Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з врахуванням уточнених позовних вимог до [PERSON], ПАТ «Український Інноваційний Банк», Відділ Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про зняття арешту з майна, скасування постанови (а.с. 21 ) . В обґрунтування позову зазначають про те, що 6 серпня 1977 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис №2234. Під час подружнього життя ними було придбано майно, а саме транспортний засіб: Citroen Jumpy, тип кузова легковий пасажирський - В, № кузова [NUMBER], рік випуску: 2000, д.н.з. [NUMBER], свідоцтво [NUMBER], дата видачі 22.12.2005 року. На вказане майно ВДВС Святошинського районного управління юстиції м. Києва накладено арешт, внаслідок того, що відкрито виконавче провадження, де виступає боржником. Підтвердженням того, що на вказаний автомобіль накладений арешт є копія витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна копія повідомлення управління державної автомобільної інспекції про те, що транспортний засіб поставлений на автоматизований облік до АІС «Арешт»: під Арешт, заборона на відчуження. Зазначений автомобіль оголошено в розшук, згідно постанови про розшук майна боржника виданої ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 16.06.2011 року ВП № 25644672. Вважає, що майно придбане в шлюбі є сумісною власністю подружжя, а тому на нього не може бути накладено арешт в рамках виконавчого провадження де боржник її чоловік. Просить суд зняти арешт з транспортного засобу Citroen Jumpy, тип кузова легковий пасажирський - В, № кузова [NUMBER], рік випуску: 2000, д.н.з. [NUMBER], свідоцтво [NUMBER], дата видачі 22.12.2005 року та визнати незаконною та скасувати постанову про оголошення в розшук майна боржника, видану ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 16.06.2011 року ВП № 25644672. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з вищенаведених підстав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідача - ПАТ «Український Інноваційний Банк» в судове засідання не з'явився, про дату ,час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, в своїх письмових запереченнях просили в позові відмовити. Вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON] дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що 12 жовтня 2010 року Святошинський районний суд м. Києва задовольнив позов Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» в особі Київської філії Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» до ТАВ «Торговий дім «Байкал» та [PERSON] про стягнення заборгованості. Дане рішення набрало законної сили 28.10.2010 року. 23.03.2011 року на підставі рішення видано виконавчий лист. ( а.с. 95) Статтею 124 Конституції України передбачено, що судове рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Стаття 14 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Виконавчий лист було пред'явлено до виконання до Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві на підставі чого було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 2564467. 16.06.2011 року Постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Косяник А.Ю оголошено розшук майна боржника [PERSON] - транспортний засіб Chevrolet Lacetti, ДНЗ: [NUMBER]. та автомобіль Citroen Jumpy, тип кузова легковий пасажирський - В, № кузова [NUMBER]. (а.с. 10) Дана постанова боржником не оскаржувалась. В ході виконання рішення суду 23.04.2012 року Філією 10 ПП «Нива В.Ш.» згідно протоколу № 1012049/1 було реалізовано нерухоме майно, а саме, трикімнатну квартиру № 254 в буд. 89-а по пр.. Перемоги в м. Києві, що належала на праві власності [PERSON], від реалізації банком було отримано грошові кошти у сумі 482 608, 19 гривень. Крім цього 30.08.2011 року банком було реалізовано автомобіль боржника «Шевролет» д.н.з. [NUMBER] на який було накладено арешт Постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Косяник А.Ю 16.06.2011 року та який було описано і накладено арешт згідно акту ВДВС від 23.04.2012 року у сумі 31 966, 03 гривні. Залишок по заборгованості складав після реалізації вказаного майна - 115 211, 26 гривень. У зв'язку з чим представник стягувача звернувся повторно до Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження для примусового виконання виконавчого листа виданого Святошинським районним судом м. Києва від 23.03.2011 року № 2774/2010 року у межах залишку заборгованості за кредитним договором в сумі 115 211, 26 гривень. (а.с. 96-97) Постановою старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Боголей І.Ю. від 07.11.2013 року відкрито виконавче провадження № 40617626 (а.с. 98) Постановою старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Боголей І.Ю. від 07.11.2013 року накладено арешт на майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчуження. (а.с. 101) Постановою старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Желтіковою О.А. від 10.11.2015 року оголошено розшук транспортного засобу Citroen Jumpy, тип кузова легковий пасажирський - В, № кузова [NUMBER], рік випуску: 2000, д.н.з. [NUMBER], свідоцтво [NUMBER], дата видачі 22.12.2005 року. (а.с. 107) Постановою старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Желтіковою О.А. від 10.11.2015 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми стягнення 115 211, 26 гривень. (а.с. 108) Так предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача,а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення його права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Відповідно до положень цивільного процесуального законодавства підстави заявленого позову - це виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України (ст.4, п.5.ч.2 ст. 119 ЦПК). Таким чином, при розгляді справи суд застосовує той закон, який регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст. 366 ЦК України, кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на як може бути звернене стягнення, може пред'явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5. За приписами ч.1 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (п.3 ч.2 ст.57 Закону України "Про виконавче провадження"). Ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені права та обов'язки державного виконавця. Зокрема, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його у встановленому законодавством порядку. Згідно із ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У разі наявності письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі якщо витрати, пов'язані із зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано, арешт майна боржника може бути знято за постановою державного виконавця, що затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копії постанови державного виконавця про зняття арешту з майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Зазначені у цій статті постанови можуть бути оскаржені сторонами в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. За змістом частини 1 статті 60 цього Закону до суду з позовом про визнання права власності на майно та зняття арешту з цього майна може звернутись особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові. Умовою звільнення майна з-під арешту, є доведення особою, яка звертається до суду з відповідним позовом, свого права на арештоване майно. При цьому, таке право на звернення належить саме особі, яка вважає себе власником арештованого майна, а не боржникові, тобто позивачу по даній справі [PERSON] Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості (ст.24 ЦПК, ст. 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Встановлено, що відсутнє рішення суду за позовом [PERSON] про визнання за нею права власності на частину спірного майна, як дружині, виділу належної їй частки майна та його виключення з акту опису й арешту. З врахуванням положень ст.11 ЦПК України, якою регламентовано диспозитивність цивільного судочинства, відповідно до якої суд розглядає цивільні справи за зверненням осіб у межах заявлених ними вимог та на підставі наданих сторонами доказів та враховуючи те, що [PERSON] не заявлялися вимоги про визнання спірного автомобіля спільною сумісною власністю, тому як наслідок, накладення арешту на автомобіль є законним, а вимоги позивачки є безпідставними та такими що не грунтуються на вимогах чинного законодавства. [PERSON] права не порушено винесенням оскаржуваною постановою від 16.06.2011 року, крім того постановою старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Желтіковою О.А. від 10.11.2015 року оголошено розшук транспортного засобу Citroen Jumpy, тип кузова легковий пасажирський - В, № кузова [NUMBER], рік випуску: 2000, д.н.з. [NUMBER], свідоцтво [NUMBER], дата видачі 22.12.2005 року. Встановлено, що державний виконавець проводив виконавчі дії у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження". З огляду на вищенаведене, відповідно до ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ст.47, 50, 57, 60 Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed