Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

20 червня 2017 року позивач звернулась до суду із позовною заявою про зміну розміру аліментів, що стягуються за рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 січня 2014 року на утримання доньки [PERSON], [INFO]. 25 вересня 2017 року позивач збільшила розмір позовних вимог та просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 січня 2014 року в цивільній справі № 401/4880/13-ц стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO], але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку припинивши стягнення згідно рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 січня 2014 року (а.с. 57). Позовна заява обґрунтована тим, що спільна з відповідачем дитина донька [PERSON], [INFO] проживає та перебуває на утриманні позивача. Рішенням суду від 21.01.2014 року з відповідача стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/7 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісяця, аліменти стягуються з 16 жовтня 2013 року до досягнення [PERSON] повноліття. На утриманні відповідача перебуває їх спільна дитина син [PERSON], [INFO]. Відповідач є працездатним. Відповідач стягує з позивача аліменти на утримання сина. Крім того, у 2017 році рівень прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку збільшився на стільки, що потребує перегляду стосовно розміру аліментів. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з викладених в позовній заяві підстав, просили суд змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням суду від 21.01.2014 року. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти заявлених позовних вимог, оскільки позивачем не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі з підстав того, що він спільно з позивачем мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], котра перебуває на утриманні позивача та сина [PERSON], [INFO], котрий перебуває на утриманні відповідача. Крім того, на даний час відповідач утримує новонароджену дитину [PERSON], [INFO] та дружину, котра здійснює догляд за малолітньою донькою. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши думку позивача, представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 січня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/7 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісяця. Аліменти почати стягувати з 16 жовтня 2013 року до досягнення [PERSON] повноліття (а.с. 5). Статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", роз"яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На даний час, відповідач проживає та утримує неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 29, 30). Крім того, на утриманні відповідача [PERSON] перебуває непрацездатна дружина [PERSON] та малолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 28.09.2017 року та копією листка непрацездатності серії АДЕ № 933116 (а.с. 32, 63). Відповідач сплачує кредит, що підтверджується довідкою виданою ПАТ КБ "Приватбанк" від 25.07.2017 року (а.с. 33). Позивач [PERSON] проживає з десятирічною донькою [PERSON], однак на даний час не працює (а.с. 64). Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, суд враховує: наявність в платника аліментів інших неповнолітніх дітей, а саме новонародженої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 63), непрацездатної дружини [PERSON], котра перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с. 32), утримання відповідачем неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий навчається в Професійному будівельному ліцеї м. Комсомольська другого атестаційного рівня в групі № 11 "Слюсар з ремонту автомобілів, водій автотранспортних засобів (категорія "С"), машиніст крана автомобільного" з 01.09.2016 року по 30.06.2019 року, навчання денне, знаходиться на не повному державному утриманні (а.с. 29, 30, 45). Посилання позивача на збільшення рівня прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку у 2017 році, суд не бере до уваги, оскільки згідно роз"яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що матеріальний стан платника аліментів та його сімейний стан змінився (погіршився), оскільки відповідач на даний час утримує неповнолітнього сина, непрацездатну дружину та новонароджену дитину, а тому суд не вбачає підстав для збільшення розміру аліментів. Крім того, позивачем не надано до суду достатніх, належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення позову, погіршення матеріального стану одержувача аліментів чи покращення стану платника аліментів, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 640 грн. (а.с. 1), в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, а тому судові витрати у справі суд відносить за рахунок позивача.

Outcome: dismissed