Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовною заявою та уточнивши її 23.03.2021 року, просить суд в порядку спадкування за законом визнати за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована по [ADDRESS] , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, відповідно до Державного акту на право приватної власності серії ІІ-ОД № 003094 від 09.01.2001 року. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вказані ділянка, як виявилось, належала її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . У державного нотаріуса 14.02.2007 року [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , що належав матері за життя. Також, Свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу Ѕ частину будинку було видане на ім`я другої дочки померлої [PERSON] . Нещодавно позивачці стало відомо, що за життя її матері [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована по [ADDRESS] з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель на підставі Державного акту на право приватної власності серії ІІ-ОД № 003094 від 09.01.2001 року. Позивачка звернулась до приватного нотаріуса оформлення спадкових прав на вказану ділянку, проте 11.01.2021 року приватний нотаріус Драченко А.Н. повідомив про неможливість видати Свідоцтво про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів у померлої на вказану ділянку, рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 19.01.2021 року провадження по справі було відкрито та визначено загальний порядок її розгляду з призначенням підготовчого судового засідання . 02.03.2021 року до канцелярії суду надійшла заява Шабівської сільської ради з проханням справу розглянути без представника сільської ради, проти позову не заперечують. Ухвалою суду від 02.03.2021 року за клопотанням позивачки було витребувано докази, а саме копія спадкової справи до майна [PERSON] , померлої [INFO] . 19.03.2021 до канцелярії суду надійшла заява завідувача Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Мельниченко М.М. з повідомленням, що надати копію спадкової справи до майна [PERSON] неможливо, оскільки вона передана на зберігання до Одеського державного нотаріального архіву. Згідно Спадкового реєстру спадкова справа до майна [PERSON] була заведена Білгород-Дністровською районною державною нотаріальною конторою за № 27/2006 . 23.03.2021 року позивачка подала до канцелярії суду уточнену позовну заяву з доданим співвідповідачем [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 23.03.2021 року розгляд справи було відкладено. 26.03.2021 року до канцелярії суду надійшла заява відповідача [PERSON] з проханням справу за позовом [PERSON] розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує оскільки свою Ѕ частку спірної земельної ділянки він, як спадкоємець своєї матері, прийняв. Ухвалою суду від 30.03.2021 року було закрито підготовче провадження по справі та призначено її до розгляду по суті. У судове засідання 07.04.2021 року сторони не з`явились. Позивачка в уточненій позовній заяві просила суд справу розглянути за її відсутністю в судових засіданнях та задовольнити позов. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Наявними матеріалами справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] видане 09.10.2005 року Софіївською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області, актовий запис № 06. На час відкриття спадщини з померлою мешкала її донька - позивачка [PERSON] , що вбачається з довідки Шабівської сільської ради № 1535 від 24.12.2020 року та родинні відносини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане 16.06.1962 року Адамівською сільською радою Білгород-Дністровського району, актовий запис № 19, і копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] видане 30.10.1982 року Шабівською сільською радою. 14.02.2007 року [PERSON] у державного нотаріусу Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Базан Т.П. отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , що належав за життя її матері. Свідоцтво про право на спадщину за законом на іншу Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] було видане на ім`я сестри позивачки - [PERSON] . Спадкова справа № 27/2006. Таким чином, позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . На час спадкування будинку ані позивачці ані її сестрі не було відомо, що за життя їх мати отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 003094 виданий 09.01.2001 року на підставі 13 сесії ІІІ скликання Софіївської сільської ради на земельну ділянку площею 0,25 га за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Тобто вказана ділянка була видана саме для обслуговування успадкованого сестрами будинку. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 652. Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 09.10.2020 року по справі № 495/1573/20 було задоволено позов [PERSON] . Встановлено факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , станом на момент відкриття спадщини. Встановлено факт належності [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкового майна після смерті [INFO] [PERSON] , у вигляді: 1/2 частини земельної ділянки площею 0,25 га у межах згідно з планом, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 003094. Визнано за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON] , яка померла [INFO] на: 1/2 частини земельної ділянки площею 0,25 га у межах згідно з планом, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та надана для будівництва та обслуговування житлового будинку; 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , що складається з: житлового будинку літ. "А", загальною площею 51,4 кв.м., житловою площею 46, 2 кв. м, літньої кухні літ. "Б", комори літ. "В", сараю літ. "І", вбиральні літ. "Д", споруд № № 1-4. 11 січня 2021 року позивачка отримала відповідь приватного нотаріусу Драченко А.Н. на своє звернення щодо отримання свідоцтва про право на спадщину на вказану частку ділянки, якою нотаріус повідомив про відсутність у спадкодавця ( [PERSON] ) правовстановлюючих документів на запитувану земельну ділянку. Відповідно до ч.3 ст. 46-1 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус під час вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва обов`язково використовує також відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру, Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно з статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до пункту «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав власності громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом 1 частини 3 статті 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення, що передбачено частиною 1 статті 1225 ЦК України. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. За змістом ст. 1296 ЦК України, оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину. Пункт 10 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Визначившись з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, враховуючи факт визнання відповідачами позовних вимог [PERSON] , суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву [PERSON] та тим самим захистити її спадкові права.

Outcome: approved