Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем 05.06.2007 року укладений договір №б/н, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника шодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Позичальник не в повному обсязі та несвоєчасно виконує обов'язки по кредитному договору. Станом на 26.11.2013 року виникла заборгованість на суму 16387,40 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору від 05.06.2007р. у розмірі 16387,40 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 3996,50 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 6299,20 грн., заборгованості за комісією 4835,16 грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 756,54 грн., а також просить стягнути судові витрати. Представник позивача за довіреністю Герасименко О.А. в судове засідання не з'явився. До початку слухання справи надано заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце проведення розгляду справи, про причини неявки не повідомила та не скористалася правом надання заперечень проти позову. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: відповідно до наявних у справі матеріалів, встановлено, що договір складається з заяви позичальника від 05.06.2007р., Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку, Правил користування платіжною карткою. Встановлено, що [PERSON] 05.06.2007р. отримав кредит у розмірі 4000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячна комісія - 1,5% (заява позичальника). Так, п. 6.5 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним договором. У випадку невиконання обов'язків по договору, по вимозі банка клієнт зобов'язаний виконати обов'язок по сплаті кредиту (в тому числі простроченого кредиту та овердрафта) (п. 6.6 Умов і Правил надання банківських послуг). У заяві позичальника від 05.06.2007 року про надання кредиту, що є невід»ємною частиною договору, передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням, передбачених даним договором, більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості. Пунктом 9.12 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом даного строку жодна з сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Беззаперечним фактом є розмір боргу за тілом кредиту, який складає 3996грн. 50коп. та розмір боргу за процентами за користування кредитними коштами - 6299грн. 20коп. Між тим, як на думку суду, розмір боргу за комісією за користування кредитом, відповідно до наданого розрахунку, визначено позивачем не вірно, оскільки договором (заява позичальника) передбачена щомісячна комісія 1,5%, а тому вірною сумою боргу за комісією є 1798грн. 20коп. Крім того, умовами договору, а саме, - заявою позичальника передбачено штраф (фіксована частина) - 250грн., а не 500грн., як вказує позивач. Відповідно, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає і зменшений розмір штрафу (складова частина) - 604грн. 70коп., а не 756грн. 54коп., як визначено у позовній заяві, виходячи із розміру боргу по тілу кредиту, відсотків та комісії. Жодних переконливих доказів щодо повідомлення [PERSON] про зміну умов договору, тобто про збільшення тарифів щодо комісії, чи штрафу, позивачем до суду не надано. Отже, оскільки відповідач умови договору, щодо обов'язку повернути кошти в строк, не виконує, внаслідок чого, станом на 26 листопада 2013 року утворилася заборгованість в розмірі 12948 грн. 60 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 3996,50грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 6299,20грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 1798,20грн., штрафу (фіксована частина) 250,00 грн., штрафу (процентна складова) 604,70 грн. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати належних йому процентів. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК Укаїни встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст. 549 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої обов'язки та надав відповідачу кредит в сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії, а відповідач, взяті по договору обов'язки, не виконав, - суму кредиту, відсотки та комісію не повернув, заборгувавши позивачу борг на загальну суму 12948 грн. 60 коп. (борг по тілу, відсотки, комісія та штрафи), а тому суд приходить до висновку, що дана заборгованість підлягає до стягнення. В іншій частині позову необхідно відмовити. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" слід стягнути судові витрати в сумі 229,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial