Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

07.05.2019 року АТ КБ "Приватбанк", який є правонаступником ПАТ КБ "Приватбанк", звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості (ціна позову 59 298,76 грн.), мотивуючи тим, що 10.09.2010 року [PERSON] було підписано заяву № б/н, згідно якої відповідач отримала кредит в розмірі 18000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керувався п.п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 17.04.2019 року має заборгованість 59 298,76 грн., з яких: - 22 697,63 грн. - тіло кредиту; - 15 169,56 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредита; - 17 321,41 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; - 810,22 грн., - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 2799,94 грн. - штраф (процентна складова). Відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк», а тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 59 298,76 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 1921 грн. Ухвалою суду від 10.07.2019 року суддею Кобзарем Ю.Ю. відкрито провадження по справі та призначено справ до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У зв`язку з закінченням терміну відрядження судді Кобзаря Ю.Ю. справу передано до канцелярії суду та на підставі розпорядження керівника апарату суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Відповідно до Протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2019 року - призначення справи не відбулося у зв`язку з відсутністю потрібної кількості суддів. Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2020 року на підставі Розпорядження керівника апарату суду справу передано судді Алексєєвій О.В. Ухвалою суду від 10.04.2020 року, після отримання відповідей на запити щодо місця реєстрації відповідача, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 28.10.2020 року по справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги позивача задоволено. 11.01.2021 року ухвалою суду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення суду від 28.10.2020 року задоволено - рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 28.10.2020 року скасовано та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 01.02.2021 року до суду надійшов відзив на заяву про скасування заочного рішення, відповідно до якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вважає, що заочне рішення від 28.10.2020 року скасуванню не підлягає, оскільки судом при його винесені було дотримано всі норми, передбачені ЦПК. Також вважає, що при укладенні кредитного договору між сторонами було дотримано вимог ЦК щодо його форми та змісту. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, підписавши яку, відповідач погодилась з тим, що ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в т.ч. з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заяві про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку складають Договір про надання банківських послуг Відповідачу було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] - ключем до якого є пластикова Картка, яку отримала Відповідач та мобільний телефон, який вказала відповідач у Заяві. За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування. Таким чином, Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль. Тарифи - розмір винагороди за послуги Банку є невід`ємною частиною Договору. Перелік може змінюватися і доповнюватися, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил. Позивач відзначає, що виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю на настання відповідних правових наслідків, передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 10 років, Позичальник в банк не зверталася за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що вона знала про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодилася, про що свідчить факт підписання договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. Вважає, що позивачем надано докази укладення між Банком та відповідачем по справі кредитного договору та наявність невиконаних кредитних зобов`язань, а саме: копію кредитного договору, розрахунок заборгованості, копію паспорта відповідача, за яким був оформлений кредит, виписку по рахунку, фото клієнта з карткою, тоді як відповідачем не надано належних доказів не укладення кредитного договору. Порядок та строк погашення кредиту передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифів для погашення заборгованості по кредитним картам, відповідно до яких для клієнтів передбачений пільговий період (процентна ставка 0,01 % річних), що діє за умови погашення боргу до 25-го числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості. У випадку не погашення заборгованості на протязі пільгового періоду за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360/365 календарних днів на рік. Строк та порядок погашення кредиту здійснюється шляхом внесення щомісячних мінімальних обов`язкових платежів, розмір та строки яких також зазначені в Тарифах. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену Тарифами і частину заборгованості по кредиту. У разі несвоєчасного або не в повному обсязі внесення щомісячного мінімального платежу сума кредиту вважається простроченого. У разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн. Клієнт сплачує банку пеню згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів. З наданої виписки вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувалася кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому її твердження щодо не знання тарифів, умов та правил та правил не відповідають дійсним обставинам справи. При укладанні договору вся необхідна інформація про умови кредитування та сукупну вартість кредиту була доведена до відома позичальника у вигляді другого примірника договору. Також для зручності клієнта у АТ КБ «ПриватБанк» організовано ряд електронних та телекомунікаційних послуг. Крім того, при необхідності отримання інформації та необхідних документів, клієнти мають можливість ознайомитися з нею в обслуговуючому відділенні АТ КБ «ПриватБанк». Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов`язок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту. Позивач вважає помилковими заперечення відповідача, про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу, яке грунтується на ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, але не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Пеня та штраф не є окремими видами відповідальності, а є різновидом штрафних санкцій. У межах одного виду відповідальності можуть застосовуватися різний набір санкцій. Тлумачення неможливості одночасного застосування штрафу та пені прямо суперечить установленому законодавця, який в законах України прямо передбачає можливість одночасного застосування пені та штрафу. Також позивач звертає увагу на те, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за Договором, тому посилання відповідача про те, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. Стаття 526 ЦК України наголошує, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, на даний час, відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконала. 15.02.2021 року позивач надав суду відзив аналогічний відзиву наданому раніше, додавши наступне щодо посилання відповідача на ЗУ «Про захист прав споживачів». Банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є підписання сторонами кредитного договору. Доказом факту ознайомлення відповідача з умовами кредитування є фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплати ним періодичних платежів). Позивач вважає, що кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним. Також зауважує, що ЗУ «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини. Так вище вказаний Закон визначає поняття споживчого кредиту, а саме споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. В даному ж випадку грошові кошти надавалися у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Вважає, що відповідач неправомірно в даному випадку посилається на Закон. Окрім того, в анкеті-Заяві [PERSON] своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в Приватбанку. Погашаючи заборгованість по кредиту відповідач також прийняла умови договору та погодилася з ними. Також відповідачем було підписано «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначено поточну процентну ставку, вказано розмір комісій та штрафів тощо, тобто сторонами при укладенні договору були оговорені усі істотні умови. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, яка разом з даними Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. Згідно виписки по рахунку, Відповідач до певного часу належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за Договором. Тому посилання відповідача про те, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги. 19.02.2021 року до суду надійшла заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 51 099,59 грн., яка складається: 37 867,19 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13 232,40 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, а також понесені судові витрати. 09.04.2021 року [PERSON] надано відзив відносно вище вказаної заяви, в якому вказала, що уточнені позовні вимоги позивача не визнає та просила відмовити в їх задоволенні. Під час розгляду справи позивач не надав суду підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою Кредитка «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Не надано будь-яких відомостей про номер карткового рахунку, дати вручення картки відповідачеві, повідомлення йому пін-коду, строку дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості. Відповідач зазначає, що в наданій позивачем копії анкети-заяви відсутні дані про те, яка банківська картка була видана позичальнику, строк її дії, який розрахунок відкрито на ім`я позичальника, не зазначено кредитний ліміт та строк дії картки. Із даної заяви вбачається, що пам`ятка клієнта, яка є невід`ємною частиною договору відповідачеві не видавалася. Виписки з рахунку, у випадку, якщо він був відкритий на ім`я відповідача, до позовної заяви не додано. Як вбачається з копії анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, остання не містить будь-яких даних про суму кредиту, чи кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки, її виду та строку дії. Вказана анкета-заява взагалі не містить ніяких даних щодо обрання відповідачем банківських послуг, крім особистих даних та підпису відповідача. У матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму наданого відповідачу кредитного ліміту та видачу кредитної картки «Універсальна». Крім того, [PERSON] в анкеті-заяві від 10.09.2010 року виявила бажання оформити на своє ім`я дебетову, а не кредитну карту. Також відповідач вважає, що за відсутності доказів про згоду відповідачки 10.09.2010 року або у майбутньому оформити на своє ім`я кредитну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а відтак і згоди позичальника на сплату 2,5 % на місяць за користування кредитними коштами банку, що говорить про безпідставність заявлених банком вимог про стягнення 13 232,40 грн. боргу по процентам за користування кредитними коштами. Тому, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору з відповідачем, отримання останньою за спірним кредитним договором кредитної картки, кредитних коштів із визначеним кредитним лімітом та відповідно наявності у відповідачки заборгованості за вказаним кредитним договором, вважає даний позов необґрунтованим. 28.04.2021 року до суду надійшли заперечення АТ КБ «Приватбанк» на відзив відповідача, в яких позивач зазначив, що ним в порядку п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог. Позивач також пояснив, що при укладенні договору між сторонами було дотримано всіх норм ЦПК України, відповідача було ознайомлено з умовами кредитування, про що свідчить її підпис на анкеті-заяві (про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг) та Довідці про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка універсальна» 55 днів льготного періоду, відповідачем було надано Банку свої персональні дані необхідні для укладення договору та документи. В свою чергу позивачем було видано відповідачу платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт. З виписки по картрахунку чітко прослідковується, що відповідач користувалась кредитними коштами: отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, частково сплачувала заборгованість за договором. Вважає, що користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому її твердження щодо не знання тарифів та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Також умовами договору, а саме п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 передбачено, що банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт та підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком. Щодо строку дії договору та кредитної картки позивач пояснив, що дія договору пролонгується кожні 12 місяців, картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці. Так, кредитний договір чинний, заперечення відповідача нічим не обгрунтовані. У відповідача за користування кредитними коштами наявна заборгованість та в матеріалах справи відсутні будь-які належні докази погашення такої заборгованості, правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги не визнає та просила відмовити в їх задоволенні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних для вирішення спору. Даний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.09.2010 року року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 18 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та Довідки про умови кредитування з використанням платіжної карти "Кредитка Універсальна" 55 днів пільгового періоду. (а.с. 62, 63 т. 1). Згідно сатеріалів справи, відповідачем власноручно підписано Довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка універсальна» 55 днів льготного періоду, якою передбачено умови кредитування, а саме: процентну ставку, пеню за несвоєчасність погашення заборгованості, штрафи за порушення строків платежів, комісії та ін. Вказані обставини та факт підписання зазначених документів відповідачем не спростовано. Згідно довідки позивача, в рамках договору б/н [PERSON] було видано кредитні картки. (а.с. 123, т. 1). Як вбачається з виписки по картковому рахунку відповідача станом на 18.05.2020 р. (а.с. 114-122, т. 1), [PERSON] користувалася банківською карткою починаючи з 18.09.2010 р., при цьому, здійснювала різні операції, зокрема, зняття готівкових коштів, оплату товарів у розстрочку, оплату у мережі Інтернет. Також, з виписки вбачається, що відповідач неодноразово здійснювала поповнення готівкою власної картки, зокрема, востаннє 30.06.2018 р. З виписки також випливає, що відповідачу банком здійснювалися нарахування та списання відсотків, комісій, пені за кредитним договором. Суд приходить до висновку, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,526,1054 України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, в зв`язку з чим в неї утворилась заборгованість. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Також, згідно із ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зважаючи на те, що відповідачем не спростовано розрахунок суми боргу, суд вбачає за необхідне задовольнити вимоги в частині стягнення з відповідача тіла кредиту в розмірі 37 867,19 грн. Також, позивачем висунуто вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Водночас, як випливає з наданого позивачем розрахунку, проценти річних нараховані виходячи зі ставки 84%, що не відповідає положенням ст. 625 ЦК України, та не передбачено в умовах договору, підписаного відповідачем. При цьому, позивачем не обґрунтовано застосування саме такої процентної ставки, відсутні посилання на положення договору щодо застосування річних в розмірі 84%. За наведених обставин, розрахунок позивача щодо процентів річних є неналежним, тому, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог. Позов задоволено на 74,10 % (37867,19 х100:51099,59). Отже, судовий збір слід стягнути в розмірі 1423,46 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial