Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Буринської міської ради Сумської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування. Позов мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , а [INFO] померла її тітка, рідна сестра батька - [PERSON] , 1928 року народження, яка до дня своєї смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті її тітки [PERSON] , відкрилася спадщина, яку прийняв, але не оформив своїх спадкових прав на неї, її чоловік [PERSON] , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем за законом першої черги згідно ч.1 ст.529 ЦК Української РСР, як її чоловік. Серед спадкової маси було право [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ "Червоногвардієць" розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене відповідним сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0246063, який зареєстровано 18.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №413, що підтверджується інформаційною довідкою Відділу у Буринському районі ГУ ДГК у Сумській області від 28.01.2021 року. В той же час оригінал вищезазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0246063, виданого на ім`я [PERSON] втрачений, в зв`язку з чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. [INFO] помер чоловік її тітки [PERSON] , 1926 року народження, який до дня своєї смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, яку в зв`язку з відсутністю родичів ближчого ступеня споріднення, прийняла вона, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном згідно вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР, являючись при цьому спадкоємцем за законом згідно ст.531 ЦК Української РСР, як особа, що перебувала на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Серед спадкової маси було право [PERSON] на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ "Червоногвардієць" розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене відповідним сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0246064, який зареєстровано 18.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №414, що підтверджується інформаційною довідкою Відділу у Буринському районі ГУ ДГК у Сумській області від 09.03.2021 року. В той же час оригінал вищезазначеного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0246064, виданого на ім`я [PERSON] втрачений, в зв`язку з чим нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину. Крім того, зазначає, що вона не має можливості отримати свідоцтва про смерть тітки [PERSON] та її чоловіка [PERSON] , так як їй було відмовлено у їх повторній видачі, оскільки вона не має можливості надати документи, які б підтверджували її родинні відносини із ними. В той же час, вона немає можливості підтвердити факт перебування [PERSON] та [PERSON] у шлюбі між собою відповідним документом, а тому змушена звернутись до суду для його встановлення. На підставі викладеного [PERSON] просить суд: - встановити факт перебування [PERSON] , 1928 ро народження, яка померла [INFO] та [PERSON] , 1926 року народження, у шлюбі між собою; - встановити факт її перебування на утриманні [PERSON] , з травня 1997 року по день його смерті, яка настала [INFO] ; - встановити факт прийняття нею спадщини, шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном після смерті [INFO] [PERSON] ; - визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті, померлого [INFO] [PERSON] , право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ "Червоногвардієць" розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлому [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0246064, який зареєстровано 18.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 414. - визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті, померлого [INFO] [PERSON] , право на земельну частку (пай), у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ "Червоногвардієць" розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій [INFO] [PERSON] відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ №0246063, який зареєстровано 18.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 413. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області [PERSON] від 14.04.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 09.08.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. Рішенням Вищої ради правосуддя від 14.09.2021 року № 1978/0/15-21 суддю [PERSON] звільнено з посади судді Буринського районного суду Сумської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Відповідно до розпорядження керівника апарату Буринського районного суду Сумської області від 23.09.2021 року №100 проведено повторний автоматизований розподіл, згідно якого головуючим суддею для розгляду даної справи визначено суддю Гука Т.Р.. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області Гука Т.Р. від 28.09.2021 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено її до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Рожнів Я.Я. заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Крім того, [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що у [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі та проживали за адресою: [ADDRESS] . Дітей та інших близьких родичів у них не було. Коли вона навчалася в технікумі Мощенки допомагали їй фінансово, а після того як вона вийшла заміж вони продовжували допомагати їй фінансово та продуктами. У 1986 році вони також допомагали їй придбати житло. Вона приїжджала до них майже кожної неділі та допомагала їм по господарству. Також, в судовому засіданні [PERSON] вказала, що не зважаючи на те, що її чоловік мав постійну роботу, а вона підробляла неофіційно, їхня сім`я потребувала матеріальної допомоги, оскільки їх діти постійно хворіли, а вона перенесла складну операцію. При цьому позивачка підтвердила, що група інвалідності їй не встановлювалася. Від представника відповідача Буринської міської ради надійшла заява про проведення розгляду справи без участі представника відповідача та відсутність заперечень по суті позовної заяви. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що знала сім`ю [PERSON] особисто, оскільки проживала з ними по сусідству. [PERSON] та [PERSON] дітей чи інших близьких родичів крім [PERSON] не мали, а тому дуже любили її та постійно їй допомагали коштами та продуктами харчування, так як тримали господарство. Після смерті [PERSON] коли [PERSON] приїжджала обробляти їхній город то ночувала у їхньому будинку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що проживає у с. Суховерхівка та у 80-х роках винаймав житло у батьків [PERSON] , а тому йому добре відомо, що [PERSON] була сестрою її батька. У [PERSON] був чоловік [PERSON] , однак дітей у них не було. [PERSON] та [PERSON] постійно надавали кошти [PERSON] та навіть допомогли їй купити квартиру. Заслухавши доводи позивача та її представника, показання свідків, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] вбачається, що 28.12.1979 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові " [PERSON] ", дружині " [PERSON] " (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [INFO] помер [PERSON] (а.с.10). Згідно запису акта про смерть №9 [PERSON] , помер в с. Суховерхівка Буринського району Сумської області, [INFO] у віці 73 років (а.с.54). Відповідно запису акта про смерть №8 [PERSON] , померла в с. Суховерхівка Буринського району Сумської області, [INFO] у віці 70 років (а.с.56). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У позовній заяві [PERSON] просить суд, зокрема, встановити факт перебування [PERSON] , 1928 року народження, яка померла [INFO] та [PERSON] , 1926 року народження, у шлюбі між собою. Разом з цим, із запису акта про шлюб №7 вбачається, що [PERSON] було укладено шлюб з [PERSON] , після укладення шлюбу кожному з подружжя було присвоєно прізвище " [PERSON] " (а.с.52). Як зазначалось вище, у записі акту про смерть [PERSON] , яка померла, [INFO] , прізвище, імя та побатькові останньої зазначено " [PERSON] ". Таким чином, позовна вимога про встановлення факту перебування [PERSON] у шлюбі саме з [PERSON] задоволенню не підлягає. [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 3,21 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Суховерхівської сільської ради, що посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0246063, який зареєстровано 18.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №413, що підтверджується копією відповіді відділу у Буринському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 28.01.2021 року на адвокатський запит та інформаційною довідкою відділу у Буринському районі ГУ Держеокадастру у Сумській області від 28.01.2021 року (а.с.14-15). Згідно довідки Суховерхівського старостинського округу Буринської міської ради №162 від 01.03.2021 року [PERSON] , 1928 р.н., яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з нею були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1926 р.н., чоловік (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,21 умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Суховерхівської сільської ради, що посвідчувалось сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0246064, який зареєстровано 18.03.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №414, що підтверджується копією відповіді відділу у Буринському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 09.03.2021 року на адвокатський запит та інформаційною довідкою відділу у Буринському районі ГУ Держеокадастру у Сумській області від 09.03.2021 року (а.с.16-17). Згідно довідки Суховерхівського старостинського округу Буринської міської ради №163 від 01.03.2021 року [PERSON] , 1926 р.н., який помер [INFO] , був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з ним ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с.12). Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Цивільний кодекс України набрав чинності 01.01.2004 року. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно зі статтею 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 529 ЦК Української РСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст. 530 ЦК Української РСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства (ст. 531 ЦК Української РСР). В п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України (ЦК) не менше одного року. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Однак, позивач та її представник не надали суду жодних належних та допустимих доказів того, що [PERSON] , яка на момент смерті [PERSON] не досягла пенсійного віку, була непрацездатною. Пояснення позивача, надані в судовому засіданні, про перенесення нею складної операції не свідчать про її непрацездатність на момент відкриття спадщини. Крім того, [PERSON] не змогла повідомити суду навіть приблизного часу вказаного оперативного втручання та не надала доказів на його підтвердження. За загальним правилом судом може бути встановлено факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, що має значення для одержання свідоцтва про право на спадщину, призначення пенсії чи відшкодування шкоди за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалася утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів для існування навіть коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц. Проте, незважаючи на показання допитаних в судовому засіданні свідків, які підтвердили постійне надання [PERSON] та [PERSON] матеріальної допомоги [PERSON] , останньою не надано суду будь-яких доказів розміру отримуваних нею доходів та, що вона та її сім`я потребувала матеріальної допомоги. Також, показання свідків не підтверджують, що основним і постійним джерелом засобів до існування [PERSON] була допомога з боку [PERSON] і така допомога надавалась ним систематично. Таким чином, суд приходить до висновку про недоведення [PERSON] її перебування на утриманні [PERSON] не менше одного року до дня смерті останнього. Статтями 548, 549 ЦК Української РСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння з моменту відкриття спадщини; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені у цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Однак, доказів вступу в управління чи володіння спадковим майном, яке залишилось після смерті [PERSON] , позивач суду не надала. Не можуть бути безспірним доказом даної обставини показання свідка [PERSON] про обробляння позивачкою земельної ділянки [PERSON] після їх смерті, оскільки вони не підтверджуються жодними іншими письмовими доказами у справі. При цьому суд не бере до уваги довідку Суховерхівського старостинського округу від 30.08.2021 року №245, згідно якої на день смерті [PERSON] з ним тимчасово проживала племінниця [PERSON] , яка була на його утриманні, оскільки вказана довідка суперечить довідці того ж Суховерхівського старостинського округу від 01.03.2021 року №163, відповідно до якої на день смерті з [PERSON] ніхто не проживав. Оскільки, позивач не є спадкоємцем жодної із черг спадкування за законом після смерті [PERSON] та не довела, що вона має право на спадкування, як непрацездатна особа, яка перебувала на утриманні останнього не менше року до дня його смерті, а також, що вона вступила в управління та володіння спадковим майном, то правові підстави для задоволення позовних вимог про встановлення факту її перебування на утриманні [PERSON] та встановлення факту прийняття нею спадщини відсутні. Як наслідок не підлягають і задоволенню похідні від вказаних позовних вимог [PERSON] вимоги про визнання за нею, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] прав на земельні частки (паї). При цьому, судом не приймається визнання позову представником відповідача, як таке, що суперечить закону. Враховуючи викладене в позові слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed