Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що ОСББ «Наш дім 83» є власником приміщень загального користування в будинку 83 по вул. Велика Панасівська у м. Харкові на підставі договору купівлі-продажу від 26.09.2012р. Відповідач [PERSON] є власником квартир № 1,2, а [PERSON] є власником квартири № 3 у цьому житловому будинку. Відповідачі самостійно встановили двері у позаквартириних коридорах № 5 та № 6 та не надають доступу до цих приміщень, внаслідок чого позивач позбавлений зробити перевірку розмірів позаквартирних приміщень, а також до лічильників електроенергії. Позивач просив зобовязати відповідачів усунути перешкоди в користуванні позаквартирними коридорами №5 та №6, які знаходяться на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку №83 по вул. Велика Панасівська в м. Харкові біля квартир №1, 2, 3 шляхом демонтування дверей, які розташовані при вході до вказаних позаквартирних коридорів за рахунок відповідачів. В подальшому позов уточнено, позивач просив зобовязати відповідачів усунути перешкоди в користуванні позаквартирними коридорами № 5 та № 6, які знаходяться на першому поверсі багатоквартирного житлового будинку №83 по вул. Велика Панасівська в м. Харкові біля квартир №1, 2, 3 шляхом демонтування дверей, які розташовані при вході до вказаних позаквартирних коридорів та дверей, які на сьогоднішній час розділяють коридор №5 та №6 за рахунок відповідачів та привести вказані коридори в попередній стан. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні уточнений позов підтримала та пояснила, що відповідачі є власниками квартир №1,2,3 біля яких є загальні коридори, які належать ОСББ «Наш дім 83». Відповідачами самозахоплені коридори та встановлено двері, які постійно замкнені, в результаті чого немає доступу до коридорів про що є відповідні акти. Переговори з відповідачами щодо дверей до результатів не привели, вимога щодо зняття дверей чи свободного доступу (відчиненості дверей) відповідачами не виконано. Порушуються права ОСББ та інших співвласників, щодо доступу до власності. У позивача не має можливості перевірити факти переобладнання та використання коридорів в якості житлової площі квартири № 3. Квартплата та кошти за опалення відповідачами сплачуються згідно технічного плану квартир. Однак техніком при складанні останього технічного плану вказано розмір коридорів, які зменшено, а також знесена перегородка. У позивача також немає доступу до електричних мереж, дротів, світильників, а тому немає можливості встановити можливий факт підключення до мереж ОСББ та користування ними за його рахунок. Представник позивача [PERSON] уточнений позов підтримав та пояснив, що в ОСББ є факти крадіжки електроенергії і є можливість підключення відповідачів до світильників чи дротів загального користування, однак відповідачами доступ до коридорів обмежено, що позбавляє можливість контролю. Відеозапис наданий суду спростовує посилання відповідачів щодо встановлення неміцних дверей для зменшення енерго та тепло затрат, а також утеплення квартир, оскільки з запису вбачається, що двері є важкими та міцними, обладнані пристроєм для нагляду та декількома запорними пристроями. Квартири відповідачів використовуються під оренду, що також зафіксовано відеозаписом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали письмові заперечення проти позову при цьому зазначили, що загальні збори з питань обрання правління не проводились, повноваження голови правління [PERSON] закінчилися. Станом на 01.12.2015р. статут ОСББ змінений не був і всі рішення ОСББ є неправомірними. Позивач не надав доказів що підтверджує право власності на будинок. В законодавстві України немає термінів «допоміжні приміщення багатоквартирного будинку». До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься питання про використання спільного майна і повинно здійснюватися всіма власниками на зборах учасників. Неможливо ідентифікувати приміщення спільного користування, а саме коридори, а тому позовні вимоги не доведені. Двері в коридор ніколи не зачинені і до коридорів можна потрапити в будь який момент. Звернень ОСББ щодо добровільного демонтажу дверей не було. Відповідач [PERSON] позов не визнав та зазначив, що коли він та дружина купили квартири у будинку велись ремонтні роботи і в коридорі біля їх квартир ночували безхатченки. Тому вони зі згоди попереднього голови ОСББ в коридорі встановили двері. Після ремонту двері постійно відчинені, перед дверима є відповідні лічильники, доступ до яких також відкритий. З ціллю зменшення енерго та тепло затрат, а також утеплення квартир, в зазначених коридорах зроблений гіпсовий пристрів та встановлені ще одні двері у кв. № 3. Наступний голова ОСББ [PERSON] звернувся до його сина, якому запропонував купити зазначені коридори за 6000 доларів США, на що вони відмовилися, оскільки така угода є незаконною. Представник відповідача [PERSON] заперечувала проти задоволення позову. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є власником квартири №107 в зазначеному ОСББ, де мешкає його син. В жовтні 2017р. відповідач [PERSON] запросив його щоб подивитися тамбур біля квартир де він є власником. Він зайшов на поверх через розчинені пластикові двері відкрив коричневі металеві двері до тамбуру, де знаходяться ще одні деревяні двері, які також були відкриті, після того вийшов [PERSON] з яким вони оглянули коридори та тамбур. [PERSON] зазначав, що цей огляд потрібен для складання документу. На наступний день [PERSON] надав йому акт про огляд зазначених приміщень з розписами сісідів-власників квартир і він в ньому розписався. За залізними дверима будь яких комунікацій немає, відповідні лічильники знаходяться перед дверима. Коридори які були при закінченні будівництва у 2012р. та зараз не змінилися, будь якої реконструкції чи добудов до стін він не побачив, а втановлені двері призначені для утеплення. Не знає чи є відеонагляд, замки на дверях та чи можливо їх відкриття шляхом коду чи чипу. Він не був у квартирах відповідача та його дружини і не знає де починається квартира №3. Будь яких зборів ОСББ з приводу закриття тамбурів і коридорів не було. Керівництво ОСББ повинно захищати власників, а не звертатися з позовами до них. Ухвалами суду від 29.03.2017р., 11.07.2017р. та 11.10.2017р. в задоволенні клопотань відповідачів та їх представників про зупинення провадження по справі до вирішення інших справ відмовлено. (т.1 а.с.131,132, 189-191, 233-235) Вислухавши представників позивача, представника відповідача, відповідача [PERSON], свідка, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За ч.ч. 1, 2, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. [PERSON] ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За ч.1,2 ст.229 ЦПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу . Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. [PERSON] ст.1 Закону України «Про Обєднання співвласниками багатоквартирного будинку» наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: асоціація обєднань співвласників багатоквартирного будинку (далі - асоціація) - юридична особа, створена для представлення спільних інтересів обєднань співвласників багатоквартирних будинків; обєднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - обєднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна;представник співвласника - фізична або юридична особа, яка на підставі договору або закону має право представляти інтереси співвласника; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку. Інші терміни вживаються у значенні, наведеному в Цивільному кодексі України (35-15), законах України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" ( 417-19 ) та "Про житлово-комунальні послуги" ( 1875-15 ). Відповідно ст.15 Закону України «Про Обєднання співвласниками багатоквартирного будинку» співвласник зобовязаний, зокрема: виконувати обовязки, передбачені статутом обєднання; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; За ст.17 зазначеного Закону обєднання має право робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог і вимагати їх дотримання. Суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 серпня 2012 року за [PERSON] було визнано право власності на самовільно реконструйовані (з урахуванням побудованих) квартири та приміщення квартирного багатоповерхового житлового будинку літ. «А-5» по вул. Котлова, 83 загальною площею 3268,2 кв. м., житловою площею 1448,2 кв. м., допоміжною площею 1387,2 кв. м., площею нежилих приміщень 432,8 кв. м. До нежилих приміщень увійшли сходи і всі коридори першого поверху, в тому числі й коридори № 5 (4,5 кв. м.), № 6 (2,6 кв. м.) відповідно до технічних паспортів виготовлених ХМБТІ 25.06.2012р. та 04.08.2016р. на квартирний багатоповерховий будинок літ. «А-5» по вул. Котлова, 83. (а.с.31-41,84-87). Відповідно до витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 23.06.2016 року № 22043206 21.09.2012р. проведено державну реєстрацію Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім - 83» (ОСББ «Наш дім - 83»), код ЄДРПОУ 38382148, засновниками якого є фізичні особи члени обєднання співвласників багатоквартирного будинку у м. Харкові по вул. Котлова, 83. Керівник ОСББ «Наш дім - 83» є [PERSON] (а.с.31,32) За договором купівлі-продажу від 26 вересня 2012 року посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] в реєстрі № 1620 [PERSON], від імені якого діяла [PERSON], продав, а ОСББ «Наш дім 83», придбало у приватну власність підсобні приміщення спільного користування, зокрема приміщення першого поверху № 2 -: -11, I, II площею 121,0 кв. м. Зазначені приміщення згідно Державного реєстру правочинів та витягу про державну реєстрацію прав належать та зареєстровано за ОСББ «Наш дім 83» (а.с.6-10) [PERSON] є власником однокімнатних квартир № 1 та № 2 в буд. № 83 по вул. Велика Панасівська в м. Харкові на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.09.2012 року і договору купівлі-продажу квартири від 10.10.2012 року, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] в реєстрах № 1630 та № 1820 відповідно. (а.с.13-19) [PERSON], є власником однокімнатної квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 10.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], в реєстрі № 1824. (а.с.21,22) Як вбачається з акту обстеження поза квартирних коридорів № 5, № 6 на першому поверсі в буд. № 83 по вул. Велика Панасівська (раніше вул. Котлова) в м. Харкові від 07.07.2016 р. складеного комісією ОСББ «Наш дім 83» доступ до поза квартирних коридорів № 5 (4,5 кв. м) та № 6 (2,6 кв. м.) (згідно технічного паспорту на весь квартирний (багатоповерховий) житловий будинок № 83 від 25.06.2012 року) на першому поверсі буд. № 83 по вул. Велика Панасівська в м. Харкові, які розташовані біля квартир № 1, 2, 3 є обмеженим постійно закритими дверми, які ніхто не відкриває. Двері є перепоною для потрапляння в поза квартирні коридори № 5 (4,5 кв. м.), № 6 (2,6 кв. м.), біля яких знаходяться лічильники електроенергії на квартири № 1, 2, 3. (а.с.23). Аналогічний акт складений комісією ОСББ «Наш дім 83» і 02 жовтня 2017 року. До даного акту була додана фотокопія дверей, які перешкоджають у доступі до поза квартирних коридорів № 5 (4,5 кв. м.), № 6 (2,6 кв. м.). З долученої фотокопії вбачається, що двері є масивними, мають два замки, вічко та відео вічко. В результаті дослідженого відеозапису з долученого позивачем DVD диску, вбачаються ті самі масивні двері, які зображені на фотокопії, з обладнаними двома замками, вічком та відевічком, а також процес закриття вказаних дверей на замок. Щодо неправомірного влаштування дверей, які безпосередньо розділяють поза квартирні коридори № 5 (4,5 кв. м.), № 6 (2,6 кв. м.) суд зазначає таке. [PERSON] технічного паспорту на багатоповерховий будинок № 83 по вул. Велика Панасівська в м. Харкові від 25.06.2012 року, вбачається, що двері, які розділяють поза квартирні коридори № 5 (4,5 кв. м.), № 6 (2,6 кв. м.) знаходилися ліворуч при вході до вказаних коридорів з поза квартирного коридору № 4. Станом на сьогоднішній час зазначені вище двері, які розділяють поза квартирні коридори № 5 (4,5 кв. м.), № 6 (2,6 кв. м.) знаходяться вже праворуч при вході до вказаних коридорів з поза квартирного коридору № 4 згідно технічного паспорту підсобних приміщень спільного користування 1-го поверху (технічний паспорт від 04 серпня 2016 року). Ліворуч жодних дверей та перегородок не зафіксовано. Таким чином, аналізуючи та співставляючи вищезазначені технічні паспорти від 25.06.2012 року та від 04 серпня 2016 року, судом встановлено на даний час зміну площ поза квартирних коридорів № 5 та № 6 в порівнянні з 2012 роком, знесення існуючої перегородки та самовільне влаштування дверей. У своїх запереченнях та усних поясненнях відповідачі не заперечують того факту, що самостійно встановили двері, які позивач просить демонтувати, а лише пояснюють, що зробили це в період купівлі квартир заради зменшення енерго та тепло затрат, а також з ціллю утеплення квартир. Посилання відповідачів на те, що двері є постійно відкритими і не перешкоджають доступу до поза квартирних коридорів спростовуються актами обстеження поза квартирних коридорів № 5 та № 6 від 07.07.2016 року та від 02.10.2017 року, а також відеозаписом, долученим позивачем 02.03.2018 року. Крім того, позивач зазначає, що з метою зменшення енерго та тепло затрат вже були встановлені білі пластикові двері без замка при вході до коридору № 4. Щодо акту, наданого зі сторони відповідачів, який на їх думку підтверджує факт не чинення жодних перешкод в доступі до вказаних коридорів, суд ставиться критично з наступних підстав. Допитаний в якості свідка гр. [PERSON] пояснив суду про те, що в буд. № 83 по вул. Велика Панасівська в м. Харкові не проживає, а буває декілька разів на місяць. В жовтні місяці 2017 року його запросив [PERSON] для огляду тамбуру біля квартир, які були ним оглянуті. Акт, в якому вже були підписи сусідів і яких він не бачив, він підписував не в день огляду тамбуру. Деякі факти, зазначені в акті не узгоджувалися з поясненнями свідка [PERSON], а саме щодо наявності тяги з кв. № 3, свідок не міг пояснити де починається вказана квартира, зазначав, що не був у квартирах відповідачів, також не знав який вигляд мали коридори раніше. Посилання свідка [PERSON] на те, що, коли він прийшов по запрошенню відповідача спірні двері були відкриті і він не знає чи є відео нагляд та замки на дверях не спростовують тверджень позивача щодо чинення перешкод в доступі до вказаних коридорів. Всі інші заперечення проти позову, зводяться до посилань на думку відповідачів про незаконне обрання головою правління ОСББ [PERSON] і відсутності у нього повноважень на звернення з позовом до суду, про те, що спірні коридори не є допоміжними та не є позаквартирними коридорами і відсутність будь-яких звернень позивача до відповідачів з вимогами усунути перешкоди також не заслуговують на увагу, з огляду на наступне. [PERSON] з Єдиного державного реєстру юридичних і фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, відповіді з Департаменту житлового господарства Харківської міської ради головою правління ОСББ «Наш дім 83» є [PERSON]. Пунктом 4. 9 Статуту ОСББ (чинного станом на день подання позову) Голова правління діє без доручення від імені ОСББ, обмежень щодо звернення Голови ОСББ до суду даний Статут не містить. [PERSON] Статуту (чинного на теперішній час) Голова правління має право самостійно звернутися до суду в інтересах ОСББ. 08.02.2017 року ОСББ звернулося через поштове відділення до відповідачів з приписом та вимагав звільнити захоплені поза квартирні коридори № 5 (4,5 кв. м.), № 6 (2,6 кв. м.), які знаходяться на першому поверсі будинку № 83 по вул. Велика Панасівська в м. Харкові біля квартир № 1, 2, 3 шляхом ліквідації дверей та приведення коридорів в первісний стан. Зазначений припис до сьогоднішнього часу відповідачами не виконаний. З огляду на вищенаведене відповідачі порушують ст.15 Закону України «Про Обєднання співвласниками багатоквартирного будинку», п. 10.3 Статуту (чинного станом на день подання позову), здійснюючі перешкоду в доступі до поза квартирних коридорів № 5 та № 6 уповноважених осіб ОСББ, не забезпечуючи: дотримання вимог житлового та містобудівного законодавства, дотримання правил користування спірними приміщеннями, збереження спірних приміщень в первісному стані, перешкоджаючи позивачу на виконання покладених на нього обовязків, передбачених ст.18 зазначеного Закону, зокрема забезпечувати: належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна, що належить співвласникам; дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, та обовязків, передбачених п.2.6 Статуту щодо забезпечення дотримання інтересів усіх членів ОСББ при встановленні умов та порядку володіння, користування та розпорядження спільною власністю, дотримання інтересів усіх власників приміщень незалежно від членства в обєднанні, та у здійсненні права проводити контроль санітарно-технічного стану даних коридорів (п. 2.5 Статуту). За положеннями Правилам утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року N 76, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207, вбачається, що до допоміжних приміщень віднесено приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, поза квартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення); технічне обладнання багатоквартирного будинку інженерні комунікації та технічні пристрої, які необхідні для забезпечення санітарно гігієнічних умов та безпечної експлуатації квартир (загальні будинкові мережі тепло-, водо-, газо-, електропостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання, елеваторних вузлів, елементи благоустрою території, включаючи також і конструктивні елементи будинків (фундамент, несучі стіни та інше), За приписами\~ст. 19 Законом України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", спільне майно співвласників багатоквартирного будинку складається з неподільного та загального майна. Неподільне майно перебуває у їх спільній сумісній власності і не підлягає відчуженню, загальне майно - у спільній частковій власності. За змістом\~статті 1 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду»\~допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є ті, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори та інші технічні приміщення). Для розмежування допоміжних та нежилих приміщень багатоквартирного жилого будинку слід виходити як з місця їхнього розташування, так і з загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання. Зазначена правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом України у постановах від 3 березня 2010 року, 28 квітня 2010 року та інших. Конституційний Суд у справі № 4-рп/2004 від 02 березня 2004 року дійшов висновку, що положення частини першої статті 1, положення пункту 2\~статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»\~треба розуміти так, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, комори, горища, колясочні і інше) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир багатоквартирних будинків, підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій зокрема, створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступ до нього, власник (власники) не приватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир; питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до Законів України, які визначають правовий режим власності.\~Ніхто з власників квартир не має пріоритетного права користуватися та розпоряджатися цими приміщеннями. Встановлені у даній справі обставини свідчать про те, що спірні приміщення, використовуються для забезпечення експлуатації житлового будинку, тобто мають статус допоміжних, зазначаються у технічній документації з 2012 року як коридори. Право розпоряджатись допоміжними приміщеннями мають лише всі співвласники у межах, які встановлені окремим законом чи цивільним законодавством, за яким здійснення права спільної часткової власності врегульовано\~ст. 358 ЦК України, а спільної сумісної власності\~ст. 369 ЦК України. Відповідно до ч. 2\~ст. 382 Цивільного кодексу України\~власникам квартир у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Тобто, за цими нормами суб'єктами спільної чи часткової власності допоміжних приміщень багатоквартирного будинку є не лише позивач, а й власники квартир. Вищенаведена норма встановлює порядок користування мешканцями квартир зазначеними приміщеннями та обладнаннями з правом спільної сумісної власності. ОСББ забезпечує і захищає права членів об'єднання, належному утриманні та використанні неподільного і загального майна (ст. 4 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку"). У\~постанові Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року№ 45 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року №572»\~зазначено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами\~без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. [PERSON] з ч.2\~ст.386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом ст.\~391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що перепланування приміщення спільній сумісної власності може бути здійснено з\~дотриманням встановленого законом порядку,\~у тому числі за згодою осіб, які таким приміщенням володіють. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 8 червня 2016 року № 6-530цс16, і мають бути враховані судом в силу ч.4 ст.263 ЦПК України. В даному випадку, знесення існуючої в 2012 році перегородки було здійснено без дотриманням встановленого законом порядку. А встановлення відповідачами дверей, які розділяють позаквартирні коридори № 5 та № 6 та дверей, при вході до них, фактично позбавило позивача контролювати витрати електроенергії, сохранність приміщень, перевіряти їх на відповідність технічній документації, встановлювати та виявляти факти самозахвату приміщень чи включення їх до площі квартир. Суд звертає увагу на те, що\~незалежно від того, хто прибудував перегородку, встановив двері, якщо вона зведена незаконно, а встановлені двері порушує права інших осіб, то особа, яка нею володіє, повинна її знести. [PERSON] вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи надані суду і досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що представниками позивача доведені обставини, на які вони посилаються в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з [PERSON] та [PERSON]на користь Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім 83» підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп., тобто по 689 грн. 00 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved