Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

У грудні 2013 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Костянтинівської сільської ради Новомиргородського району, Новомиргородської РДА, третя особа: Головне управління юстиції, Відділ Держземагенства про визнання права на земельну частку (пай) та покладення на відповідачів зобов'язання передати земельну ділянку у приватну власність в натурі. Заявник вказала, що із 06 грудня 1993 р. по 31 грудня 1996 р. працювала у КСП "Вись", а також була членом цього підприємства, у подальшому була звільнена з роботи у зв'язку з виходом на пенсію. Вона як член вказаного колективного сільськогосподарського підприємства була присутня на загальних зборах, де було прийнято рішення про передачу земельних ділянок у колективну власність КСП «Вись» та подальше їх розпаювання. Позивач як член господарства була включена до списку - додатку до Державного акта на право колективної власності на землю серії КР 000007 від 05.12.1994 р., відповідно до якого землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Костянтинівської сільської ради народних депутатів Кіровоградської області від 12 березня 1994 р. за № 30, акт зареєстровано в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за № 4. Викладене підтверджується крім вказаного Державного акта довідкою відділу Держземагенства від 14.10.2013 р. Вартість земельної ділянки на території Костянтинівської сільської ради за довідкою відділу Держземагенства від 15.10.2013 р. становить 110.570,46 грн., а площа земельної частки (паю) складає 5,26 умовних кадастрових гектарів. Про можливість отримати сертифікат на виділену земельну ділянку їй ніхто не повідомляв. Вважаючи, що в будь - який час має право отримати належну їй земельну ділянку у приватну власність, у листопаді 2013 року вона звернулася до Новомиргородської РДА із заявою, в якій просила виділити їй в натурі земельну ділянку та надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення її меж в натурі (на місцевості). Із відповіді голови Новомиргородської районної державної адміністрації вбачається, що вона дійсно включена за № 15 до списку-додатку до Державного акта на право колективної власності на землю по колишньому КСП «Вись» серії КР № 000007 від 05 грудня 1994 року, але виділити їй земельну ділянку в натурі можливе лише на підставі рішення суду. Посилаючись на ст. 14 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ст. ст. 1, 5, 9-10 Закону України "Про колективні сільськогосподарські підприємства", ст. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", просить суд визнати її право на земельну частку (пай) та зобов'язати відповідачів безоплатно передати їй у приватну власність вказану земельну ділянку із наданням дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж в натурі (на місцевості). У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позов повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача - Новомиргородської райдержадміністрації - ДЕРКАЧ Ю.В. у суді визнав позов повністю. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, йому роз'яснені. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи представники відповідача (Костянтинівської сільської ради) і третіх осіб жодного разу у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, представник вказаного відповідача письмових заперечень проти позову не надіслав. Як вбачається з письмової заяви: представника відповідача (Костянтинівської сільської ради), він позов визнає повністю, просить суд розглянути справу в його відсутність; представника третьої особи (Головного управління юстиції), він не заперечує проти задоволення позову, просить суд розглянути справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних представників відповідача і третіх осіб на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши зазначені пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: показання свідка, ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких міркувань. За правилами ч. 4 ст. 130, ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання представниками відповідачів позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до положень ст. ст. 5, 9-10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" пай є власністю члена підприємства. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом. Згідно згаданим поясненням і наданим сторонами документам, позивач працювала протягом зазначеного періоду у КСП "Вись", була членом цього підприємства і її прізвище обґрунтовано було включено до списків осіб, що мають право на одержання сертифікату на земельну частку (пай) станом на 05.12.1994 р. Ці ж обставини підтверджуються: показаннями свідка [PERSON], котра працювала разом з позивачем і була присутня під час розпаювання землі; списками осіб, що мають право на земельну частку (пай) в КСП "Вись "; довідкою начальника відділу Держкомзему у Новомиргородському районі про наявність прізвища позивача у вище згаданих списках; записами у трудовій книжці, що [PERSON] працювала у згаданому господарстві із 1993 р. по 1996 р.; листом начальника відділу Держкомзему у Новомиргородському районі про неможливість видати сертифікат без судового рішення; Державним актом про право колективної власності на землю від 05.12.1994 р.; іншими матеріалами справи. Таким чином, у судовому засіданні безспірно з'ясовано, що прізвище позивача обґрунтовано було включено до списків членів КСП "Вись ", які додаються до державного акту на право колективної власності на землю зазначеного КСП. [PERSON] пред'явила позов про визнання права на земельну частку (пай) та витребування її в натурі. Згідно ст. 2 Указу Президента України від 10.11.1994 р. № 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. За ст. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Таким чином, право особи на земельну частку (пай) виникає у випадку наявності членства КСП та зазначення прізвища у списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Оскільки у даному випадку у позивача присутні обидві вище згадані умови, вимога про витребування земельної ділянки у натурі є законною і обґрунтованою та підлягає задоволенню. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 13, 41 Конституції України, п. 2 постанови Верховної Ради України від 18.12.1990 р. "Про земельну реформу", ст. 2 Указу Президента України від 10.11.1994 р. № 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва", ст. ст. 2, 5 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", ст. ст. 5, 9-10, 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", ст. ст. 12, 17, 115, 158, пп. 10, 12 Перехідних положень ЗК України, ст. ст. 1-2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)",

Outcome: approved