Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася з позовом, в якому просить: - визначити, що частка у спільній сумісній власності [PERSON] , яка померла [INFO] , на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер: 2622084202:01:003:0263, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належала їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №550667 від 15.06.2009, виданого відповідно до рішення IX сесії V демократичного скликання Новошинської сільської ради від 29 липня 2007 року, №82-09/2007 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010930300005, дата проведення державної реєстрації якої 15.06.2009, становить - 1/2; - визначити, що частка у спільній сумісній власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер: 2622084202:01:003:0263, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №550667 від 15.06.2009, виданого відповідно до рішення IX сесії V демократичного скликання Новошинської сільської ради від 29 липня 2007 року, №82-09/2007 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010930300005, дата проведення державної реєстрації якої 15.06.2009, становить - 1/4; - визначити, що частка у спільній сумісній власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер: 2622084202:01:003:0263, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка належить йому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №827529 від 17.08.2009, виданого відповідно до рішення IX сесії V демократичного скликання Новошинської сільської ради від 29 липня 2007 року, №82-09/2007 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010930300005, дата проведення державної реєстрації якої 15.06.2009, становить - 1/4. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в с. Пшеничник Долинського району Івано-Франківської області померла її мати [PERSON] . Батько [PERSON] помер раніше - [INFO] . Після смерті матері відкрилася спадщина за законом, остання заповіту не складала. Єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину і бажає оформити своє право на спадщину, є вона, як дочка померлої. Спадщину вона прийняла шляхом подачі нотаріусу протягом шести місяців від дня смерті матері заяви про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа. Її родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про її народження. Своє дівоче прізвище вона змінила у зв`язку з одруженням, після розірвання шлюбу вона залишилась на прізвищі « [PERSON] ». Її померлій матері [PERSON] , їй, а також відповідачу [PERSON] , який є її братом, на праві спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Власником 1/2 частки вказаного домоволодіння (реєстраційний номер об`єкта: 19094879), є [PERSON] , інша частка, по 1/4 кожному, належить їй та відповідачу [PERSON] Співвласниками земельної ділянки площею 0, 2500 га по [ADDRESS] , кадастровий номер: 2622084202:01:303:0263, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, є також її покійна мати [PERSON] , вона та відповідач [PERSON] Дана земельна ділянка передана їм у спільну сумісну власність та 15.06.2009 проведена її державна реєстрація за трьома співвласниками, однак частки співвласників у праві спільної сумісної власності на неї не визначено. Таким чином, домоволодіння по [ADDRESS] частка якого належить її покійній матері, 1/4 частка - їй, інша 1/4 частка - відповідачу [PERSON] , розташоване на земельній ділянці, яка належить їй, її покійній матері [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власністю. 24 квітня 2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, в тому числі на земельну ділянку, частка на яку належить її померлій матері. Однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку кадастровий номер 2622084202:01:003:0263, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить померлій, їй та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, поки в судовому порядку не буде визначено частки у праві власності на дане майно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Звертає увагу суду, що була змінена адреса домоволодіння, яке розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером: 2622084202:01:003:0263, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд: стара адреса: [ADDRESS] , нова адреса: [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи, що спірна земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності та без виділення часток кожного із співвласників, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на дану частку земельної ділянки, тому і звертається до суду з даним позовом. У підготовче судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, однак у письмових заявах вони позов підтримують, просять його задовольнити, визначити частки [PERSON] , її покійної матері [PERSON] та відповідача [PERSON] на земельну ділянку пропорційно до часток осіб у праві власності на житловий будинок, справу розглядати без їх участі, прийняти до уваги доводи, викладені у позовній заяві, які підтверджуються належними та допустимими доказами, доданими до матеріалів справи та врахувати визнання позову відповідачем. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про визнання позову, в якій також просив справу слухати у його відсутності та не заперечив проти задоволення позову. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 05.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за участю сторін. До підготовчого судового засідання від обох сторін та представника позивачки надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності (а.с.25, 28, 29). Відповідач правом подати відзив на позов не скористався, однак подав заяву про визнання позову. Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідачем та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні за наявними у справі доказами. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 9 липня 2005 року та [INFO] померли батьки позивачки [PERSON] відповідно [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.07.2005 Новошинською сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №15, та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30.12.2015 виконкомом Новошинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №21 (а.с.14, 13). Родинні [PERSON] [PERSON] із померлою [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження першої серії [NUMBER] від 24.05.1961, в якому її матір`ю записана [PERSON] (а.с.15). 27 лютого 1990 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] , після розірвання шлюбу залишила собі прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 12.08.1998, запис №115 (а.с.16). Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 05.06.2007 Новошинською сільською радою на підставі рішення виконавчого комітету №21 від 07.05.2007, та витяг №14784944 від 05.06.2007 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданий Івано-Франківським ОБТІ, посвідчують, що 1/2 частка домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на праві приватної власності належить померлій [PERSON] (а.с.17, 18). Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 24.04.2007 у справі №2-521\\2007 рік, зокрема, визнано за [PERSON] та [PERSON] , за кожним, право власності на 1/4 частину житлового будинку, літньої кухні, стайні, стодоли, шопи, погреба, вбиральні, огорожі та криниці, які знаходяться в [ADDRESS] , і належало [PERSON] , померлому [INFO] (а.с.19). Згідно з витягом №14785039 від 05.06.2007 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим Івано-Франківським ОБТІ, зареєстровано право приватної власності на 1/4 частку домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за [PERSON] та [PERSON] , за кожним (а.с.20). За рішенням дев`ятої сесії п`ятого демократичного скликання Новошинської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області №82-09/2007 від 29.07.2007 "Про передачу у власність земельної ділянки гр. [PERSON] ", вирішено передати у спільну сумісну власність ділянку в с. Пшеничник для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,25 га, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). На підставі вказаного рішення Новошинською сільською радою 15.06.2009 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №550667, відповідно до якого вони є співвласниками земельної ділянки, кадастровий номер: 2622084202:01:003:0263,площею 0,2500 га, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Державний акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю на на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010930300005 (а.с.11). Про те, що вказана земельна ділянка належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] свідчить і витяг №НВ-2604461392019, сформований 25.02.2019, про реєстрацію права власності на нерухоме майно з додатком (а.с.8-10). Однак, як вбачається з державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №550667, частки співвласників у праві спільної сумісної власності на дану ділянку у ньому не визначено. Як свідчить довідка Вигодської селищної ради за №51 від 22.02.2019, змінена адреса домоволодіння, яке знаходиться за адресою с. [ADDRESS] (а.с.21). Відповідно до повідомлення №158/02-14 від 24.04.2019 приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Депутат О.З., остання повідомляє [PERSON] про те, що видати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , на земельну ділянку кад. № 2622084202:01:003:0263, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] і належить померлій, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №550667, виданого 15.06.2009, нема можливості, поки в судовому порядку не буде визначено частки у праві власності на дане майно [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Таким чином, домоволодіння по [ADDRESS] частка якого належить покійній [PERSON] , 1/4 частка - позивачці [PERSON] , інша 1/4 частка - відповідачу [PERSON] , розташоване на земельній ділянці, яка належить вказаним особам, як співвласникам, на праві спільної сумісної власністі. Враховуючи, що частки співвласників на земельну ділянку не визначені, позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на належну їй частку земельної ділянки. Оцінка суду: дослідивши докази, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, взявши до уваги заяву відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до положень ст. 1218 та 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. При цьому, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Судом встановлено, що домоволодіння по [ADDRESS] частка якого належить її покійній [PERSON] , 1/4 частка - позивачці [PERSON] , інша 1/4 частка - відповідачу [PERSON] , розташоване на вказаній земельній ділянці, яка належить вказаним особам, як співвласникам, на праві часткової сумісної власністю. Разом з тим, земельна ділянка, кадастровий номер: 2622084202:01:003:0263,площею 0,2500 га, яка розташована по [ADDRESS] , цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належить померлій [PERSON] , позивачці [PERSON] та відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності, тобто частки співвласників на неї не визначені. Статтею 370 ЦК України передбачено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" (п.5), частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Згідно з ч. 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У пункті 21 постанови Пленум Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз`яснено, що якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Відповідно до змісту ст. 89 ЗК України, земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. У своєму листі від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні (п.3.4). Отже, оскільки при видачі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №550667, не було визначено частку кожного із співвласників на неї, враховуючи, що за кожним з них зареєстроване право приватної власності на будинковолодіння, яке знаходиться на ній, зокрема, 1/2 частки на нього зареєстровано за померлою [PERSON] , 1/4 частки - за відповідачем [PERSON] та 1/4 частки - за позивачкою [PERSON] , то за таких обставин частки на земельну ділянку пропорційні вказаним часткам на будинковолодіння, тому суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 355, 368, 370, 1218, 1220, 1225 ЦК України, ст.ст. 89, 120 ЗК України, ст.ст. 2, 13, 81, 200, 206 ЦПК України та

Outcome: approved