Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

із позовною заявою про стягнення середньої заробітної плати за весь час затримки розрахунку, порушення строків її виплати та відшкодування моральної шкоди у суд звернувся [PERSON] до обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство Полісся». Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2014 року було роз'єднано позовні вимоги [PERSON] до обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Полісся» про стягнення заборгованості за час перебування на посаді голови правління СТ "Полісся", час затримки розрахунку, компенсацію за затримку заробітної плати та про стягнення з обслуговуючого кооперативу "Садівниче товариство "Полісся" моральної шкоди в сумі 10 000 грн. у самостійні провадження. Позовні вимоги [PERSON] до обслуговуючого кооперативу "Садівниче товариство "Полісся" про стягнення заборгованості за час перебування на посаді голови правління СТ «Полісся», час затримки розрахунку, компенсацію за затримку заробітної плати було передано до канцелярії суду для присвоєння реєстраційного номеру та розподілу згідно з вимогами статті 11-1 Цивільного процесуального кодексу України. Позовні вимоги [PERSON] до обслуговуючого кооперативу "Садівниче товариство "Полісся" про відшкодування моральної школи залишено в даному провадженні у справі під номером пр. №2/734/952/14, ун. № 734/3238/14-ц. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди мотивовані тим, що 17 квітня 2011 року [PERSON] було обрано головою правління садівничого товариства «Полісся». На Загальних зборах 08 грудня 2013 року ініціативна група в складі: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] обрала новий склад органів управління товариства. Головою правління було незаконно обрано [PERSON]. До проведення повторних загальних зборів садівничого товариства «Полісся», які відбулися 16 березня 2014 року, позивач законно перебував на виборній посаді голови правління. В лютому 2014 року, здійснюючи свої злочинні наміри по рейдерському захопленню, [PERSON] звернувся з позовом про незаконне перебування на посаді та неправомірне використання власності та коштів СТ «Полісся». Три місяці йшов судовий розгляд і увесь цей час позивач та його члени сім'ї не знаходили собі місця. Селище Десна, в якому проживав позивач більше 25 років, селище де всі один одного знають і такі заяви, як незаконне перебування на посаді та неправомірне використання власності та коштів не проходять безслідно. Дружині позивача - [PERSON] декілька разів за цей період викликали швидку та в подальшому вона зверталась до лікарні. Тому позивач просить стягнути з обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство Полісся» на його користь заподіяну моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди з відповідача та просив їх задовольнити в повному обсязі. Додатково [PERSON] дав суду пояснення, що [PERSON] в грудні 2013 року, який на той час очолював ініціативну групу, скликав загальні збори садівничого товариства та вчинив спробу обрати новий склад керівного органу садівничого товариства. Вважаючи, що новий склад обраний правомірно, він почав передавати посаду, про що маються три акти. Проте в подальшому йому стало відомо, що відповідні зміни в складі правління не були зареєстровані відповідно до вимог чинного законодавства, тому припинив передачу посади. 16 березня 2014 року на правомочних загальних зборах було обрано нового голову правління - [PERSON] Проте до цього часу йому доводилося переживати емоційні потрясіння, оскільки [PERSON] та ініціативна група принижували його гідність, оскільки на все селище Десна, яке є маленьким і в якому він проживає, називали його крадієм коштів членів садівничого товариства. Крім того, його дружина переживала нервові потрясіння, їй неодноразово викликали швидку допомогу, оскільки негативи, викликані поведінкою [PERSON], не проходили для неї безслідно. Крім того, він також є хворою людиною, яка потребує лікування, а всі кошти витрачаються на судові процеси, які ініціюються [PERSON] Позивач вважає заявлений ним розмір моральної шкоди незначним в порівнянні з тими душевними стражданнями, які були ним перенесені у зв'язку з порушенням його законних права та інтересів, для відновлення яких він порушував життєві звички і витрачав та витрачає час. Представник відповідача - обслуговуючого кооперативу «Садівниче товариство «Полісся» [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що позивач недобросовісно повівся з членами садівничого товариства, перебуваючи на посаді голови правління. Тому підстав для відшкодування йому заподіяної моральної шкоди немає. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до статті 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, згідно з вищенаведеними нормами права, до суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас відповідно до зазначених норм право особи на звернення до суду обумовлено суб'єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов'язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. Змагальність, як одна з засад цивільного судочинства, передбачена статтею 10 Цивільного процесуального кодексу України, полягає в тому, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частина перша статті 23 Цивільного кодексу України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно зі статтею 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов'язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту статей 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Позивачем з урахуванням заявлених позовних вимог не було доведено наявності передбачених статтею 23, 1167 Цивільного кодексу України підстав відшкодування відповідачем моральної шкоди з огляду на те, що в судовому засіданні було встановлено, що позивачем позовні вимоги мотивовано тим, що з вини [PERSON] та ініціативної групи йому було заподіяно моральну шкоду, тобто, не вбачається, що моральна шкода пов'язана з будь-якими діями відповідача - обслуговуючого кооперативу. Суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме обслуговуючим кооперативом «Садівниче товариство «Полісся» як юридичною особою позивачу було заподіяно моральної шкоди, тому суд не вбачає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON]. Питання щодо стягнення судових витрат вирішується відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (позивачу підлягає поверненню зайво сплачений судовий збір в розмірі 250,00 грн).

Outcome: dismissed