Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Позивач у вересні 2013 року звернувся до суду з позовом, яким просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором№030/04.08/71-452К від 10.04.2008 року , яка складає 57210, 54 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає- 457283, 85 грн. , а саме: заборгованість по основній сумі кредиту - 44148,59 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 352879, 68 грн.; заборгованість за процентами -7813, 87 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 62456, 26 грн.; заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 грн.; нарахована пеня - 5248, 08 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає -41947,90 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки , а саме квартиру за номером [NUMBER], яка знаходиться у [ADDRESS], та яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] 10 квітня 2008 року по реєстру №1234 та зареєстрованого в реєстрі правочинів за №2823619, загальною площею 54, 45 кв.м., в тому числі житлової площі 32,0 кв.м., шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб"єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій та стягнути понесені ними судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, заперечень на позов чи заяв на відкладення з поважних причин не подав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 квітня 2008 року між ВАТ " Сведбанк" та [PERSON] укладено договір №030/04.08/71-452К, відповідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 44 188,00 доларів США на строк по 10 квітня 2038 року, включно, зі сплатою процентів за користування кредитом та виконанням зобов"язань у повному обсязі. 28.11.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Сведбанк", яке виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Сведбанк", яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк", та Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" укладено Договір факторингу №15. Відповідно до п. 2.1, 2.2. Договору Банк відсутупає Фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. Крім того, 28.11.2012 року між ПАТ " Сведбанк", яке виступає правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Сведбанк", яке в свою чергу виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку "ТАС-Комерцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальнісю ТОВ " ФК "Вектор Плюс" укладено Договір про відступлення прав за іпотечними договорами. Відповідно до п.1.1, 1.2. сторони домовились, що разом з відступленням прав вимоги заборгованостей по кредитних договорах від боржників, що здійснюється на підставі Договору факторингу від 28 листопада 2012 року №15, укладеного між сторонами, одночасно відступаються права вимоги за іпотечними договорами, які визначені цим Договором. Первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю права за Іпотечними договорами, перелік яких наведено у Додатку №1 до цього Договору (а.с.28-32). Згідно Витягу із Додатку №1 Договору про відступлення прав за іпотечним договором від 28.11.2012 року до переліку кредитних договорів включено Кредитний Договір № 030/04.08/71-452К від 10.04.2008 року, де позичальником є [PERSON] та Іпотечний договір від 10.04.2008 року, де Іпотекодавцем також є [PERSON] (а.с.33). 14 грудня 2012 року за вих. №0029741 на адресу [PERSON] направлено представниками ПАТ " Сведбанк " та ТОВ " Факторингова компанія "Вектор Плюс" повідомлення про відступлення права грошової вимоги (а.с.27). Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України також передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Банк зобов"язання за вказаним вище кредитним договором перед відповідачем виконав у повному обсязі. У відповідності ст. 533 ЦК України грошове зобов"язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов"язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов"язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов"язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця-гривня. В свою чергу, відповідач зобов'язання перед позивачем належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 10.03.2013 року має заборгованість у розмірі 57210, 54 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає- 457283, 85 грн. , а саме: заборгованість по основній сумі кредиту - 44148,59 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає - 352879, 68 грн.; заборгованість за процентами -7813, 87 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає 62456, 26 грн.; заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 грн.; нарахована пеня - 5248, 08 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на дату розрахунку складає -41947, 90 грн., розрахунок якої додається ( а.с. 26 ). Відповідності до ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. У відповідності до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов"язання може забезпечуватися неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 10.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк", яке виступає правонаступником Акціонерного комерційного банку "ТАС- Комерцбанк" та [PERSON] укладено Іпотечний договір, відповідно до якого передано в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру за номером [NUMBER], яка знаходиться у [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцям на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу 10 квітня 2008 року по реєстру №1234 та зареєстрованого в реєстрі правочинів за №2823619 (а.с.18-22 ). Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України " Про іпотеку " N 898-IV від 05 червня 2003 року, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 ст. 33 вказаногоЗакону України N 898-IV від 05 червня 2003 року, передбачено способи звернення стягнення на предмет іпотеки: на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (тобто шляхом позасудового врегулювання). Відповідно до ч. 1 ст. 35 цього ж Закону на іпотекодержателя покладається обов'язок надіслати іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення встановленої форми. 27.08.2013 року ТОВ " ФК "Вектор Плюс" на адресу [PERSON] направлено письмову досудову вимогу щодо виконання договірних зобов"язань (а.с.38-39, 40, 41). Вимога ТОВ " ФК "Вектор Плюс" відповідачем, у визначений термін, виконана не була. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем, відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" та п. 11, 12, 12.3, 12.3.1 Іпотечного договору від 10 квітня 2008 року, у іпотекодержателя, позивача по справі, виникло право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, як іпотекодержатель не реалізував своє право у безспірному порядку (п. 12.2 Іпотечного договору від 10 квітня 2008 року), він має право звернутися до суду з метою звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень ст. 39 Закону України "Про іпотеку". Стаття 39 Закону України "Про іпотеку"N 898-IV від 05 червня 2003 року містить вимоги щодо рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, у рішенні має бути вказаний загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Згідно п. 6 ст. 38 Закону України " Про іпотеку ", ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Пунктом 4 Договору про внесення змін та доповнень №1 від 18 липня 2011 року до договору Іпотеки від 10 квітня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим №1251 сторони домовились, що предмет іпотеки набувається у власність Іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена на підставі висновку суб"єкта оціночної діяльності. При цьому, Сторони домовились, що суб"єкт оціночної діяльності визначається Іпотекодержателем. Продаж Предмета іпотеки здійснюється згідно ст. 38 Закону України "Про іпотеку", на підставі наступного застереження: задоволення вимог Іпотекодержателя здійснюється шляхом продажу Предмета іпотеки від імені Іпотекодержателя будь-якій особі. Продаж Предмета іпотеки здійснюється за ціною, що буде встановлена за згодою між Сторонами або на підставі висновку суб"єкта оціночної діяльності (а.с.21-22). Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню- 3 441 грн., внесеного судового збору.

Outcome: approved