Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Орган опіки та піклування Хмільницької районної державної адміністрації в інтересах дитини - [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. Позов мотивований тим, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина - [PERSON] , [INFO] , зокрема не забрав дитину із Могилів-Подільського дитячого легеневого санаторію та не цікавиться його місцем проживання, життям, здоров`ям, вихованням, не спілкується з дитиною. Малолітній [PERSON] взятий на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах та влаштований на тимчасове перебування у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . Мати дитини - [PERSON] затримана за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України. За таких обставин представник позивача просить відібрати дитину від батька, без позбавлення батьківських прав та тимчасово передати його на утримання органу опіки та піклування. Ухвалою суду від 11.11.2019 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 09.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, з підстав наведених у позовній заяві, а також вказала, що підтримує раніше поданий висновок органу опіки і піклування Хмільницької РДА щодо вирішення даного спору. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій зазначив, що згоден з позовними вимогами щодо відібрання від нього сина [PERSON] , 2013 р.н., без позбавлення батьківських прав. Просить розглядати справи за його відсутності. Відзив на позовну заяву не надав до суду. Суд, заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання, думку дитини, пояснення свідка [PERSON] , дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 3), а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00023638161 від 10.08.2019 року (копія на а.с. 4-5) підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , є батьком, а [PERSON] [INFO] , матір`ю [PERSON] , [INFO] . Листом ДУ "Київський слідчий ізолятор" №08/19249 від 16.08.2019 року (копія на а.с. 6) повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , з 05.08.2019 року утримується під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України. З акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] від 13.08.2019 року (копія на а.с. 8) встановлено, що провести перевірку стану матеріально-побутових умов сім`ї не представилось можливим, оскільки [PERSON] був відсутній за місцем проживання. З довідки Хмільницького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області №15-31-25/24345 від 30.10.2019 року (копія на а.с. 9) встановлено, що [PERSON] за період з 01.04.2019 року до 30.09.2019 року аліменти на утримання дитини з [PERSON] не отримувала. Станом на 30.09.2019 року заборгованість зі сплати аліментів становить 31649,42 грн. Відповідно до письмової заяви від 08.08.2019 року (копія на а.с. 10) [PERSON] зобов`язався забрати [PERSON] на виховання у свою сім`ю з 19.08.2019 року. Відповідно до письмової заяви від 30.10.2019 року (копія на а.с. 11) [PERSON] дав згоду на відібрання від нього дитини [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. Розпорядженням Хмільницької РДА Вінницької області № 253 від 15.08.2019 року (копія на а.с. 12) вирішено тимчасово влаштувати малолітнього [PERSON] , [INFO] , як такого, що потрапив у складні життєві обставини, у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] . Розпорядженням Хмільницької РДА Вінницької області № 343 від 06.11.2019 року (копія на а.с. 13) вирішено надати висновок про доцільність відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Згідно доданого висновку органу опіки і піклування Хмільницької РДА (копія на а.с. 14) відібрання дитини [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав, є доцільним і буде в інтересах дитини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є патронатним вихователем та за час перебування у неї [PERSON] з 16.08.2019 р. його відвідували тітка та дід з боку матері, батько дитину не відвідував, не цікавився дитиною. [PERSON] запитує про батька і знає, що батька звати [PERSON] . Також [PERSON] розповідав, що батько [PERSON] подарував йому на 3 року машинку. Малолітній [PERSON] в судовому засіданні зазначив, що бачив батька [PERSON] в квітні 2019 року. Після того, як його забрали із санаторію до тітки [PERSON] (патронатного вихователя) він батька не бачив. Батько не приходив, не спілкувався. Пам`ятає, що на 3 роки батько подарував йому іграшкову машинку. У сім`ї тітки [PERSON] йому подобається там він бажає залишитися. Вирішуючи даний спір суд враховує наступне. Відповідно Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ) (далі - Конвенція) дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18 Конвенції). За змістом ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ч. 5 ст. 150 СК України). Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. За змістом п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він: ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводиться з дитиною; є хронічним алкоголіком або наркоманом; 5) вдається до будь-яких видів експлуатації дитини, примушує її до жебракування та бродяжництва. В абзаці 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей (ч.ч. 1, 4 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства"). Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Приймаючи до уваги встановлені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] знайшов своє підтверження, оскільки [PERSON] з квітня 2019 року не піклується про фізичний і духовний розвиток свого сина [PERSON] , його навчання, підготовку до самостійного життя; не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з сином [PERSON] не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання освіти. Фактично [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. [PERSON] не сплачує аліменти матері [PERSON] на його утримання, що підтверджується довідкою від 30.10.2019 (а.с. 9) про наявність заборгованості. Органом опіки та піклування здійснювався соціальний супровід даної сім`ї, під час якого встановлено, що мати [PERSON] утримується під вартою за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. Відповідно до розпорядження від 15.08.2019 (а.с. 12) [PERSON] , 2013 р.н. був влаштований в сім`ю патронатного вихователя - [PERSON] , як дитина, яка потрапила у складні життєві обставини. Також орган опіки та піклування вживав заходів щодо повернення [PERSON] до батька [PERSON] , про що в останнього було відібрано письмове зобов`язання від 18.08.2019 (а.с. 10). Однак [PERSON] не забезпечив можливість проведення обстеження його житлово-побутових умов, а 30.10.2019, 09.12.2019 надав заяви, в яких висловив свою згоду з відібрання у нього сина [PERSON] . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, свідчать про ухилення [PERSON] від виховання сина [PERSON] та свідомого нехтування ним своїми обов`язками. При цьому, суд приймає до уваги висновок органу опіки та піклування Хмільницької РДА, оскільки цей висновок узгоджується з іншими дослідженими судом доказами та встановленими обставинами. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги письмову заяву відповідача про згоду на відібрання від нього сина без позбавлення батьківських прав, суд дійшов висновку про задоволення позову, відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від батька [PERSON] , [INFO] , та передання його органові опіки та піклування Хмільницької РДА, що буде відповідати інтересам дитини, забезпечить можливість його належного розвитку та виховання. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу зміст ч. 3 ст. 170 СК України, якою визначено право батьків на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі коли відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками. Суд не вирішує питання, визначене в ч. 4 ст. 170 СК України, оскільки відповідно до довідки від 30.10.2019 аліменти з [PERSON] вже стягуються. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі ст.ст. 7, 19, 150, 155, 164, 170 СК України,

Outcome: approved