Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-01 00:00:00

10.06.2021 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області, до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет (орган опіки та піклування) Лиманської міської ради Донецької області, який діє в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на профілактичному обліку служби у справах дітей Лиманської міської ради Донецької області, за категорією «Проживання дитини в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання свої обов`язків з виховання дитини» з 04.12.2020 року і по теперішній час перебувають неповнолітній [PERSON] , [INFO] та малолітній [PERSON] , [INFO] . На сьогоднішній день діти знаходяться у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області, до якого потрапили у різний час і були влаштовані за різними обставинами. Малолітній [PERSON] , доставлений до Центру працівником Лиманского ВП Слов`янського ВП ГУ Донецькій області, переданий адміністрації Центру, відповідно до акту передачі дитини від 19.09.2020 року. Неповнолітній [PERSON] 23.12.2020 року звернувся із заявою про зарахування його до Центру, в якій зазначив, що у нього виник конфлікт із [PERSON] та співмешканцем матері - [PERSON] та не створені умови для навчання, будинок не опалюється, недостатньо харчування. За час перебування дітей у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області мати дітей - [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] жодного разу дітей не відвідували, не телефонували, не цікавилися їх життям, вихованням, розвитком та станом здоров`я. До органу опіки та піклування Лиманської міської ради та служби у справах дітей Лиманської міської ради щодо вирішення подальшої долі малолітніх дітей батьки не зверталася. Отже, відповідачі свідомо ухиляються від виховання своїх дітей, нехтують своїми батьківськими обов`язками, тому представник позивача просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] , [PERSON] , та стягнути з відповідачки аліменти на особові рахунки, відкриті в Державному ощадному банку України на ім`я дітей, на їх утримання в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття та позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дитини: [PERSON] , та стягнути з відповідача аліменти на особовий рахунок, відкритий в Державному ощадному банку України на ім`я дитини, на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Представник Центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області - Іваненко Т.О., належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що суду надала відповідну заяву. Представник третьої особи - виконавчого комітету (органу опіки та піклування) Лиманської міської ради Донецької області Голєв С.І., належним чином повідомлений про час тамісце розгляду справи, в судове засідання не прибув, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив справу розглядати без його участі, про що надав відповідну заяву. Відповідачка [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Краснолиманського міського суду Донецької області, в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про розгляд справи без її участі та відзиву на позовну заяву суду не надала. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Ухвалою суду від 02.08.2021 року було прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26.01.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 25, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11).. Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , в свідоцтво про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджується наданою позивачем копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00028762698, сформованого 03.12.2020 (а.с. 15). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.12.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 284, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Відомості про батька [PERSON] , [INFO] , в свідоцтво про народження внесені відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, що підтверджується наданою позивачем копією Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00028506484, сформованого 12.11.2020 року (а.с. 17). Неповнолітній [PERSON] , [INFO] та малолітній [PERSON] , [INFO] , які проживають за адресою: [ADDRESS] перебувають на профілактичному обліку служби у справах дітей Лиманської міської ради Донецької області, за категорією «Проживання дитини в сім`ї, в якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання свої обов`язків з виховання дитини» з 04.12.2020 року . Мати дітей - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лиманської міської ради від 16.04.2021 року № 932/13-28. Батько [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лиманської міської ради від 16.04.2021 року № 933/13-28. На сьогоднішній день діти перебувають у Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області, до якого потрапили в різний час і були влаштовані за різними обставинами. Малолітній [PERSON] , доставлений до Центру працівником Лиманского ВП Слов`янського ВП ГУ Донецькій області, переданий адміністрації Центру, відповідно до акту передачі дитини від 19.09.2020 року. Неповнолітній [PERSON] 23.12.2020 року звернувся із заявою про зарахування його до Центру, в якій зазначив, що у нього виник конфлікт із [PERSON] та співмешканцем матері - [PERSON] та не створені умови для навчання, будинок не опалюється, недостатньо харчування. За час перебування дітей у Центрі вони отримують освітні послуги Лиманської ЗОШ І-Ш ступенів № 3. Так, в характеристиках з місця навчання від 13.04.2021 року зазначено, що [PERSON] навчається у 6-А класі, навчальним матеріалом володіє на середньому рівні, дисциплінований учень, до виконання громадських доручень ставиться сумлінно, на зауваження реагує адекватно, з повагою ставиться до вчителів та старших; [PERSON] навчається у 9-Б навчальним матеріалом володіє на середньому та достатньому рівнях, бере участь у позакласній роботі, на уроках активний, виконує домашні завдання. Зв`язок зі школою щодо навчання дітей підтримують вихователі Центру. У психолого-педагогічних характеристиках на вихованців Центру від 19.04.2021 року зазначено, що [PERSON] впевнено та спокійно сприймає себе у дитячому колективі, звертається за порадами до педагогів, у хлопця повною мірою сформовані навички саморегуляції, самообслуговування, прояви девіантної поведінки не спостерігаються; [PERSON] вміє підтримати розмову, розуміє необхідність отримання знань, домашні завдання виконує сумлінно та самостійно, бере участь у режимних моментах, читає художню літературу. За час перебування дітей у Центрі мати - відповідач [PERSON] жодного разу не телефонувала, не цікавилася про дітей, не турбувалася про їх здоров`я та життя. Неповнолітній [PERSON] негативно висловлюється в адрес матері та немає бажання повертатися додому. Діти впевнені, що вони непотрібні сім`ї. До того, як потрапити до Центру діти: [PERSON] та [PERSON] навчалися у Лиманській ЗОШ І-Ш ступенів № 5. У характеристиці неповнолітнього [PERSON] зазначено, що у цій школі він навчається із першого класу, відповідальний та працьовитий, має навчальні досягнення середнього та достатнього рівнів, не пропускає занять безпричинно, має авторитет серед товаришів. Мати не в повній мірі приділяє увагу вихованню сина, не цікавиться його успіхами. У характеристиці малолітнього [PERSON] від 02.12.2020 року зазначено, що він навчається у цій школі із першого класу, навчальні досягнення низькі, на уроках неуважний, участі у громадському житті класу не приймає, перебував на внутрішкільному обліку. Відносини між ним та матір`ю складні, він не піддається виховному впливу матері, намагається більшу частину часу проводити за межами дому в компанії однолітків, тому неодноразово тікав із дому. На батьківські збори мати не приходила, навчанням сина не цікавилася. Батько, [PERSON] , із сином не проживає. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини від 10.12.2020 року № 182 родина [PERSON] взята під соціальний супровід Лиманським міським ЦСС. У межах соціального супроводу неодноразово здійснювалися спроби зв`язатися із [PERSON] : на телефон не відповідає, за адресою проживання відсутня, що свідчить про негативне ставлення [PERSON] до співпраці із Лиманським міським ЦСС. 19.02.2021 року працівниками служби у справах дітей Лиманської міської ради спільно із головою мікрорайону «Заводський» м. Лиман Донецької області [PERSON] здійснено вихід за адресою: [ADDRESS] для з`ясування умов проживання родини [PERSON] , але обстежити умови проживання виявилося неможливим, будинок був зачинений на навісний замок, з`ясувати комісії місцезнаходження відповідачки [PERSON] у телефонному режимі не вдалося, телефон був вимкнений. При зовнішньому огляді встановлено, що прибудинкова територія знаходиться у занедбаному стані, земельна ділянка не обробляється. В характеристиці з місця проживання, яка надана органом самоорганізації населення мікрорайону «Заводський» від 20.04.2021 року зазначено, що [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , за час проживання зарекомендувала себе з негативного боку, зловживає спиртними напоями, не працювала і не працює на теперішній час, неврівноважена, може нагрубити, вихованням дітей не займається. За повідомленням УСЗН Лиманської міської ради від 15.04.2021 року, на теперішній час [PERSON] на обліку в управлінні не перебуває та ніяких видів державних соціальних допомог не отримує. За інформацією Лиманського міського центру зайнятості від 19.04.2021 року № 03/543/01-28-21, станом на 16.04.2021 року [PERSON] не зареєстрована як безробітна. У повідомленні Центру від 06.05.2021 року № 288/01-21 зазначено, що за час перебування дітей у Центрі , а це майже 8 місяців у [PERSON] , та майже 5 місяців у [PERSON] , мати дітей - [PERSON] та батько [PERSON] - [PERSON] жодного разу не телефонували, не цікавилися їх життям, вихованням, розвитком та станом здоров`я. Працівники служби у справах дітей Лиманської міської ради неодноразово намагалися зв`язати із матір`ю [PERSON] по телефону та з`ясувати, які заходи приймаються нею щодо повернення дітей до родини, але телефон [PERSON] вимкнений. Відповідач [PERSON] лише 1 раз (23.09.2020 року) з`явилася до служби у справах дітей Лиманської міської ради і з того часу вона не намагалася будь-яким чином повідомити про свої дії щодо повернення дітей до родини. Стосовно батька [PERSON] - [PERSON] , то з моменту перебування малолітньої дитини у Центрі, тобто з 19.09.2020 року і по теперішній час, він до служби у справах дітей Лиманської міської ради щодо вирішення подальшої долі його сина, жодного разу не звертався. Так, судом достовірно встановлено, що мати дітей - [PERSON] своїх батьківських обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні своїх дітей. Малолітній [PERSON] та неповнолітній [PERSON] , з матір`ю не проживають, перебувають у державному дитячому закладі - Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області. Так, судом достовірно встановлено, що батько дитини [PERSON]- [PERSON] своїх батьківських обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні своєї дитини. Малолітній [PERSON] з батьком не проживає, перебуває в державному дитячому закладі - Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей м. Лиман Донецької області. Вирішуючи заявлені позивачем вимоги по суті, суд виходить з такого. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою ВР від 27.02.1991року № 789-ХІІ в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Дитина з моменту народження має право на піклування своїх батьків. Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їхнє здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їхніх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини є підставою позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 визначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 Постанови ПВСУ № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини знайшло повне відображення в поведінці відповідачки, яка тривалий час не піклується ані про фізичний, ані про духовний розвиток своїх дітей. Таким чином, відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, які покладені на неї Конституцією України та сімейним законодавством, бо має змогу їх виконувати. При цьому судом не встановлено, що відповідачці будь-хто чи щось перешкоджало належним чином виконувати свої батьківські обов`язки. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як вбачається з висновку № 18 від 13.05.2021 року, наданого Виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області, орган опіки та піклування Лиманської міської ради вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її дітей: [PERSON] , [PERSON] та позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дитини - [PERSON] , оскільки вони повністю відсторонилися від виконання своїх батьківських обов`язків, виховання та матеріального забезпечення дітей (а.с. 44-45). Суду надано достатньо доказів, того що відповідачі [PERSON] та [PERSON] злісно ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, не виявляють справжнього інтересу до їхнього внутрішнього світу, не спілкуються зі своїми дітьми в обсязі, необхідному для їхнього нормального самоусвідомлення, не створюють умов для отримання дітьми освіти, не піклуються про підготовку дітей до самостійного життя. Таке ставлення матері та батька до дітей негативно впливає на їх фізичний та духовний розвиток, стан здоров`я, процес здобуття ними освіти, не відповідає якнайкращому забезпеченню інтересів дитини та є неприпустимим у сучасному цивілізованому суспільстві. Суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав не буде суперечити правам та законним інтересам дітей. Стосовно позовних вимог в частині стягнення з відповідачки та відповідача аліментів на утримання дітей суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Так, згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платників аліментів, наявність чи відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, в порядку ч. 2 ст. 193 СК України, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 193 СК України за рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Відтак, суд дійшов висновку про те, що відповідачка [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання її дітей: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.06.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Після досягнення найстаршою дитиною повноліття, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадає на дитину, яка досягла повноліття. Суд дійшов висновку про те, що відповідач [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 10.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання про відшкодування судових витрат, суд враховує наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову, покладається на відповідача. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 10 від 17.10.2014 р. "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз`яснено, що подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. Так, згідно з положеннями ст. 6 Закону України "Про судовий збір", судовий збір сплачується окремо за кожну позовну вимогу майнового характеру, за кожну позовну вимогу немайнового характеру та окремо за вимогу майнового та немайнового характеру. Якщо пред`явлено позов з кількома майновими або немайновими вимогами, то судовий збір сплачується з кожну вимогу окремо. Позивач, згідно з приписами Закону України "Про судовий збір", звільнений від сплати судового збору. Враховуючи викладене, а також те, що судом позовні вимоги задоволені в повному обсязі, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 3632,00 гривень та з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1816,00 гривень. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved