Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

[PERSON], який діє в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення грошових коштів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 листопада 1992 року позивач [PERSON] уклала шлюб із [PERSON]. Від шлюбу у сторін по справі 28 січня 1999 року народилася дочка [PERSON]. В подальшому 01 серпня 2000-року позивач шлюб із відповідачем розірвала, 01 липня 2008 року позивач уклала шлюб із гр. [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються відповідними свідоцтвами про шлюб та про народження. 26 лютого 2015 року дочка позивача та відповідача у зв'язку з набуттям 16-ти річного віку змінила прізвище з "Бухтіярова" на " Тодорова", зазначений факт підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища. Після закінчення загальноосвітньої школи дочка сторін по справі продовжує навчатись, у 2016 році вона вступила для навчання до ДЗ "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України", станом на теперішній час дочка позивача та відповідача є студентом 2 -го курсу зазначеного навчального закладу, форма навчання - денна, основа навчання - бюджетна, позивач стипендії не отримує, взагалі термін навчання становить 6-ть років, але довідка щодо строку навчання учбовим закладом видається посеместрово. Станом на час подачі позовної заяви дочка сторін по справі є повнолітньою особою, тобто їй виповнилося повних 18 років. Але незважаючи на те, що дочка позивача навчається на бюджетній основі, тобто отримання нею освіти є безкоштовним, вона після набуття повноліття потребує матеріальної допомоги. Такі вимоги щодо надання допомоги дочці позивача як особі, яка після набуття повноліття продовжує навчання, позивач обґрунтовує наступним: - дочка позивача та відповідача проживає в гуртожитку освітнього закладу, який розташовано в м. Дніпро, оплата за проживання у гуртожитку становлять 2 465 грн. на півроку або 410 грн. на місяць. Але для фактичного проживання позивач вимушена також нести додаткові витрати як-то періодичне придбання постільних речей, білизни, їхнє прання, прасування, придбання миючих засобів, засобів гігієни тощо. Такі додаткові витрати для проживання становлять в середньому 300 грн. на місяць; - отримання освітньої послуги в навчальному закладі є безкоштовною, але позивач зазначає, що отримання такої послуги є тільки у вигляді самого навчання. Для навчання позивач також вимушена купувати підручники, навчальну та методичну літературу, канцелярські товари, відвідувати комп'ютерний заклад де проводяться певні заняття. Такі додаткові витрати у позивача становлять в середньому 300 грн. на місяць; Таким чином як вбачається із наведеного, розмір витрат для самого навчання та проживання у гуртожитку становить 1010 грн. на місяць. Крім того позивач несе додаткові витрати, які пов'язані із навчанням та проживанням її дочки в іншому населеному пункті відмінному від своєї реєстрації. Такі витрати виглядають у придбанні продуктів харчування, предметів одягу та взуття, за необхідності проїзду на транспорті загального користування по м. Дніпру, а за необхідністю і поза межі зазначеного населеного пункту. Такі додаткові витрати підтвердити важко оскільки неможливо отримати чеки за кожен кілограм овочів, м'ясних виробів, сніданків або обідів у їдальні тощо, придбання предметів одягу, білизни, взуття. Позивач вважає, що діючим законодавством встановлено прожитковий мінімум, яким необхідно забезпечити людину для її існування. Згідно ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік" такий розмір прожиткового мінімуму станом на час подачі позову становить 1684 грн. (вимоги ст.7 зазначеного Закону), але фактично витрати на придбання продуктів харчування, придбання предметів одягу, взуття, предметів особистої гігієни становлять 2500 грн. на місяць. Згідно положень розділу 16 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які після настання повноліття продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, таку допомогу зобов'язані надавати їм до досягнення 23-х років або до закінчення навчання. Позивачу невідомо, чи працює в даний час відповідач оскільки стосунків із відповідачем позивач не підгримує. Тому позивач вважає доцільним пред'явити вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі на користь позивача як на особу, з якою після набуття повноліття проживає дочка, яка після набуття повноліття продовжує навчання. Така грошова сума на думку позивача повинна становити 2 500 грн., обґрунтування такої суми зазначено раніше. Таким чином просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], який народився в с. Новоданилівка району Запорізької області на користь позивача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], як на дочку, яка після набуття повноліття продовжує навчання, у розмірі 2 500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення позивачем навчання. Позивач [PERSON] надала до суду уточнену позовну заяву про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в якій зазначила, що згідно положень розділу 16 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які після настання повноліття продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, таку допомогу зобов'язані надавати їм до досягнення 23-х років або до закінчення навчання. У судовому засіданні, яке відбулося 20 листопада 2017 року, відповідач по справі заявив, що він працює в ТОВ « Таврія» охоронцем, при цьому надав суду відповідну довідку. Таким чином у позивача виникає право вимагати стягнення аліментів з відповідача у частці від заробітку ( доходу). Отже, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], який народився в с. Новоданилівка району Запорізької області на користь позивача [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], як на дочку, яка після набуття повноліття продовжує навчання, у розмірі ? частини заробітку ( доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви та до закінчення позивачем навчання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]І, адвокат [PERSON] підтримав викладені в уточненій позовній заяві вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, але надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить розглянути дану справу за його відсутністю. Уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 23 листопада 1992 року позивач [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] ( а.с.11). Від шлюбу у сторін по справі 28 січня 1999 року народилася дочка [PERSON] ( а.с. 8). В подальшому 01 серпня 2000-року позивач шлюб із відповідачем розірвала ( а.с. 12а). 01 липня 2008 року позивач уклала шлюб із гр. [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються відповідними свідоцтвами про шлюб та про народження. 26 лютого 2015 року дочка позивача та відповідача у зв'язку з набуттям 16-ти річного віку змінила прізвище з "Бухтіярова" на " Тодорова", зазначений факт підтверджується свідоцтвом про зміну прізвища ( а.с. 9). Після закінчення загальноосвітньої школи дочка сторін по справі продовжує навчатись, у 2016 році вона вступила для навчання до ДЗ "Дніпропетровська медична академія Міністерства охорони здоров'я України", станом на теперішній час дочка позивача та відповідача є студентом 2 -го курсу зазначеного навчального закладу, форма навчання - денна, основа навчання - бюджетна, позивач стипендії не отримує, взагалі термін навчання становить 6-ть років, але довідка щодо строку навчання учбовим закладом видається посеместрово. Відповідно копії довідки ДЗ « Дніпропетровська медична академія МОЗ України від 06 вересня 2017 року за № 81, [PERSON] є студентом другого курсу 2 медичного факультету ДЗ « Дніпропетровська медична академія МОЗ України» денного відділення, бюджетної форми навчання IV рівень акредитації. Термін навчання -01.09.2017 року по 31.01.2018 року ( а.с.6) Відповідно довідки ДЗ « Дніпропетровська медична академія МОЗ України року [PERSON] здійснила оплату за проживання та комунальні послуги в гуртожитку № 3 ДЗ « ДМА МОЗУ» за період з 01.09.2017 року по 28.02.2018 р. у розмірі 2465 гривень 00 копійок (дві тисячі чотириста шістдесят пять гривень 00 копійок) ( а.с 7). Відповідно довідки ТОВ « Таврія» від 17.11.2017 року за № 60, [PERSON], працює в ТОВ « Таврія» Якимівського району Запорізької області на посаді охоронця з 06 травня 2017 року згідно наказу № 27 від 05.06.2017 року. Посадовий оклад складає -3200,00 гривень. Відповідно довідки деканату ІІ медичного факультету від 28 листопада 2017 року за № 340, [PERSON] навчається в ДЗ « Дніпропетровській державній академії МОЗ України, ІV рівня акредитації, на 2 медичному факультеті, денне відділення, бюджетна форма навчання з 01.09.2016 року ( Наказ про зарахування № 704 ос від 06.08.2016 року. На наступний час [PERSON] є студенткою 2 курсу, повний термін навчання в медичній академії складає 6 років. У звязку з тим, що студент може перевестися до іншого навчального закладу, отримати відпустку за станом здоровя або бути відрахованим, що змінює термін навчання, можуть повідомити тільки орієнтовний термін закінчення академії 30 червня 2022 року ( а.с.29). Згідно ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня донька чи син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки повинні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові, що вони зможуть надати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного кодексу України вбачається, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], як батько повнолітньої [PERSON], працює в ТОВ «Таврія» Якимівського району Запорізької області на посаді охоронця з 06 травня 2017 року згідно наказу № 27 від 05.06.2017 року. Посадовий оклад складає -3200,00 гривень та має можливість утримувати свою повнолітню доньку, оскільки вона потребує матеріальну допомогу в зв'язку з навчанням в ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України». На підставі письмових доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі зазначеного суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON], судовий збір в розмірі 640 гривень в дохід держави.

Outcome: approved