Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Тростянецької міської ради Сумської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] заповіту не склала. Державний нотаріус Охтирської районної державної нотаріальної контори відмовив їй, позивачці, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, у зв'язку з тим, що померла [PERSON] за життя не зареєструвала право власності на нерухоме майно. З огляду на вказані обставини, позивачка просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами за технічним паспортом: житловий будинок шлакобл. обкладений цеглою - літ. "А", загальною площею - 33,3 кв.м., в тому числі житловою площею 13,1 кв.м., сіни шлакоблочні - літ. "а", погріб цегляний - літ. "а1", сарай шлакоблочний - літ. "Б", літній душ дощатий - літ. "В", вбиральня цегляна - літ. "Г", ворота залізні на залізних стовпах - "№1", забор шиферний в металевих стовпах - "№ 2, № 3", що розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, на які мала право [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, мотивуючи рішення, зазначає про наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки -[PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO]. (а.с.9) Після її смерті відкрилася спадщина, у тому числі на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Спадщину після смерті матері позивачка - [PERSON] прийняла відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР, оскільки фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджується копією будинкової книги, згідно якої вона продовжила проживати у спірному будинку та була у ньому зареєстрована і після смерті матері. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено. 11.08.2016 Державний нотаріус Охтирської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачці у вчиненні нотаріальної дії з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та видав відповідну постанову, у зв'язку з тим, що померла [PERSON] за життя не зареєструвала право власності на будинок. Розглядаючи питання про наявність підстав для визнання права власності на спірний будинок за позивачкою суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст.178 ЦК України, передбачено що об'єкти цивільних прав (тобто і майнові права) можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведені в ДБН АЗ.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного Комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5, в якому зокрема роз'яснюється: по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року №449, якою встановлено порядок введення в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинків (будівлі), що складається БТІ. Відповідно до абз.60 п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року №127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, що побудовані до 05 серпня 1992 року. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Об'єкти, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року №449, встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, де одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівні), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські будівлі і споруди до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримувати правовстановлюючі документі на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. Як вбачається із Довідки про показники об'єкта нерухомого майна №77 від 27 травня 2016 року виданої КП Тростянецької МР «БТІ» при проведенні технічної інвентаризації домоволодіння розташованого за адресою: [ADDRESS] встановлено наступне: домогосподарство складається з житлового будинку - літ. "А", сіней - літ. "а", погрібу - літ. "а1", сараю - літ. "Б", літнього душу - літ. "В", вбиральні - літ. "Г", ворот - "№1", забору шиферного в металевих стовпах - "№ 2, № 3". При проведенні технічної інвентаризації самочинного будівництва не виявлено. Житловий будинок та сарай побудовані до 5 серпня 1992 року, згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна розділ 3 п. 3.2 не є самочинним будівництвом і не потребує введення в експлуатацію. За викладених обставин, враховуючи, що позивачка є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] та спірні будинок з надвірними будовами побудовані до 5 серпня 1992 року, відповідають наявним будівельним нормам і не потребують введення в експлуатацію, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання права власності на це майно підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved