «Про фермерське господарство» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначає обов'язкові вимоги до змісту заяви про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, які дещо відрізняються від загальних вимог, передбачених статтею 123 ЗК України до змісту клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Зокрема, в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинно бути зазначено не лише про бажаний розмір і місце розташування ділянки, але й обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. Зазначені вимоги відповідають загальним принципам земельного законодавства (стаття 5 ЗК України) та меті правового регулювання земельних відносин у сфері діяльності фермерських господарств, яка полягає в створенні умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України. Крім того, Закон України «Про фермерське господарство» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачає, що заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна бути розглянута по суті. При цьому норми Закону не містять імперативної вказівки про задоволення заяви за наявності певних формальних умов, допускаючи можливість прийняття органом державної влади чи органом місцевого самоврядування рішення про відмову в задоволенні заяви без визначення виключного переліку підстав для відмови. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що при вирішенні позовних вимог про законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства застосуванню підлягають правила надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства, згідно із статтею 7 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) як спеціального по відношенню до статті 123 ЗК України. Таким чином, за змістом статей 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин) заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити комплекс передбачених частиною першою статті 7 Закону умов і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на розгляд суду спору - суд) повинен дати оцінку обставинам і умовам, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обґрунтування розміру земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів. За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого виду виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. У протилежному випадку відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб'єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов'язковою процедурою без проведення земельних торгів. В якості підстави визнання недійсним і скасування наказу №11-1806/14-14-СГ від 09.12.2014 року "Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки", який винесено Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області, позивач вказує невідповідність заяви [PERSON] від 12.06.2014 року вимогам ст.7 Закону України «Про фермерське господарство», а саме не обґрунтовано належним чином розмір земельної ділянки із урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, а також можливостей її обробітку з огляду на відсутність у заявника нерухомого майна, сільськогосподарської техніки, транспорту, інших засобів для обробітку землі. Проте, наведені вище матеріали справи свідчать, що в заяві [PERSON] обґрунтовано належним чином розмір земельної ділянки із урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, а після отримання в оренду земельної ділянки ФГ «[PERSON]М.» укладено відповідні договори, що свідчать про наявність матеріальних і технічних можливостей для діяльності фермерського господарства, а також використання та обробітку землі. Крім цього, посилання позивача на виготовлення проекту землеустрою з порушенням встановленого строку, що є самостійною підставою для визнання оскаржуваного наказу недійсним, суд вважає передчасним, оскільки наказом №11-1718/14-14-СГ від 02.12.2014 року внесено зміни до наказу №11-713/14-14-СГ від 11.07.2014 року та продовжено строки подання на затвердження розробленого та погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а тому, зважаючи, що наказ №11-1718/14-14-СГ від 02.12.2014 року про внесення змін є чинним і його не скасовано, то проект землеустрою подано відповідно до визначених строків. Також, необхідно відзначити, що Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області було надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою відповідно до статей 15-1, 122, 123 ЗК України, а також Закону України "Про фермерське господарство" на підставі заяви [PERSON] і долучених матеріалів. У подальшому, Головним управлінням Держземагенства у Кіровоградській області було прийнято оскаржуваний наказ про затвердження проекту землеустрою на підставі заяви та поданого проекту землеустрою, що відповідав вимогам ст.50 Закону України "Про землеустрій" та Закону України "Про фермерське господарство". Затверджений проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки був погоджений в порядку, встановленому ст.186-1 ЗК України. Підстави відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на момент винесення оскаржуваного рішення були відсутні. Отже, наведене вище свідчить, що доводи позивача про наявність підстав для визнання спірного наказу недійсним і його скасування є необґрунтованими, оскільки не доведені належними та достатніми доказами, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Позовні вимоги про визнання недійсним на майбутнє договору оренди землі суд вважає необґрунтованими, оскільки встановлено, що оскаржуваний наказ, яким вирішено питання про передання земельної ділянки в оренду відповідає вимогам чинного законодавства, а договір оренди землі містить всі істотні умови визначені ст.15 Закону України "Про оренду землі", не містить порушень вимог ст.4-6, 11, 17, 19 вказаного Закону, відповідає іншим вимогам чинного законодавства, право оренди зареєстровано у встановленому законодавством порядку, а тому підстави визначені ст.ст.203, 215 ЦК України для визнання договору оренди землі недійсним відсутні. Отже, наведене вище свідчить, що доводи позивача про наявність підстав для визнання договору оренди землі недійсним є необґрунтованими, оскільки не доведені належними та достатніми доказами, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Зважаючи на необґрунтованість позовних вимог про визнання недійсним і скасування наказу та визнання недійсним договору оренди землі, суд вважає, що позовні вимоги про зобовязання [PERSON] повернути земельну ділянку не підлягають задоволенню. Статтями 11, 60, 212 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, що надані сторонами, суд вважає, що позовні вимоги не доведені належними та достатніми доказами, а тому позов не підлягає задоволенню. Судові витрати понесені позивачем не підлягають стягненню з відповідача, оскільки позов залишено без задоволення, що відповідає вимогам ст.88 ЦПК України.

Outcome: dismissed