Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредит Капітал", третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивує тим, що 16.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис №12906 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованість за кредитним договором від 03.10.2018 року №722223, укладеним між [PERSON] та ТОВ "Мілоан" у сіму 14575,00 грн., а також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису, всього - 15505,00 грн. 16.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. відкрито виконавче провадження №64526035 по примусовому виконанню вищевказаного виконавчого напису. З даним виконавчим написом він не згідний та вважає його таким, що не підлягає виконанню, оскільки кредитний договір №722223 від 03.10.2012 року не був посвідчений нотаріально, приватним нотаріусом не було належним чином перевірено безспірність сум, які були нараховані відповідачем як заборгованість позивача, не встановлено факт прострочення виконання зобов`язання за кредитним договором, не перевірено дотримання встановлених законодавством строків для вчинення виконавчого напису. Окрім цього, вказує, що під час вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом було порушено строки спеціальної позовної давності. Враховуючи вищевикладене, просить визнати вищевказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає до виконання, а також стягнути судові витрати. Не погоджуючись з позовними вимогами, представник відповідача ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач заперечує проти позову в повному обсязі заявлених позовних вимог, вважаючи позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відзив мотивує тим, що 03 жовтня 2018 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем було укладено Кредитний договір №722223 у формі електронного правочину, який позивач підписав шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до якого позивачу було надано кредитні кошти у тимчасове платне користування на поточні потреби зі сплатою процентів за користування кредитом. Вказує, що ТОВ "Мілоан" свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, однак позичальник свої зобов`язання не виконав. Окрім цього, зазначає, що між ними та ТОВ "Мілоан" було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого право вимоги в тому числі і до позивача за кредитним договором перейшло до них. Також зазначає, що позивачу було надіслано письмову претензію про погашення кредитної заборгованості, однак жодних дій з боку позивача для погашення заборгованості не було вчинено. У відзиві зазначається, що сума та розрахунок заборгованості за вищевказаним кредитним договором було передано відповідачу первісним кредитором, нових сум щодо стягнення заборгованості не нараховувалось. Також у відзиві представник відповідача заперечує і суму зазначену позивачем за надану правову допомогу, оскільки сума та вид робіт є неспівмірними та не відповідають критерію розумності та дійсності вартості наданих послуг, а також час, витрачений на підготовку позовної заяви не є виправданим. Враховуючи вищевикладене, просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. Позивач в судове засідання не з`явився, однак від такого надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №722223 від 03.10.2018 року, укладеного між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] , відповідно до умов якого позикодавець зобов`язкується на умовах, визначених цим договором надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 5000,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін до 03.10.2018 року. Відповідно до договору відступлення прав вимоги №18-МЛ від 20.12.2018 року ТОВ "Мілоан" передало ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" за плату, а ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" прийняло належні ТОВ "Мілоан" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між ТОВ "Мілоан" та боржниками, серед яких, відповідно до вищевказаного Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №18-МЛ від 20.12.2018 року є [PERSON] . Як вбачається з заяви на вчинення виконавчого напису №б/н від 07.12.2020 року ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича з проханням вчинити виконавчий напис на кредитному договорі №722223 від 03.10.2018 року. Відповідно до виписки з особового рахунку за Кредитним договором №722223 від 03.10.2018 року, у боржника [PERSON] заборгованість перед ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" станом на 07.12.2020 року становить 14575,00 грн. Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що в таких наявна претензія ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" [PERSON] №18475731/1 від 13.11.2020 року про виконання зобов`язання за договором №722223 від 03.10.2018 року, однак доказів того, що така направлялась позивачу представником відповідача не додано. 16.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. вчинено виконавчий напис №12906 про стягнення з нього на користь відповідача заборгованість за кредитним договором від 03.10.2018 року №722223, укладеним між [PERSON] та ТОВ "Мілоан" у сіму 14575,00 грн., а також стягнуто плату за вчинення виконавчого напису, всього - 15505,00 грн. 16.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком В.І. відкрито виконавче провадження №64526035 по примусовому виконанню вищевказаного виконавчого напису. Окрім цього, в межах даного виконавчого провадження, приватним виконавцем Меленчуком В.І. винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16.02.2021 року, а також постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника від 19.02.2021 року Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Так згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2статті 87 Закону України "Про нотаріат"). Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженогонаказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999(далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженомупостановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесенихпостановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 р., залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинноюпостанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001 р. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа №910/13233/17. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Із долученого до матеріалів справи Кредитного договору №722223 від 03.10.2018 року вбачається, що зазначений Договір не є нотаріально посвідченим. Відтак, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький І.В. не вправі був вчиняти виконавчий напис, чого останнім не враховано. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Тому вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). З виписки з особового рахунку за кредитним договором №6920130 від 10.02.2019 року, яка була подана стягувачем приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису вбачається, що стягнення заборгованості проводиться за період з 16.05.2019 року по 11.03.2020 року, заборгованість за простроченим тілом та простроченим відсоткам за користування кредитом за вищевказаний період становить 13 380, 00 грн. Відтак, виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом із порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та пункту 284 Інструкції, оскільки вказану у виконавчому написі суму боргу не можна вважати безспірною. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не були надані приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису нотаріально посвідчений кредитний договір, а також належні докази, в тому числі безспірності заборгованості позивача за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до [PERSON] та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 16 грудня 2020 року за реєстровим номером 12906 таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved