Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом, з тих підстав, що їх матір [PERSON] являлась членом АСС «Колос». Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» проводилось паювання земель АСС «Колос». Рішенням 6-ої сесії Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області від 31.10.1995 року та Розпорядженням Тлумацької РДА від 11.12.1995 року № 805-Р було затверджено проект роздержавлення і приватизації земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області та затверджено матеріали паювання землі для видачі сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки, що на час паювання складала 1,16 га. Оскільки мати була пропущена в списках паювання земельної частки (паю), то Рішенням 13-ої сесії 4 демократичного скликання Пужниківської сільської ради Тлумамацького району Івано-Франківської області від 17.09.2004 року її додатково було включено в списки на середню земельну частку (пай) за рахунок земель запасу в урочищах «За цвинтарем» контур 216 (колишній контур № 6), розміром 0,69 га, та в урочищі «Олещино» контур № 342а (колишній контур № 47) розміром 0,24 га, що разом становить 0,93 га. [INFO] мати [PERSON] померла. Позивачі вступили в управління спадковим майном та частково оформили спадщину. Відповідач [PERSON], який є чоловіком померлої, відмовився від спадкування. Проте в нотаріальному порядку їм відмовлено в оформленні спадщини на земельні частки (паї), оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове майно. У зв'язку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними по 1/2 частині кожному право власності на земельну частку (пай) в загальному розмірі 0,93 га, до складу якої входять земельна частка (пай), розміром 0,69 га, розташована в урочищі «За цвинтарем» контур № 216, с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області, та земельна частка (пай), розміром 0,24 га, розташована в урочищі «Олещино» контур № 342а, с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, проте позивач [PERSON], яка також є представником позивача [PERSON], подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задоволити та справу розглянути у її відсутності та у відсутності її довірителя. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі. Представник відповідача - Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду письмову заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову, стосовно розгляду справи покладається на розсуд суду та просив справу розглянути без його участі. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України та згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти після набрання чинності даної редакції ЦПК України, тобто з 15 грудня 2017 року. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що відповідно до указів Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року N 666/94 та «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року N 720/95, Рішенням 6-ої сесії Пужниківської сільскої ради народних депутатів 2-го скликання від 31.10.1995 року було затверджено матеріали паювання землі, підготовлені госпрозрахунковим виробничим бюро при Тлумацькому відділі земельних ресурсів та працівниками Пужниківської сільської ради народних депутатів, для видачі сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки. Вирішено передати землі, які призначені для товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 539,7 га, з середньою оцінкою 42,2 балів на території Пужниківської сільської ради народних депутатів безоплатно, у приватну власність громадянам в межах земельної середньої частки без визначення меж ділянок в натурі. Також вирішено видати разом з госпрозрахунковим виробничим бюро при Тлумацькому відділі земельних ресурсів громадянам, які працюють у сільському господарстві і пенсіонерам, які раніше працювали в сільському господарстві і проживають в даній місцевості, що включені до списку, Сертифікати на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки та зареєструвати їх у книзі записів (реєстрації) сертифікатів (а.с. 9-10). Також розпорядженням Тлумацької РДА № 805-Р від 11.12.1995 року було затверджено проекти роздержавлення і приватизації земель для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Пужниківської сільської ради народних депутатів для видачі Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки та зобов'язано забезпечити видачу сертифікатів в першу чергу громадянам, які працюють в сільському господарстві, пенсіонерам, які раніше працювали в сільському господарстві та проживають в сільській місцевості, що включені до списку (а.с. 11). Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, яке діяло на момент паювання земель у 1995 році, та відповідно до Витягу з узагальнення судової практики вирішення справ, пов'язаних із застосуванням Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки" членами КСП були такі особи: постійні працівники - члени КСП; пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами, незалежно від місця їхнього проживання; військовослужбовці строкової служби, якщо вони не вийшли з КСП; особи, направлені на навчання, якщо вони залишилися членами КСП; жінки, члени КСП, які перебували у відпустці через вагітність та пологи або у відпустці для догляду за дитиною віком до 3 років; члени КСП, що обіймали виборні посади в органах державної влади або місцевого самоврядування, якщо збереження за ними членства передбачалося в статуті КСП. Внесеним до списку особам, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, видаються сертифікати на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка і проводиться їх реєстрація районною державною адміністрацією. Тобто, для набуття права на земельну частку (пай), відповідно до п.2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 необхідна наявність двох обставин - членство у колективному сільськогосподарському підприємстві та внесення до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність (п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»). Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право на земельну частку (пай) мають, в тому числі, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Рішенням 13-ої сесії Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області 4-го демократичного скликання від 17.09.2004 року «Про включення додатково в списки на середню земельну частку (пай) випадково пропущених громадян з виготовленням їм державних актів на право власності та внесення змін до схеми розподілу часток - паїв» було вирішено включити додатково в списки на середню земельну частку (пай) за рахунок земель запасу [PERSON], 1952 р.н., та розмістити ділянку в урочищах «За цвинтарем» контур № 6, розміром 0,69 га, та «Олещино» контур № 47, розміром 0,24 га (а.с. 6-7). Згідно довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 413 від 02.10.2017 року контури, які зазначені у вказаному рішенні слід вважати такими, що не існують, оскільки вказані земельні ділянки є в наявності, а саме в урочищі «За цвинтарем» контур № 216 та в урочищі «Олещино» контур № 342а (а.с. 12). Проте, [INFO], до моменту прийняття вищевказаного рішення, [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). Згідно копій свідоцтв про народження позивачів [PERSON] та [PERSON], їх батьками є [PERSON] (відповідач) та [PERSON] (а.с. 19, 20). 20.01.2012 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 21). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняла спадщину за законом після смерті матері [PERSON], оскільки вступили в управління спадковим майном, проводили похорон померлої, обробляли земельну ділянку, до дня його смерті проживали разом та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 422 від 09.11.2017 року (а.с. 13) та випискою з погосподарської книги по с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області, виданої Тлумацькою міською радою ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 421 від 10.10.2017 року (а.с. 14). Також позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] від 01.02.2003 року, успадкувавши грошовий вклад, який не є предметом даного позову (а.с. 41). Окрім них, спадкоємцем першої черги за законом є чоловік померлої [PERSON] - [PERSON] (відповідач) який подав до нотаріальної контори письмову заяву, відмовившись від отримання свідоцтва про право на спадщину (а.с. 40 зворот). Син спадкодавця [PERSON] - [PERSON] помер до моменту відкриття спадщини, а саме 15.03.1995 року, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с. 15). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 27/2003 від 01.02.2003 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON], з якої вбачається, що позивачі є єдиними спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], які бажали прийняти та прийняли спадщину (а.с. 38-50), що також підтверджується письмовою заявою відповідача [PERSON] про визнання позову (а.с. 56). Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують по 1/2 частині кожен на земельну частку (пай) в загальному розмірі 0,93 га, яка була виділена [PERSON] за рахунок земель запасу Пужниківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, до складу якої входять земельна частка (пай), розміром 0,69 га, розташована в урочищі «За цвинтарем» контур № 216, с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області, та земельна частка (пай), розміром 0,24 га, розташована в урочищі «Олещино» контур № 342а, с. Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] Позивачам в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частині кожному земельної частки (паю), оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове майно, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданими Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області № 972/02-31 та № 971/02-31 від 08.11.2017 року (а.с. 17, 18). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідачі визнали позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме по 160,0 грн. кожному На підставі п.п. 2, 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року № 720/95, ст.ст. 1, 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved