Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

17.04.2020 [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме, заповіту [PERSON] від 06.02.1991, посвідченого виконавчим комітетом Голинчинецької сільської ради народних депутатів Шаргородського району Вінницької області. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла мати заявниці [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді усіх прав та обов`язків, що належали [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. Заявниця [PERSON] , у встановлений законом строк, звернулася до державного нотаріуса Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області Чернолясової Т.В. із заявою про прийняття спадщини за законом. Заяву було прийнято нотаріусом та надано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Крім того, заявник отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] , а саме: 1) на 26/50 часток у праві спільної власності на житловий будинок з надвірними будівлями , що знаходиться в [ADDRESS]; 2 ) житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]; 3 ) суми пенсії в розмірі 3 298,27 грн. Однак, нотаріусом було попереджено [PERSON] , що вона не зможе видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ВН № 0395737 , оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий [PERSON] на підставі рішення Шаргородської РДА від 27.05.1997 № 121. [PERSON] померла [INFO] . На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт від 06.02.1991, посвідчений виконавчим комітетом Голинчинецької сільської ради народних депутатів Шаргородського району Вінницької області, згідно з яким все своє майно заповіла своїй доньці [PERSON] . У зазначеному заповіті була допущена помилка у написанні прізвища спадкоємця, а саме, зазначено " [PERSON] ", замість вірного " [PERSON] ". Встановлення факту належності матері заявниці - [PERSON] заповіту, складеного [PERSON] від 06.02.1991 необхідно [PERSON] для оформлення спадщини, як спадкоємця за законом. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 22.04.2020 провадження у зазначеній справі відкрито та призначено судовий розгляд. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Заявниця [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні заяви наполягала та просила її задовольнити. Від заінтересованої особи Державного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Чернолясової Т.В. пояснень з приводу поданої заяви до суду не надходило. Клопотань про відкладення судового засідання заінтересованою особою не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення судового засідання відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України судом не встановлено. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідністю з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 1 ст. 319 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Згідно п. 12 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 (нова редакція ст. 315) ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У заяві ставиться питання про встановлення факту належності матері заявниці [PERSON] - [PERSON] заповіту, складеного 06.02.1991 [PERSON] , посвідченого виконавчим комітетом Голинчинецької сільської ради народних депутатів Шаргородського району Вінницької області. Так, [INFO] народилась [PERSON] . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 22.12.1951 (а. с. 13). 08.02.1970 [PERSON] , 1951 р.н. зареєструвала шлюб з [PERSON] , 1948 р.н. Після реєстрації шлюбу, прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] . Зазначене підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] (а. с. 14). 10.04.1992 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] (а. с. 15). 06.02.1991 [PERSON] склала заповіт на ім`я своєї дочки, яка проживає за адресою: [ADDRESS] , в якому заповіла все належне їй майно - [PERSON] . Зазначене підтверджується копією заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Голинчинецької сільської ради народних депутатів Шаргородського району Вінницької області (а. с. 11). З копії сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ВН № 0395737 від 29.07.1997 вбачається, що [PERSON] на підставі рішення Шаргородської РДА від 27.05.1997 за № 121 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Горизонт", розміром 1,48 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) - (а. с. 9). [INFO] [PERSON] померла. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а. с. 10). [INFO] [PERSON] померла. Зазначене підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] (а. с. 4). З копії довідки Чемужівського сільського голови від 03.02.2016 вбачається, що [PERSON] , [INFO] дійсно була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] з 17.03.2004 по день смерті [INFO] . За вказаною адресою на день смерті [PERSON] була зареєстрована і проживала з 17.03.2004 по день смерті [INFO] дочка померлої - [PERSON] , [INFO] (а. с. 12). 10.09.2015 за заведено спадкову справу (322/2015), після смерті [INFO] [PERSON] (а. с. 5). 11.05.2016 [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а. с. 6 - 8). На підставі наданих заявником письмових доказів судом достовірно встановлено, що померла [INFO] [PERSON] склала заповіт на ім`я своєї дочки [PERSON] , однак прізвище у ньому не збігається з записом прізвища, зазначеному в особистих документах спадкоємця. Встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] правовстановлюючого документу, а саме, заповіту [PERSON] від 06 лютого 1991 року є необхідним для оформлення спадщини заявницею [PERSON] , тобто має для неї юридичне значення, а іншим порядком підтвердити цей факт заявник не має можливості. За таких обставин заява [PERSON] про встановлення факту належності її матері правовстановлюючого документа є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved