Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

12.08.2014 р. позивач звернулась до суду із позовною заявою, яку було уточнено заявою від 12.11.2014 р. та остаточно просила встановити факт мешкання однією родиною громадян [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за період з 25.07.1986 року по [INFO] у домоволодінні [ADDRESS] та визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, представник відповідача проти позову заперечувала з підстав, викладених письмово. Суд, вислухавши думку сторін та їх представників, показання свідків [PERSON],[PERSON] [PERSON], перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]./ а.с. 6/ 10 липня 1981 року мати позивачки зареєструвала брак з [PERSON], [INFO] та взяла прізвище чоловіка-"[PERSON]". Даний факт підтверджується Витягом №00013197319 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17.12.2013 року/ а.с. 8/ [PERSON] та [PERSON] 25.07.1986 року придбали у спільну власність за спільні кошти житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по [ADDRESS]. Ця купівля була оформлена договором купівлі-продажу та посвідчена в 8-ї Харківській державній нотаріальній конторі за №3-1962. Придбана будівля була зареєстрована за [PERSON], що підтверджується довідкою №25-2498 від 09.01.2014 року з КП "Харківське міське БТІ"/ а.с.10/ Після придбання вказаного домоволодіння мати позивачки та її чоловік з лютого 1986 року зареєструвалися у вказаному домоволодінні, що підтверджується довідками з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України від 03.12.2013 року/ а.с. 12/ З часу придбання вказаного домоволодіння з 25.07.1986 року [PERSON] стала мешкала однією родиною зі своєю матір'ю та її чоловіком у їхньому домоволодінні. Мешкаючи однією родиною з зазначеними особами вони мали спільні права та обов'язки, спільний бюджет, взаємно піклувалися. Зазначений період встановлюється з 25.07.1986 року по [INFO]. Вказаний факт підтвердили в судовому засідання свідки [PERSON]- донька позивачки та сусіди - [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що позивачка дійсно з 1986 року постійно проживала разом зі своїми батьками у вказаному домоволодінні. [INFO] моя мати [PERSON] померла що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 04.03.2002 року/ а.с. 13 Позивач фактично прийняла спадщину після смерті матері шляхом успадкування її каблучки, меблів, телевізора які їй належали та продовжуючи мешкати в домоволодінні по теперішній час. [INFO] чоловік її матері [PERSON] помер що підтверджується актовим записом про смерть від 25.09..2014 року. /а.с. 51/ 10.09.2013 року позивач звернулася до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] про що отримала Витяг №35075080 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.09.2013 року. 05.12.2013 року позивач звернулася до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] про що отримала Витяг №35990121 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 05.12.2013 року. В ході оформлення Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою вказаних спадкових справ було встановлено, що в діючій та архівній картотеці КВПОПД і ЗН Київського району м.Харкова відсутні дані про осіб які були зареєстровані [ADDRESS], а також відсутня домова книга на вказане домоволодіння, що підтверджується довідкою №1757 від 03.12.2013 року. У зв'язку з викладеним Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою 21 березня 2014 року представнику позивача [PERSON] було надано роз'яснення за ВИХ. №1509/02-14 з пропозицією звернутися до Київського районного суду м.Харкова з заявою про встановлення факту мешкання [PERSON] однією родиною з [PERSON] та [PERSON] у домоволодінні [ADDRESS] для оформлення спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] Встановлення факту мешкання однією родиною за період з 25.07.1986 року по [INFO] необхідне для отримання права на спадщину в порядку 4 черги згідно роз'яснення від Восьмої Харківської державної нотаріальної контори. За місцем своєї реєстрації по вулиці Біломорській,29 у м.Харкові позивач з 25.07.1986 року фактично не мешкала, оскільки в наведеному домоволодінні мешкає її донька із власною родиною - чоловіком та дитиною. У відповідності до закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" (ст.2) наявність або відсутність відповідної реєстрації не може бути підставою обмеження прав та свобод гарантованих громадянам України законами України. Інших спадкоємців не мається, після смерті [PERSON] та [PERSON] заповіту не залишилося. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" за №7 від 30.05.2008 року роз'яснено: "Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини…". Оскільки факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON], [PERSON] на момент смерті останніх підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами, позовні вимоги в частині встановлення факту постійного сумісного проживання підлягають задоволенню. Відповідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері та вітчима, від спадщини він не відмовлялась, що підтверджується фактом розпорядження нею спадковим майном. З огляду на встановлені обставини та вимоги закону суд вважає, що право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], [PERSON] перейшло до [PERSON] Відповідно ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] від прийняття спадщини не відмовлялась, навпаки у шестимісячний строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому як спадкоємець, який протягом 6-ти місячного строку прийняв спадщину і не відмовилась від неї, набула право власності на спадкове майно. Враховуючи, що представником відповідача, незважаючи на заперечення проти позову не надано суду належних жодних доказів на підтвердження своїх заперечень, чим не виконано вимоги ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими доказами та підлягають задоволенню. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved