Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з товариства з додатковою відповідальністю страхової компанії "Альфа-Гарант" (далі ТДВ СК «Альфа-Гарант») та з [PERSON], солідарно на його користь матеріальну шкоду в розмірі 20 230, 96 (двадцять тисяч двісті тридцять гривень 96 копійок); стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» та з [PERSON], солідарно на його користь витрати пов'язані з визначення вартості матеріального збитку завданого моєму автомобілю, в загальному розмірі 2 050,00 (дві тисячі п'ятдесят) гривень; стягнути з [PERSON] на його користь витрати пов'язані з оплатою правової допомоги, в загальному розмірі 5 000,00 (п'ять тисяч) гривень; стягнути з [PERSON], на його користь моральну шкоду, в загальному розмірі 5 000,00 (п'ять тисяч) гривень; стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» та з [PERSON] в рівних частках з кожного витрати на сплату судового збору. Свої вимоги мотивує тим що, 15 червня 2016 року о 08:20 годині, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний номер [NUMBER], рухаючись по вулиці Отамана Головатого №107 в місті Одесі, не втримавши безпечну швидкість руху, допустив зіткнення з його автомобілем Fiat Cinquecento, державний номер [NUMBER], за кермом якого знаходилась його дружина - [PERSON], яка зупинилась поперед нього. В результаті вказаного зіткнення, автомобіль Fiat Cinquecento змістився вперед та скоїв наїзд на автомобіль, який зупинився попереду нього Mitsubishi Lancer, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Відповідно до Постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 18.08.2016р. по справі №523/10094/16-п, [PERSON] визнано винним в здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України і піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. При зіткненні, його автомобіль отримав значні технічні ушкодження, для визначення спричинених матеріальних збитків та вартості відновлювального ремонту, він звернувся до ТОВ «Хавк Холдинг», яка згідно належного Сертифікату № 17354/14 від 26.12.2014 року, уповноважена проводити оцінювання машин і обладнання та оцінку колісних транспортних засобів. Так, згідно звіту № 30607160 від 29.06.2016 року зроблено висновок, за яким вартість відновлювального ремонту належного йому авто складає 112 688,22 грн., таким чином у зв'язку із не недоцільністю відновлювальних робіт по відношенню до ринкової вартості належного йому авто, спеціалістом зроблено висновок, що сума спричиненого матеріального збитку, становить 38 841,46 (тридцять вісім тисяч вісімсот сорок одна гривня, 46 копійок) - ринкова вартість авто. За вказану експертизу, я він змушений сплатити 2 050,00 грн. На проведення вказаної експертизи, був запрошений [PERSON] та ТДВ СК «Альфа-Гарант» відповідним повідомленням про запрошення. Окрім цього, внаслідок невідшкодування [PERSON] завданих ним матеріальних збитків, він змушений був звернутися до фахівця в області права - адвоката, задля одержання належної правової допомоги, складання необхідних документів та представництва в органах судової та виконавчої влади. За вказані послуги адвоката, він поніс додаткові витрати у вигляді 5000, 00 (п'яти тисяч) гривень. Також, ним було направлено до ТДВ СК «Альфа-Гарант», як страховика [PERSON], відповідно до полісу обов'язкового страхування АЕ 9553581, заяву про страхове відшкодування із зазначенням своїх реквізитів. 12 жовтня 2016 року, на його рахунок № 26257010017473 в банку ПАТ «УкрСиббанк» було перераховано від ТДВ СК «Альфа-Гарант» лише часткове відшкодовування в розмірі 18 610, 50 грн., що на 20 230, 96 грн. менше ніж спричинена йому шкода. У зв'язку із цим, ним було подано відповідну заяву від 28.10.2016р. із проханням, надати йому належне роз'яснення часткової сплати та копії документів, на підставі яких були здійсненні розрахунки, щодо відшкодування матеріального збитку на загальну суму 18 610, 50 грн. Але, станом на сьогоднішній день, жодної інформації чи відповіді від ТДВ СК «Альфа-Гарант» на вказану заяву він не отримував. Отже, загальна сума матеріального збитку спричиненого [PERSON], на думку позивача, з урахуванням часткового відшкодування ТДВ СК «Альфа-Гарант» складає: 38 841,46 + 2 050,00 + 5 000,00 - 18 610, 50 = 27 280, 96 грн. Крім матеріальних збитків, йому та його дружині було завдано моральної шкоди, яка полягає у завданні негативних наслідків в результаті ДТП. До негативних наслідків він відносить нервовий стрес, який отримала його дружина, під час наїзду транспортного засобу [PERSON], оскільки в цей час, за кермом його автомобіля знаходилась саме вона. Також, моральна шкода виразилась в стражданнях та переживаннях, пов'язаних з неможливістю їздити на пошкодженому автомобілі, в результаті чого, стало необхідно витрачати по декілька годин на день, щоб дістатися до роботи, відвести дитину до навчального закладу, при цьому, їздити до експертної установи, страхової компанії, СТО, банків для оплати коштів за отримання звіту про оцінку матеріального збитку, адвокатські послуги за правову консультацію та складання документів і все це робити із відривом від роботи та нормального літнього відпочинку. В череді всіх цих подій, він декілька разів звертався до [PERSON] з проханням як найшвидше відшкодувати матеріальну шкоду, яку він завдав під час скоєнням ним ДНП, але він весь час ігнорував та намагався приховуватись від нього. Отже, мінімальний розмір моральних страждань, він оцінює в сумі 5 000, 00 (п'ять тисяч) грн. Позивач до судового засідання не зявився, на адресу суду надіслав клопотання в якому просив справу слухати за його відсутність, на задоволені позовних вимог наполягав. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи, про причини не явки суду не повідомлено, ніяких заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило. Представник відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» до судового засідання повторно не зявився, належним чином повідомлений про розгляд справи. Раніше, на адресу суду від нього було спрямовано клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзвязку, яке було задоволено про що винесена відповідна ухвала, якою доручено Печерському районному суду м. Києва (вул. Хрещатик, 42-А, м. Київ, як і було зазначено представником відповідача) її забезпечення. При зєднанні за допомогою відеоконференцзвязку з судом якому було доручено її проведення, відповідальною особою за проведення даного зєднання, було повідомлено суд про неявку представника відповідача ТДВ СК «Альфа-Гарант» до приміщення їх суду. Додатково про неявку представника відповідача до Біляївського районного суду Одеської області спрямовано лист від помічника судді Печерського районного суду м. Києва Котко А.С. за вих.№ 469/4551/16-ц від 16.06.2017 року. Ніяких додаткових клопотань від представника відповідача не надходило. Дослідивши наявні докази, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою. В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як встановлено судом, з постанови від 18.08.2016 року Суворовського районного суду м. Одеси вбачається, що 15 червня 2016 року о 08:20 годині, водій [PERSON], керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106», державний номер [NUMBER], рухаючись по вулиці Отамана Головатого №107 в місті Одесі, не втримавши безпечну швидкість руху, допустив зіткнення з автомобілем Fiat Cinquecento, державний номер [NUMBER], за кермом якого знаходилась [PERSON], яка зупинилась поперед нього. В результаті вказаного зіткнення, автомобіль Fiat Cinquecento змістився вперед та скоїв наїзд на автомобіль, який зупинився попереду нього Mitsubishi Lancer, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Транспортні засоби отримали механічні ушкодження, нанесено матеріальний збиток. Дорожньо-транспортна пригода відбулася з вини [PERSON], що підтверджується вищевказаною постановою року Суворовського районного суду м. Одеси у справі № 523/10094/16-п про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП гр. [PERSON], на останнього накладено адміністративне стягнення. [PERSON] 30.07.2016 року звернувся до генерального директора ТДВ СК «Альфа-Гарант» [PERSON] з заявою про страхове відшкодування витрат повязаних з пошкодженням належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію №САО 506170 автомобілю Fiat Cinquecento. Відповідальним за заподіяння шкоди визнано [PERSON], цивільно-правову відповідальність якого застраховано в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за договором (полісом) обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 9553581. Отримання заяви підтверджується відміткою про отримання датованою 30.07.2016 року. Відповідно до ст.ст.979 та 980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору; предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з п.13.1\~ст.13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. Крім того, ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно звіту ТОВ «Хавк Холдинг» № 30607160 від 29.06.2016 року про оцінку вартості матеріальних збитків, спричинених володільцю транспортного засобу, повна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Fiat Cinquecento, державний номер [NUMBER] складає 38\~841,46 гривень. Актом ТОВ «Хавк Холдинг» №ЯЧ-000622 від 29.06.2016 року приймання-передачі наданих послуг засвідчується вартість визначення розміру матеріального збитку за номером договору № 30607160 від 29.06.2016 року 2050,00 грн. Повідомленням керівнику ТДВ СК «Альфа-Гарант» було повідомлено про запрошення на огляд автомобілю Fiat Cinquecento, державний номер [NUMBER] за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, 3 вул. 30 років Перемоги,1а, на якому мається відмітка про прийняття даного повідомлення [PERSON] 17.06.2016 року, про що свідчить підпис та відтиск печатки. Повідомленням [PERSON]було повідомлено про запрошення на огляд автомобілю Fiat Cinquecento, державний номер [NUMBER] за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, 3 вул. 30 років Перемоги,1а, на якому мається відмітка «Получил» про прийняття даного повідомлення, про що свідчить підпис та дата отримання 19.06.2016 року. З боку ТДВ СК «Альфа-Гарант» було відшкодовано частину матеріальних збитків, спричинених володільцю транспортного засобу [PERSON] в сумі 18\~610,50грн., що підтверджується випискою з карткового рахунку 26257010017073 клієнта [PERSON] за період з 12.10.2016 року по 01.12.2016 року. Із заяви від 28.10.2016 року вбачається, що [PERSON] звертався до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з проханням надання розяснень та відповідних документів, на підставі яких було здійснено розрахунок матеріальних збитків, які належить йому виплатити як потерпілій стороні. Відповідно до ч.1,2\~ст.22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. 1\~ст. 1166 ЦК України\~майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України визначено порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Так, частина 1 статті 1187 ЦК України\~регламентує, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухових і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частина 2 статті 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27 березня 1992 року розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок. З роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 6 постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» слідує, що особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). У зв'язку із зазначеним відшкодуванню підлягає матеріальна шкода в розмірі 22\~280,96 грн. Розглядаючи позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000, 00 гривень, суд виходить з наступного. Абзац 2 пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" регламентує, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розяснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких\~\~зазнав\~\~позивач,\~\~характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за\~\~зверненням\~\~потерпілого\~\~- спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позивач [PERSON] не довів факт спричинення шкоди, в чому конкретно полягає завдана саме йому моральна шкода, та з чого він виходив, заявляючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, тому суд вважає за необхідне відмовити в цій частині позовних вимог. З договору про надання правової допомоги від 01.12.2016 року вбачається, що позивач [PERSON] звертався за допомогою до адвоката [PERSON] (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 761, що видане Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Хмельницької області відповідно до рішення № 72 від 31.05.2012 року, який діє на підставі ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Підтвердженням оплати надання послуг правової допомоги між сторонами є Акт повного розрахунку від 01.06.2016 року за яким [PERSON] сплатив гонорар (винагороду) в повному розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином на користь позивача з відповідачів пропорційно належить стягнути 551,20 грн. (сплата судового збору підтверджена квитанцією №252-1151О-1 від 24.12.2016 року Одеського відділення ПАТ «Марфан Банк» №15) по 275,60 грн. з кожного. На підставі викладеного ст. ст.\~22, 23, 386, 1166, 1187 ЦК України,

Outcome: partial