Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-21 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. [PERSON] (далі - [PERSON] ) звернулась до суду з позовною заявою до Акціонерного комерційний банк «ПриватБанк»(далі - АТ КБ «ПриватБанк») за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М.про визнання виконавчого напису №3899 від 04 травня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 28 098,45 грн, таким, що не підлягає виконанню. 2.Як на підставу своїх вимог позивач посилається на ті обставини, що 05 вересня 2012 року позивачем було заповнено анкету - заяву пре надання банківських послуг з АТ КБ «ПриватБанк» з якою позивачу додатково була надана банківська картка. Зазначає, що в анкеті - заяві не було вказано жодної істотної умови кредитного договору, а саме: надання банківського кредиту, строк, суму, процентну ставку, період погашення кредиту, період дії банківської картки. Вказує, що з настанням бойових дій на Донбасі та у зв`язку із проведенням АТО в м. Бахмут Донецької області для позивача настали скрутні часи, позивач втратила роботу і тому змушена була зняти з вказаної банківської картки 1361 грн 14 коп. Погашення цієї суми позивач не проводила бо не мала доходу. Проте, що відносно позивача відкрито виконавче провадження №54307829, позивач дізналась коли за місцем своєї роботи почали виконувати постанову приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату. Вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки об`єктивною причиною оскарження виконавчого напису є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у даному конкретному випадку. Основною вимогою для вчинення виконавчого напису є те, що подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. 3.Відповідач у відзиві на позов проти задоволення позову заперечував, посилаючись при цьому на те, що 05 вересня 2012 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим нею була підписана анкета позичальника №б/н від 2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно якої позивач виявила бажання отримувати послуги банка, в тому числі, щодо кредитування карткового рахунку згідно до умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банка, й в подальшому отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.З підписанням відповідної анкети-заяви клієнт підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з наданими їй для ознайомлення "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що було засвідчено особистим підписом клієнта. Крім того, в анкеті-заяві від 05 вересня 2012 року [PERSON] погодилася зі своїм зобов`язанням, клієнта, виконувати вимоги, які визначені для клієнта Умовами та правилами надання банківських послуг, а також регулярно самостійно ознайомлюватися з їх змінами, які розміщені офіційному банківському сайті. Отже, підписавши анкету-заяву від 05 вересня 2012 року позивач була обізнана та погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг, Умовами кредитування з використанням кредитної карти, а отже прийняла на себе зобов`язання позичальника виконувати умови договору повернення кредиту, сплати відсотків та неустойки у разі порушення зобов`язання. Таким чином, між ПАТ КБ Приватбанк (правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк") та [PERSON] було укладено договір, відповідно доумов якого банк надав позивачу кредит у вигляді ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на залишку заборгованості. Відсутність підпису Позичальника на Умовах та правилах та Тарифах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Підпис Відповідач поставив саме в заяві позичальника, яким засвідчив те, що він ознайомлений з відповідними документами, а отже повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Аналогічні висновки зробив Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2019 року по справі №642/5533/15-ц, а також постанові від 19 вересня 2019 року у справі №127/7543/17. Вважає, що саме по собі посилання на не ознайомлення з умовами та правилами надання банківських послуг не може бути підставою для визнання не укладеними кредитних правовідносин, посилаючись на висновок Верховного суду, викладений в постанові від 2 березня 2019 року по справі 428/2873/17. Зазначив, що після укладення договору від 05 вересня 2012 року на картковий рахунок позивача було встановлено кредитний ліміт у розмірі 1400 грн, після чого позивач користувалася кредитними коштами (зняття готівки в банкоматі) здійснювала погашення заборгованості за наданим кредитом шляхом поповнення карткового рахунку особистими коштами в терміналах обслуговування, що підтверджується випискою з карткового рахунка клієнта, проте в повному обсязі заборгованості погашена не була. 04 травня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського МНО Бондар І. було вчинено виконавчий напис №3899, яким запропоновано стягнути з боржника [PERSON] на користь банка заборгованість за договором від 05 вересня 2012 року, що є Договором про надання банківських послуг від 2012 року в розмірі 28098,45 грн. Як вбачається зі змісту позовної заяви, доказів виконання зобов`язань за вказаним договором станом на день вчинення виконавчого напису, не надається. Крім того позивач у законом порядку не спростував належним і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Укладений між [PERSON] та банком Договір про надання банківських послуг від 05 вересня 2012 року не визнаний недійсним і його правомірність презумується. Також зазначив, що зобов`язання [PERSON] повернути кредитні кошти за договором б/н від 05 вересня 2012 року в повному обсязі настали у січні 2016 року по закінченню строку дії виданої картки, а тому 04 травня 2017 року напис вчинено в межах строку згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки безпосередньо укладений між сторонами договір від 05 вересня 2012 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). [PERSON] в рамках договору від 05 вересня 2012 року було отримано кредитну карту[NUMBER] строк дії 01/16. Факт отримання позивачем кредитної картки підтверджується випискою з карткового рахунку, згідно якого вбачається, що позивач користувалася кредитними коштами, а отже відповідне свідчить про укладення між сторонами договору від 05 вересня 2012 року у зв`язку з чим в задоволені позовних вимог просить відмовити у повному обсязі 4.Третя особа у поясненнях просила відмовити в задоволені позовної заяви [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент вчинення спірного виконавчого напису жодних змін до Постанови Кабінету МіністрівУкраїни № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» про втрату її чинності внесено не було, будь-які публікації у вигляді постанов КМУ в Офіційному віснику України чи в Урядовому кур`єрі стосовно внесення змін чи визнання її нечинною відсутні. Також відповідні зміни відсутні й на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України, який регулюється Постановою КМУ від04 січня 2002 року №3 «Про Порядок оприлюднення у мережі Інтернет інформації про діяльність органів виконавчої влади». Також зазначив, що на сайті Верховної Ради України (rada.gov.ua), а саме за посиланням http/ / zakon 5.rada.gov.ua/laws/show/662-2014-n Постанова Кабінету Міністрів України № 662 від26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» є чинною й зараз! А сайт ВРУ є офіційним джерелом інформації, відповідно до Розпорядження голови Верховної Ради України від 19 травня 2015 року «Про веб-ресурси Верховної Ради України». Отже, під час вчинення виконавчого напису, у нотаріуса не було жодної підстави вважати Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року такою, що втратила чинність, у зв`язку з чим виконавчий напис вчинено з дотриманням всіх вимог законодавства, а посилання Позивача в позовній заяві на необхідність визнання його таким, що не підлягає виконанню, не заслуговують на увагу. ІІ. Заяви, клопотання 5.Представник позивача у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, наполягав на задоволенні позову з посиланням на доводи і докази, зазначеному в ньому, просить його задовольнити. 6.Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, відповідно до якового просив відмовити у задоволені позову. 7.Третя особа до судового засідання не з`явився, надав до суду пояснення, справу просив розглянути за його відсутністю. ІІІ. Процесуальні дії у справі 8.Ухвалою суду від 20 липня 2020 року відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи визначено проводити за правилами загального позовного провадження. 9.Ухвалою суду від 20 липня 2020 року вжито заходи забезпечення позову у цивільній справі №219/6774/20 за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зупинено стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису №3899, виданий 04.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., яким стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 28098,45 грн. 10.Ухвалою суду від 02 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. 11.З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. IV. Установлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин 12.Згідно належно завірених копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №3899 від 04 травня 2017 року, встановлено, що виконавчий напис, який позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною 04 травня 2017 року, зареєстровано в реєстрі за № 3899. У виконавчому написі зазначено, що нотаріус на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172, пропонує звернути стягнення з громадянина України, якою є [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № б/н від 05 вересня 2012 року, укладеним із ПАТ КБ«ПриватБанк». Стягнення заборгованості проводиться за період з 05 вересня 2012 року по 09 лютого 2017 року. Сума повної заборгованості складає 25098,45 гривень, з якої залишок заборгованості за тілом кредиту 1361,14 грн; залишок заборгованості за відсотками 19242,15 грн; пеня та комісія 3300,00 грн; штраф 1195,16 грн. Розмір плати за вчинення напису складає 3000,00 гривень, що підлягає стягненню з боржника. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] складає 28098,45 грн (а.с.67-85). V. Оцінка суду 13.За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 14.Відповідно до статті 18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 15.Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. 16.Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 17.Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 18.Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. 19.Відповідно до пункту 1 Переліку нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. 20.Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову 24 Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. 21.Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. 22.Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 04 травня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. 23.Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17. 24.Крім того, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що стягнута заборгованість не є безспірною, оскільки як вбачається із спірного виконавчого напису, з позивача стягнуто заборгованість за пенею та комісією в сумі 3 300 грн та штрафом в сумі 1 195, 16 грн за період з 05 вересня 2012 року по 09 лютого 2017 року, нарахування якої у вказаний період заборонено згідно Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -VII). 25.Відповідно до ст. 2 Закону № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). 26.Як встановлено судом, [PERSON] до 19 вересня 2014 року була зареєстрована у м.Артемівську (нині Бахмут) Донецької області, яке відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 року та від 02.12.2015 року входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. 27.Крім того допущено одночасне стягнення пені та штрафу, що є подвійним притягнення боржника до цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення умов договору. 28.Поряд із зазначеним, з наданих суду документів вбачається, що приватним нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису не було з`ясовано, чи не пропущено банком строк позовної давності. Період стягнення у виконавчому написі зазначено з 05 вересня 2012 року по 09 лютого 2017 року, тобто майже п`ять років, при цьому у переліку документів, наданих нотаріусу, були відсутні умови та правила кредитного договору, а лише заява про приєднання до них. 29.Таким чином, вимоги відповідача за спірним виконавчим написом, не можна вважати безспірними. 30.Ураховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. VI. Розподіл судових витрат між сторонами 31.Відповідно до ст. 141 ЦПК витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача. З огляду на викладене та

Outcome: approved