Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що [INFO] померла його мати - [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) яка перебуває у колективній власності КСП «України» с. Мосьпанове, розміром 6,23 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (з урахуванням розпорядження Чугуївської райдержадміністрації №139 від 22.03.2000р.), яку вона успадкувала після смерті своєї матері. Однак Позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, оскільки його мати - [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] фактично, та за життя так і не встигла оформити свої спадкові права. Позивач - [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити. Відповідач 1 - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надала заяву про слухання справи без її участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала. Відповідач 2 [PERSON], в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував. Суд відповідно до ст. 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу у відсутності не з'явившихся осіб за наявними доказами справи. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. [INFO] померла бабуся Позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим повторно, 28.04.2015 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по Чугуївському району реєстраційної служби Чугуївського управління юстиції у Харківській області. (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки (паю) яка перебуває у колективній власності КСП «України» с. Мосьпанове, розміром 6,23 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Право померлої [PERSON] на вищезазначену земельну частку (пай) підтверджене Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі рішення Чугуївської районної державної адміністрації Ради народних депутатів від 23 квітня 1996 року №237. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Згідно статті 529 Цивільного кодексу УРСР: при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Після смерті [PERSON], спадкоємцем першої черги стала її донька [PERSON] Інших спадкоємців першої черги не було. [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, а саме речами, які залишились після смерті спадкодавиці, крім того, оригінал Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії серії [NUMBER] після смерті матері зберігався у неї. [INFO] померла мати Позивача [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) яка перебуває у колективній власності КСП «України» с. Мосьпанове, розміром 6,23 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (з урахуванням розпорядження Чугуївської райдержадміністрації №139 від 22.03.2000р.), яку вона успадкувала після смерті своєї матері, але так і не оформила своїх спадкових прав. Після смерті [PERSON], спадкоємцями першої черги стали її донька - [PERSON], її син - [PERSON], та її чоловік - [PERSON] Інших спадкоємців першої черги немає. Згідно повідомлення з Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області № 2101/01-16від 29.05.2015 р., після смерті [PERSON], померлої [INFO]. в термін передбачений ст.1261, 1266 ЦК України, [PERSON], [PERSON] спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог ст.1268 ЦК України, постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заведена спадкова справа за № 961/2012. 26.12.2012 р. за реєстровими номерами: 1-3916, 1-3918 видані свідоцтва про право на спадщину за законом на приватизовану земельну ділянку розміром 6, 0372 га, розташовану на території Моспанівської сільської ради Чугуївського району Харківської області на ім'я [PERSON] та [PERSON] по ? частині кожному. Натомість Позивач, [PERSON], на момент смерті [PERSON], також проживав разом з нею, доглядав за нею, допомагав по господарству, однак з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертався, так як вважав себе таким, що фактично прийняв спадщину. Отже, [PERSON] фактично прийняв спадщину, так як на момент відкриття спадщини постійно проживав разом із [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. На даний час Позивач не має можливості належним чином оформити свої спадкові права, після смерті мати, оскільки остання за життя своїх спадкових прав на спадкове майно, що залишилось після смерті її матері так і не оформила. Крім того, в свідоцтві про народження Позивача прізвище його матері вказано як «[PERSON]». При видачі паспорту Позивачу, його прізвище було вказано як «[PERSON]», а в паспорті його матері її прізвище було зазначено як «[PERSON]». Відповідно до п.14 розділу 5 Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Мінюсту України від 18.10.2000 року, реєстрація смерті та внесення даних до свідоцтва про смерть здійснюється на підставі паспорту померлого. У зв'язку з чим, прізвище матері позивача в Свідоцтві про смерть було зазначено як «[PERSON]». Згідно паспортних даних, на другій сторінці паспорту Позивача та паспорту його матері їх прізвища російською мовою вказані однаково як «[PERSON]». Крім того, при видачі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] була допущена помилка, прізвище бабусі Позивача помилково було зазначено як «[PERSON]» замість правильного «[PERSON]». Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1, 3, 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»: саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не лише реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини. Згідно п. 23 постанови Пленум Верховного Суду від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1298 ЦК України встановлює, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до Глави 10 п. 4.9, 4.10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" свідоцтво про право на спадщину видається на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена. На підставі викладеного,

Outcome: approved