Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 14 097,69грн., штрафні санкції в розмірі 1 652,90грн., витрати , пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката в розмірі 5 000,00грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не здійснив виплату страхового відшкодування, чим завдав позивачу збитків. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] підтримав вимоги позивача у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені у поданій заяві. Представник відповідача Омел'янчук К.Є. частково погодилась з вимогами позивача, зазначаючи те,що розмір страхового відшкодування визначений позивачем має бути зменшений на суму ПДВ,оскільки позивач просить стягнути вартість відновлювального ремонту на свою користь. Виходячи з цього меншою є сума штрафних санкції. Заперечувала проти відшкодування витрат на правову допомогу, оскільки заявлена сума жодним чином не обгрунтована. Суд вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача Омел'янчук К.Є., вивчивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Під час судового розгляду встановлено, що 15.10.2013р. мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП), за участю легкового автомобіля HYUNDAI TUCSON, держ. номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] (Позивач) та HYUNDAI TUCSON, держ. номер [NUMBER] під керуванням [PERSON]. Даний факт підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2013р. у справі про адміністративне правопорушення № 755/27324/13-п, відповідно до якої винним у скоєні ДТП визнано [PERSON], водія автомобіля HYUNDAI TUCSON, держ. номер [NUMBER], що належить на праві приватної власності [PERSON]. Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ1479968 застраховано у ПАТ «Українська Страхова компанія «Гарант-Авто» (далі - Відповідач), 02 грудня 2013 року Позивачем до представництва страховика було подано заяву про виплату страхового відшкодування та ряд інших необхідних у такому випадку документів. Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування регламентної виплати) та виплатити його. 17 грудня 2013 року листом №30503 ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО» було підтверджено отримання усіх необхідних документів, узгоджено та повідомлено суму страхового відшкодування [PERSON]. Під час судового розгляду встановлено, що виплату страхового відшкодування відповідач не здійснив. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Власник автомобіля HYUNDAI TUCSON, держ. номер [NUMBER], [PERSON] уклала договір із Відповідачем про страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду третім особам під час ДТП за участю забезпеченого транспорту (HYUNDAI TUCSON, держ. номер [NUMBER]) - поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ 1479968 від 18.03.2013р. Отже, цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну під час керування [PERSON] HYUNDAI TUCSON, держ. номер [NUMBER], станом на 15.10.2013 р.(дата ДТП) було застраховано. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України. Вина водія підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.11.2013р. у справі про адміністративне правопорушення № 755/27324/13-п. Оскільки вина застрахованої особи визнана судом, то ДТП, що сталося 15.10.2013 p., відповідно до ст. 6 Закону є страховим випадком, внаслідок якого у Відповідача настає обов'язок здійснити виплату страхового відшкодування. Згідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач листом від 17.12.2013р. визначив суму страхового відшкодування у розмірі 17846,91 грн. Дана сума Позивачем не оскаржувалась та відповідно вважається узгодженою. Згідно до ч. 36.2 ст. 36 Закону Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування регламентної виплати) та виплатити його. Відповідно до ч. 36.5 ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Враховуючи те, що сума страхового відшкодування була узгоджена 17.12.2013р., то строк для здійснення виплати сплив 01.01.2014р. та враховуючи, що 01.01.2014р. є святковим днем, то виплата мала бути здійснена не пізніше 08.01.2014р. 24.06.2014р. Відповідачем на користь Позивача було здійснено часткову страхову виплату у 3749,22 грн. відповідно, залишок невиплаченої суми становить - 14097,69 грн. Приймаючи до уваги те, що страховиком виплати зроблено було лише частково, страховик повинен сплатити пеню за період прострочення виконання зобов'язання з 01.01.2014 р. із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня. За розрахунком позивача пеня складає за вказаний період - 654,71 грн., за період з 15.04.2014 р. по 24.06.2014 р. - 650,31 грн., за період з 25.06.2014 р. по 16.07.2014 р. ( де сума заборгованості - 14097,69 грн.- 154,11 грн., за період з 17.07.2014 р. по 06.08.2014 р.- 193,12 грн., Разом сума пені: 654,71 грн. + 650,31 грн. +154,11 грн. + 193,12 грн., = 1652,90 грн. Отже, разом Відповідачу належить виплатити на користь позивача : 14097,69 + 1652,90 тн. = 15750,59 грн. Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача щодо зменшення суми страхового відшкодування на суму ПДВ, оскільки докази про те, що суму страхового відшкодування в розмірі 14097,69грн. розрахована з урахуванням ПДВ відсутні. 21.04.2014р. між Позивачем та адвокатом [PERSON] було укладено договір про надання правової допомоги, згідно якого адвокат зобов'язується надати кілієнту правову допомогу щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування, а клієнт (позивач) зобов'язується оплатити такі послуги. 30.05.2014р. відповідно до вищевказаного договору про надання правової допомоги від 21.04.2014р.Позивачем відповідно до акту про прийняття-передачі наданих послуг було здійснено оплату у розмірі 5000 грн. Частною 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Згідно ст. 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах "розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Згідно розрахунку складеного адвокатом загальна кількість годин обслуговування клієнта склала станом 30.05.2014р. ( до подачі позову до суду ) - 10 годин, з 30.05.2014р. по 11.11.2014р. - 6 годин. При цьому суд вважає вказаний розрахунок годин завищений, та фактична кількість затраченого часу не може перевищувати 8 годин, в тому числі : участь судовому засіданні, вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням , ознайомлення з матеріалами справи в суді. Отже компенсація складає 3 897,6грн. ( 487,2х8 годин). Відповідач також повинен сплатити судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial