Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Позов обгрунтовує тим, що [INFO] в с. Поташня Бершадського району померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - у тому числі, і на 1/3 частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлої [PERSON] була її дочка [PERSON] , яка на час відкриття спадщини проживала разом із померлою в одному житловому будинку і після її смерті прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном: здійснювала потрібний догляд житлового будинку та присадибної земельної ділянки, здійснювала необхідні платежі та оплачувала комунальні послуги. Але, [PERSON] являючись єдиним спадкоємцем за законом померлої [PERSON] при житті не оформила належним чином спадкове майно і [INFO] - померла. При житті [PERSON] вчинила розпорядження щодо усього свого майна призначивши його своїм єдиним спадкоємцем. Спадщину після смерті [PERSON] він прийняв шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини і частину спадкового майна (1/3 частини житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] ) оформив належним чином. Іншу частину спадкового майна, а саме: 1/3 частину житлового будинку, по [ADDRESS] , право власності на який при житті набула [PERSON] - як член колгоспного двору, оформити належним чином не представляється можливим внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на даний будинок та відсутності правовстановлюючих документів, що підтверджують родинні відносини між [PERSON] і [PERSON] .. [INFO] в с. Поташня Бершадського району помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі і на 1/3 частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] . Він та відповідач по справі є спадкоємцями першої черги за законом померлого [PERSON] і спадщину після його смерті прийняли шляхом подачі відповідної заяви у встановлений законом строк. Але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності [PERSON] і [PERSON] , на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Факт набуття громадянами [PERSON] і [PERSON] права власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] підтверджується довідкою № 67 від 28.08.2019 року, виданою Поташнянською сільською радою Бершадського району, оскільки станом на 15.04.1991 року даний житловий будинок відносився до суспільної групи - колгоспний двір, [PERSON] та [PERSON] при житті були членами даного колгоспного двору і не втратили частку у його, майні. Він є спадкоємцем першої черги за законом померлого [PERSON] , спадщину після його смерті прийняв у встановленому законом порядку, також, він є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON] , і спадщину після її смерті також прийняв у встановленому законом порядку, у тому числі і майно, яке належало померлій [PERSON] , є співвласником житлового будинку, який є предметом розгляду даної справи, даний будинок є єдиним місцем проживання його сім`ї, тому, в порядку ст. 1279 ЦК України, вважає, що має переважне право перед іншим спадкоємцем на збільшення частки у спадщині, має право на визнання за ним права власності на 2/3 частини даного будинку, але, відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на дане майно позбавляє його можливості оформити спадкове майно належним чином, внаслідок чого він змушений звернутися до суду із даним позовом. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не явився. Подав заяву про підтримання позовних вимог, справу просив слухати у його відсутність. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не явився. Подав заяву про визнання позовних вимог, справу просив слухати у його відсутність. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] в с. Поташня Бершадського району померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно - у тому числі, і на 1/3 частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданого 13.02.1992 року, матеріалами технічного паспорту на житловий будинок, випискою з погосподарської книги № 27 за 1991-1995 рр, виданою Поташнянською сільською радою Бершадського району. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом померлої [PERSON] була її дочка [PERSON] , яка на час відкриття спадщини проживала разом із померлою в одному житловому будинку і після її смерті прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном: здійснювала потрібний догляд житлового будинку та присадибної земельної ділянки, здійснювала необхідні платежі та оплачувала комунальні послуги, що підтверджується довідкою № 673 від 28.08.2019 року виданою Поташнянською сільською радою Бершадського району, інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру про спадкові справи, а також відомостями з Державного нотаріального архіву Вінницької області про відсутність відкритої спадкової справи після померлої [PERSON] .. Але, [PERSON] являючись єдиним спадкоємцем за законом померлої [PERSON] при житті не оформила належним чином спадкове майно і [INFO] - померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданого 21.10.2013. При житті [PERSON] вчинила розпорядження щодо усього свого майна призначивши [PERSON] своїм єдиним спадкоємцем, що підтверджується копією заповіту від 08.12.2005 року посвідченого посадовою особою Поташнянської сільської ради Бершадського району, зареєстрованого за № 283. Спадщину після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] прийняв шляхом подачі до нотаріальної контори відповідної заяви у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини і частину спадкового майна (1/3 частину житлового будинку, що по [ADDRESS] ) оформив належним чином, що підтверджується витягом про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.08.2019 року. Іншу частину спадкового майна, а саме: 1/3 частину житлового будинку, по [ADDRESS] , право власності на який при житті набула [PERSON] - як член колгоспного двору, оформити належним чином не представляється можливим внаслідок відсутності правовстановлюючого документу на даний будинок та відсутності правовстановлюючих документів, що підтверджують родинні відносини між [PERSON] і [PERSON] , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 44/02-31 від 16.04.2021. [INFO] в с. Поташня Бершадського району помер батько позивача та відповідача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно, у тому числі і на 1/3 частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] виданим 02.09.2002, копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] виданого 19.02.1969, випискою з погосподарської книги № 27 за 1991-1995 рр., виданою Поташнянською сільською радою Бершадського району. Позивач та відповідач по справі є спадкоємцями першої черги за законом померлого [PERSON] і спадщину після його смерті прийняли шляхом подачі відповідної заяви у встановлений законом строк, що підтверджується довідкою № 671 від 28.08.2019 року виданою Поташнянською сільською радою Бершадського району, довідкою виданою Бершадською ДНК. Але, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності [PERSON] і [PERSON] , на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . Факт набуття громадянами [PERSON] і [PERSON] права власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , підтверджується випискою з погосподарської книги № 67 від 28.08.2019 року, виданою Поташнянською сільською радою Бершадського району, оскільки станом на 15.04.1991 року даний житловий будинок відносився до суспільної групи - колгоспний двір, [PERSON] та [PERSON] при житті були членами даного колгоспного двору і не втратили частку у його майні. Відповідно до пункту 5 частини 2 ст. 293 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із частиною 2 ст. 315 цього ж Кодексу у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст. ст. 293, 315 ЦПК України та роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", із змінами та доповненнями, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] крім іншого підтверджується також випискою з погосподарської книги за 1991-1995 рр., довідками виданими Поташнянською сільською радою Бершадського району. Надані докази на підтвердження родинних відносин між [PERSON] , та її дочкою [PERSON] , суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета доказування, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт, встановлення якого просить позивач. Отже, заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині встановлення факту родинних відносин підтверджено належними доказами, отож їх слід задовольнити. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Ч.1 ст. 1222 цього ж кодексу говорить про те, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, а в ч.1 ст. 1223 визначено право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно ст. 1258 ЦК України - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 1220 ЦК України, зазначає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризація) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справі про спадкування" роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за № 19-32/319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Ст.1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Позивач стверджує, що він є спадкоємцем першої черги за законом померлого [PERSON] , спадщину після його смерті прийняв у встановленому законом порядку, також, він є єдиним спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON] , і спадщину після її смерті також прийняв у встановленому законом порядку, у тому числі і майно, яке належало померлій [PERSON] , є співвласником житлового будинку, який є предметом розгляду даної справи, даний будинок є єдиним місцем проживання його сім`ї, тому, в порядку ст. 1279 ЦК України, вважає, що має переважне право перед іншим спадкоємцем на збільшення частки у спадщині, має право на визнання за ним права власності на 2/3 частини даного будинку. Відповідач не заперечує щодо цього. Давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що можливо прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не буде суперечити закону і не порушуватиме прав сторін та свобод чи інтересів інших осіб, в зв`язку з чим позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: approved