Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Далешівської сільської ради про визнання за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Б.Хмельницького, 11 в с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області та на земельний пай площею 83,6 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0062634, який виданий [PERSON], яка померла 02 липня 2003 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок, виданого Городенківським районним виконавчим комітетом 07.11.1989 року на підставі рішення Городенківської районної ради народних депутатів № 184 від 11.10.1989 р., зареєстрованого в Коломийському МБТІ під реєстровим номером 57, [PERSON], бабка позивачки, була головою колгоспного двору по вул. Б.Хмельницького,11 (колишня Леніна,18) в с. Дубки Городенківського району. [PERSON] працювала в спілці селян "Відродження" в с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області. Після розпаювання земель згідно Указу Президента України № 720 від 08.08.1995р. "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" [PERSON] було надано в безоплатне користування земельну ділянку (пай), що підтверджується сертифікатом на право на земельну ділянку серії ІФ № 0062634 площею 83,6 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згаданий сертифікат був виданий на підставі рішення Городенківської районної державної адміністрації від 21.12.1999р за № 407-Р і зареєстрований 26.12.1999р. у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 358. Бабка позивачки [PERSON] 04 березня 2003 року в Далешівській сільській раді склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму синові, батькові позивачки, [PERSON]. 02 липня 2003 року [PERSON] померла. [PERSON] після її смерті спадщину прийняв, проте не оформив на себе належним чином своїх спадкових на вищезгадані житловий будинок та земельну частку (пай). Відповідно до довідки Далешівської сільської ради № 950 від 23.05.2017р., станом на 15.04.1991р. в господарстві по вул. Б.Хмельницького,11 в с. Дубки були зареєстровані та проживали: бабка позивачки [PERSON], батько позивачки [PERSON], позивачка [PERSON], відповідачі: мати позивачки [PERSON], дочка позивачки [PERSON] (дівоче [PERSON]) [PERSON]. На момент смерті спадкодавців: як бабки, так і батька, - позивачка проживала разом з ними та проводила їх поховання. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка звернулася до нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори. Однак, їй було відмовлено у його видачі в зв'язку з тим, що свідоцтво на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Б.Хмельницького,11 в с. Дубки видане на голову колгоспного двору [PERSON] і кожному члену колгоспного двору, які проживали у господарстві станом на 15.04.1991р. належить відповідна частка житлового будинку, а батько позивачки, який хоч і прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав. На спадкове майно ніхто, окрім позивачки, не претендує. Ринкова вартість вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами становить 133464 грн. Вартість земельного паю згідно сертифікату на право на земельну ділянку серії ІФ № 0062634 площею 83,6 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) становить 73077,18 грн. Ухвалою суду від 15 вересня 2017 року до участі в справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Далешівської сільської ради, про визнання права власності на житловий будинок, господарські споруди та земельну частку (пай), як співвідповідачів, залучено рідних сестер позивачки: [PERSON] ,[INFO], та [PERSON],[INFO] 26 вересня 2017р. від позивачки до суду поступила заява про уточнення позовних вимог, в якій вона просить суд визнати за нею: право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Б.Хмельницького, 11 в с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області; право на земельну частку (пай) площею 83,6 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0062634, який виданий [PERSON], яка померла 02 липня 2003 року. Сторони в судове засідання не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] уточнені позовні вимоги визнають. Далешівська сільська рада не заперечує щодо позову. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 7 листопада 1989 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів, слідує, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в с. Дубки по вул. Леніна, 18, дійсно належить на праві власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON], свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 184 від 11 жовтня 1989р. (а.с. 18). Довідка № 887, видана виконкомом Далешівської сільської ради 18.05.2017 р. свідчить про те, що вул. Леніна, 18 в с. Дубка було перейменовано на вул. Б.Хмельницького,11 (а.с. 24). Згідно Постанови ВР України від 23.05.2017 року назву села Дубка Городенківського району Івано-Франківської області змінено на Дубки, що стверджується довідкою № 1020, виданою виконкомом Далешівської сільської ради 13.06.2017 року, та копією Постанови ВР України від 23.05.2017р. № 2067-VIII. (а.с. 27, 30). Довідкою № 950, виданою 23 травня 2017 р. виконкомом Далешівської сільської ради стверджено, що в житловому будинку по вул. Б.Хмельницького,11 (колишня Леніна,18) в с. Дубка станом на 15.04.1991 року були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], внучка [PERSON], [INFO], та правнучка [PERSON], [INFO] (а.с. 25). Відповідно до копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0062634, виданого 26.12.1999 року на підставі рішення Городенківської районної державної адміністрації від 21.12.1999р. за № 407-р, [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян "Відродження" с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області, розміром 83,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.19). За заповітом, нотаріально посвідченим 04.03.2003 р. виконавчим комітетом Далешівської сільської ради, [PERSON], жителька с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с. 22). [PERSON] померла 02 липня 2003 року у віці 89 років в с. Дубки, актовий запис № 28 від 03.07.2003 року, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 148246, виданого 03 липня 2003 року виконкомом Далешівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківській області (а.с. 20). Внаслідок її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. За ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) - якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. На час смерті спадкодавця [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Згідно з ст. 534 кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Довідкою № 948, виданою 23 травня 2017 р. виконкомом Далешівської сільської ради стверджено, на час смерті [PERSON] в житловому будинку по вул. Б.Хмельницького,11 в с. Дубка були зареєстровані та проживали: син [PERSON], [INFO], невістка [PERSON], [INFO], внучка [PERSON], [INFO] та правнучка [PERSON], [INFO] (а.с. 21). Отже, батько позивачки [PERSON], як спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину після її смерті. [PERSON] помер 12 червня 2009 р. у віці 70 років в м. Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 23 від 15.06.2009р., що стверджено копією свідоцтва про смерть серії 1-НМ № 094756, виданого 15 червня 2009 року Далешівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області (а.с. 23). Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. На час його смерті був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії ІV-УР № 2116559, виданого 18 січня 1962 року, батьками [PERSON], [INFO], є: [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації 14 червня 1981 року шлюбу з [PERSON], [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], актовий запис № 5, що доводиться копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища. Після розірвання шлюбу 21.03.1985р., прізвище дружини - [PERSON], актовий запис № 28, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НМ № 408094 виданого 12.08.1992 року(а.с. 6-8). Наведеним стверджено, що позивачка [PERSON] є дочкою спадкодавця [PERSON], та спадкоємцем першої черги за законом. Довідкою № 1110, виданою 05.07.2017 р. виконкомом Далешівської сільської ради стверджено, що на час смерті [PERSON], який помер 12.06.2009 р. разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та онучка [PERSON], [INFO] (а.с. 28). Копією Свідоцтва про одруження серії І-УР № 048717, виданого 04.02.1961 р. Далешівською сільрадою ЗАГС Городенківського району Івано-Франківської області, стверджено, що відповідачка [PERSON] (дошлюбне прізвище Воробець) [PERSON] є дружиною [PERSON]. [PERSON], [INFO], як непрацездатна вдова спадкодавця [PERSON] за законом, відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, є спадкоємцем, яка має право на обовязкову частку у спадщині. Відповідачка [PERSON] в поданій до суду заяві зазначила, що визнає позов дочки [PERSON] та відмовляється від прийняття спадщини після смерті чоловіка на її користь і не заперечує проти видачі їй свідоцтва про право на спадщину. Отже, позивачка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька [PERSON]. До спадкового майна [PERSON] належать: житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташований по вул. Б.Хмельницького,11 в с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області та право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності спілки селян "Відродження" с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області, розміром 83,6 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0062634, виданого 26.12.1999 року [PERSON] на підставі рішення Городенківської районної державної адміністрації від 21.12.1999р. за № 407-р, які [PERSON] як спадкоємець за заповітом фактично успадкував після смерті матері [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З постанови в.о. нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори [PERSON] № 1251/02-31 від 04.07.2017 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії встановлено, що позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 15 червня 2009 р. відмовлено: на житловий будинок № 11 по вул. Б.Хмельницького в с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області, з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого була [PERSON], що померла 02.07.2003року відносилось до колгоспного двору, а отже, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, але частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені; та на земельну частку (пай) площею 83,6 в умовних кадастрових гектарах у колективній власності спілки селян "Відродження" с. Дубки, яку [PERSON] прийняв як спадщину після смерті [PERSON], однак не оформив своїх спадкових прав (а.с.37). З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 11 по вул. Б.Хмельницького в с. Дубки встановлено, що житловий будинок збудований в 1964 р., інші господарські будівлі збудовані в 1956, 1964, 1990 роках, їх інвентаризаційна вартість становить 133464 грн. (а.с.33-36). Копією Виписки з інвентаризаційних матеріалів Обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 8090 від 12.06.2017 року стверджено, що в с. Дубки по вул. Б.Хмельницького (Леніна,18),11 Городенківського району, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. під реєстровим № 57 зареєстровано право власності за [PERSON], головою колгоспного двору, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 07.11.1989 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 184 від 11.10.1989р. (а.с.32). Згідно довідки грошової оцінки земельної ділянки № 03-14/052 від 12.07.2017 р., виданої відділом Держгеокадастру у Городенківському районі Івано-Франківської області, вартість земельної ділянки, яка належить [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0062634, розміром 83,6 умовних кадастрових гектарів розташованої в с. Дубки та призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва станом на 12.07.2017р. становить 73077,18 грн. (а.с.31). Відповідно до Указів Президента України: від 10 листопада 1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» та від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» - земельний пай це умовна частка землі, визначена у результаті поділу земель, переданих державою у колективну власність, серед членів сільськогосподарського підприємства. Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно п.3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року №666/94 право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 97208765, сформована 13.09.2017 р., свідчить про відсутність відомостей про права власності інші речові права на нерухоме майно за адресою: вул. Б.Хмельницького, 11 с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області (а.с.52). Про відсутність аналогічних відомостей за адресою: вул. Б.Хмельницького, 11 с. Дубка Городенківського району Івано-Франківської області свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 97209887 (а.с.51). Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Аналіз норм законодавства свідчить про те, що за наявності сертифікату на земельну частку (пай) спадкоємець вправі успадкувати право на цю ділянку без виділу цієї частки на місцевості. Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що відповідачі уточнені позовні вимоги визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для їх задоволення. На підставі ст.ст. 86, 524, 534, 548,549 ЦК України (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.) ЦК України,

Outcome: approved