Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

17 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30.05.2017 року в м. Дніпро на вул. Набережній перемоги, в р-ні е/о № 219 відбулося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота Корола» номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що належить на праві власності [PERSON], та транспортного засобу "ВАЗ 21099" номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс серія АК/0596677 від 12.02.2016 р. ПрАТ "СК "Юнівес". Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 1907/17/17 від 14.08.2017 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота Корола» номерний знак [NUMBER] з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу з вирахуванням ПДВ складає 54 022,87 грн. 08.09.2017 року ПАТ "СК "Юнівес" здійснив часткову виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 23 378,07 грн. 31.07.2018 року ПАТ "СК "Юнівес" здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 29 644,80 грн. та штрафні санкції за прострочення виплати страхового відшкодування, відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2018 р. Позивач вважає, що ПрАТ "СК "Юнівес" прострочив виконання грошового зобов'язання, у зв'язку з чим просить суд стягнути з ПрАТ "СК "Юнівес": - пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 21.10.2017 року по 30.07.2018 року включно в розмірі 7 279,62 грн., - 3 % річних за період з 21.10.2017 року по 30.07.2018 року включно в розмірі 689,55 грн., - індекс інфляції за період з 01.10.2017 року по 30.07.2018 року включно в розмірі 2 193,71 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 вересня 2018 року відкрито провадження по справі. (а.с. 43) 22.01.2019 року ПрАТ "СК "Юнівес" надіслав на адресу суду відзив. Просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що 31 липня 2018 року [PERSON] звернувся із заявою про добровільне виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2018 р. Відповідач добровільно виконало зазначене рішення суду та перерахувало страхове відшкодування, що підтверджується платіжним доручення № 28694 від 31.07.2018р. Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову. Вислухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.05.2017 року в м. Дніпро на вул. Набережній перемоги, в р-ні е/о № 219 відбулося дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тойота Корола» номерний знак [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], що належить на праві власності [PERSON], та транспортного засобу "ВАЗ 21099" номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - Поліс серія АК/0596677 від 12.02.2016 р. ПрАТ "СК "Юнівес". 08.09.2017 року ПрАТ "СК "Юнівес" здійснив виплату страхового відшкодування позивачу в розмірі 23 378,07 грн., що підтверджується платіжним доручення № 19235 від 08 вересня 2017р. (а.с. 31) Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2018 року частково задоволено частково [PERSON] Постановлено стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Юніверс» на користь [PERSON] несплачену частку страхового відшкодування в розмірі 29 644 гривні 80 копійок, пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 08.09.2017 року по 20.10.2017 року включно в розмірі 852 грн. 80 коп., 3 % річних за період з 08.09.2017 року по 20.10.2017 року включно в розмірі 102 гривні 34 копійки, інфляційні втрати за період з 08.09.2017 року по 20.10.2017 року включно в розмірі 592 грн. 90 коп., а всього 31 192 гривні 84 коп. Позивач [PERSON] просить стягнути: - пеню на суму заборгованості 29 644,80 грн. за період, починаючи з 21.10.2017 р. по 30.07.2018 р. включно, яка складає 7 279,62 грн., - 3% річних на суму заборгованості 29 644,80 грн. за період, починаючи з 21.10.2017 р. по 30.07.2018 р. включно, яка складає 689,55 грн., - індекс інфляції на суму заборгованості 29 644,80 грн. за період, починаючи з 01.10.2017 р. по 30.07.2018 р., яка складає 2 193,71 грн. Згідно із частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Таким чином, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов'язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до п. 5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Дана норма закону передбачає наявність вини страховика в прострочені виплати страхового відшкодування. Встановлено, що 31.07.2018р. [PERSON] звернулася до ПрАТ "СК "Юнівес" із заявою про добровільне виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2018 року. 31.07.2018 року ПрАТ "СК "Юнівес" здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 29 644,80 грн., що підтверджується платіжним доручення № 28694 від 31.07.2018 р. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв"язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядається в судовому порядку. Оскільки сума стягнутого страхового відшкодування за рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2018 р. є спірною та розглядалася по цивільній справі, вони є не узгодженими, а тому не є заборгованістю, і тільки після набрання чинності судовим рішенням можуть вважатися заборгованістю. Таким чином, правові підставм для розрахунку пені, інфляційних втрат та трьох процентів річних відсутні, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed