Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

ПАТ КБ „ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості на загальну суму 49074 гривень 09 копійок. Свої вимоги обґрунтували тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.11.2011 року ПАТ КБ „ПриватБанк" відповідачу [PERSON] 23.11.2011 року було надано кредит на суму 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних, що нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та позивачем договір, що підтверджується її підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ „ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконало у повному обсязі. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг відповідач зобов'язувалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг відповідач зобов'язувалася у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу позивача виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди позивачу. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів вона зобов'язана сплатити позивачу штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Відповідач свої зобов'язання згідно умов договору у повному обсязі не виконала, не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 28.02.2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 49074 гривень 09 копійок, з них: заборгованість за кредитом на суму 3982 гривень 91 копійка, заборгованість по відсотках за користування кредитом - 39026 гривень 72 копійки, 3251 гривень 41 копійка - заборгованість за пенею та комісією, штраф - 500 гривень (фіксована частина), штраф - 2313 гривень 05 копійок (процентна складова). Посилаючись на зазначені обставини, ПАТ КБ „ПриватБанк" просило стягнути в його користь з відповідача [PERSON] 49074 гривень 09 копійок кредитної заборгованості та судові витрати по справі. Представник позивача Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення у випадку неявки в судове засідання відповідача не заперечує. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з'явилася, хоча завчасно у встановленому законом порядку повідомлялася судом про час та місце слухання справи через оголошення у пресі. Згідно ч. 5, 9 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Відповідно до ч. 1-4, 8-9 ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. У разі відсутності адресата особа, що доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. У разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Судові повістки з повідомленням про час та місце розгляду справи завчасно надсилались відповідачу [PERSON] за місцем реєстрації, де, як вбачається з поштових повідомлень, вона не проживає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] була належним чином завчасно повідомлена про час та місце розгляду справи. Враховуючи те, що представник позивача у поданій до суду заяві не заперечує щодо розгляду справи у його відсутності та відсутності відповідача, в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності представника позивача Сафіра Ф.О. та відповідача [PERSON], ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 23.11.2011 року ПАТ КБ „ПриватБанк" відповідачу [PERSON] 23.11.2011 року було надано кредит на суму 4000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних, що нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та позивачем договір, що підтверджується її підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на такий же термін. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. ПАТ КБ „ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконало у повному обсязі. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг відповідач зобов'язувалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг відповідач зобов'язувалася у разі невиконання зобов'язань за договором на вимогу позивача виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди позивачу. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг при порушенні відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів вона зобов'язана сплатити позивачу штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми заборгованості. Відповідач свої зобов'язання згідно умов договору у повному обсязі не виконала, не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, внаслідок чого станом на 28.02.2017 року утворилась заборгованість на загальну суму 49074 гривень 09 копійок, з них: заборгованість за кредитом на суму 3982 гривень 91 копійка, заборгованість по відсотках за користування кредитом - 39026 гривень 72 копійки, 3251 гривень 41 копійка - заборгованість за пенею та комісією, штраф - 500 гривень (фіксована частина), штраф - 2313 гривень 05 копійок (процентна складова). Зазначені обставини не оспорюються сторонами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, розрахунку кредитної заборгованості станом на 28.02.2017 року, Умов і правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт „Універсальна", заяви [PERSON] від 23.11.2011 року. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем [PERSON] відповідно до ст. 60 ЦПК України будь-яких заперечень на позовні вимоги станом на час розгляду справи не подано, як і не подано доказів, що свідчать про неправильність представлених позивачем розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладеного договору. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач погодилася з умовами та правилами надання банківських послуг, факт отримання кредиту та використання кредитної картки [PERSON] не оспорюється. З моменту укладення договору жодна зі сторін до цього часу не заявила про намір його припинити. Відповідач не подавала позивачу письмової заяви про закриття картрахунку. Проаналізувавши та оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки ПАТ КБ „ПриватБанк" взяті на себе зобов'язання по укладеному договору від 23.11.2011 року виконало у повному обсязі, а відповідачем [PERSON] порушено умови вказаного договору, заборгованість по платежах та поточні платежі відповідно до умов укладеного договору нею своєчасно не сплачувалися, слід стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 49074 гривень 09 копійок кредитної заборгованості. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" 1600 гривень судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, 90 гривень витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, а всього судові витрати на загальну суму 1690 гривень.

Outcome: approved