Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 01.11.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахкнок. Відповідно умов договору сторони погодили відповідні базові процентні ставки за користування кредитними коштами, а також визначили відповідальність за порушення строків сплати плетежів. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 02.10.2017 року має заборгованість в розмірі 13178.92 грн., тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам,\~ про день та час розгялду справи повідомлений у встановленому законом порядку. В позовній заяві зазначив, про розгляд справи у відсутність їх представника. Відповідач в судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надіслав до суду заяву в якій зазначив, що тривалий час вчасно сплачував кредитні кошти, але з 08.09.2016 року він тяжко хворіє, має інвалідність І групи безстроково, тому не має змоги працювати та заробляти кошти, на підтвердження пояснень надав суду копію пенсійного посвідчення та медичних довідок. Просить суд, врахувати його становище та застосувати ч.3 ст. 551, ст. 258, ст. 549 ЦК України, ст. 61 Конституції України. Суд з урахуванням положень ст. ст. 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно у відсутність представника позивача і відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані\~ і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно \~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами.\~Відповідно до частин першої, четвертої\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей\~525,\~526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що 01.11.2010 року між позивачем і відповідачем укладено договір № б/н згідно якого відповідачу було надано кредит у розмірі 3000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо зміни кредитного\~ ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановлено банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив\~ свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами\~ та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку",\~ складає між\~ ним та банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві (а.с. 9). ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому\~ договором. Відповідно до\~ п.2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг - позичальник\~ зобов'язується погашати заборгованість за\~ кредитом, відсотками за його використання, за\~ перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених\~ цим договором. Згідно п.2.1.1.5.6 умов та правил надання банківських послуг у разі невиконня зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) оплати\~ винагороди банку. Власник картки зобов'язаний\~ слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та\~ правил надання банківських послуг - при порушенні позичальником строків\~ платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно п.1.1.3.2.2 "Умов та правил надання банківських послуг"\~ у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у\~ разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та /або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або в установленому банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановлено банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг. Отже підписана заява-анкета разом з "Умовами\~ та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між\~ відповідачем та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. За загальними положеннями ЦПК України обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ч. 2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~ Згідно ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Частинами\~ 2, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що відповідно розрахунку позивача (а.с. 5-6, 7-8) відповідач порушив умови договору тому станом на 02.10.2017 року має заборгованість за кредитом 13178 грн. 92 коп., яка складається з наступного: 4304.95 грн. - тіло кредиту; 3917.28 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; 385293 грн. - нараховано пені; також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та надання банківських послуг, 500.00 грн. штраф (фіксована частина), 603.76 грн. штраф (процентна складова). З даного розрахунку також вбачається, що останній платіж відповідачем зроблено 29.12.2016 року в розмірі 340.90 гривень, позов пред'явлено до суду 09.11.2017 року, а тому суд не вбачає пропуску\~ загального строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки\~\~\~\~ (ст. 257 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України\~передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила,\~\~за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята\~статті 261 ЦК України). Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної\~\~в постанові № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року відповідно до\~ст. 261 ЦК України\~початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторни права на позов. Позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідач в порушення умов кредитного договору та наведених норм\~ЦК України,\~\~свої зобов'язання за кредитним договором\~\~належним чином не виконав\~\~та не надав\~\~своєчасно Банку\~\~грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню в межах строку позовної давності. За умовами\~\~кредитного договору позичальник\~\~зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені графіком повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, за порушення графіку повернення кредиту та процентів за користування ним,\~\~ договором\~\~встановлено відповідальність.\~\~\~\~ Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою\~статті 254 ЦК України\~спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Зазначене узгоджується з правовими\~\~висновками\~\~Верховним Судом України викладеними у постанові від 06.11.2013 року у цивільній справі № 6-116цс13 та у постанові від 03.06.2015 року у цивільній справі № 6-31цс13, які в\~\~силу\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковими для всіх судів України. Відповідач в своїй заяві просив зменшити розмір пені, так як не\~ має змоги працювати, оскільки потребує часткового стороннього догляду, через тяжку хворобу, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12ААА №182752 від 09.02.2017 року, та індивідуальною програмою реабілітації інваліда №184 від 09.02.2017 року. Окрім своєї пенсії відповідач іншого доходу не має, оскільки відповідно індивідуальної програми реабілітації інваліда №184 від 09.02.2017 року потребує постійного соціально-побутового догляду та перебуває в кріслі-стільці із санітарним оснащенням. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що час припинення сплати кредиту відповідачем\~ співпадає з часом виникнення хвороби, що і стало причиною неспроможності подальшої сплати кредиту. Згідно розрахунку наданого позивачем до матеріалів справи вбачається, що розмір заборгованості по пені становить 3852.93 грн., яка нарахована за весь період несплати кредиту, суд відповідно ст. 258 ЦК України в межах застосування спеціального строку позовної давності (1 рік), а також враховуючи тяжкі обставини відповідача,\~ вважає за доцільне стягнути пеню за період з 09.11.2016 року по 09.11.2017 року (день пред'явлення позову до суду), що складає 900 гривень, згідно розрахунку позивача (а.с.8). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~ Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суд, дійшов висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, та вважає, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, позивач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються відповідачу. При цьому позивач нараховував, а відповідач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, яка обов'язкова для всіх судів. Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 02 грудня 2016 року №6-248цс15. Тому суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та надання банківських послуг в розмірі 1103.76 грн. задоволенню не підлягають.\~\~\~\~\~\~\~ З урахуванням встановлених обставин справи і відповідних їм правовідносин, суд вважає, що відповідач порушив вимоги ст.ст. 526, 530 ЦК України і не виконав належним чином умов кредитного договору. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за кредитом є частково обґрунтованими та позов підлягає частковому задоволенню, зокрема в розмірі 9122 грн. 23 коп., з яких: 4304.95 грн. - заборгованість за кредитом; 3917.28 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 900.00 грн. - заборгованість за пенею, в іншій частині позовних вимог про стягнення 1103 грн. 76 коп - штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та надання банківських послуг та пені 2952.93грн.слід вімовити за необгрунтованістю. Крім того, на підставі ст. 5 Закону України Про судовий збір відповідач звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом 1 групи, що підтверджується посвідченням інваліда І групи серія ААА №201042, тому згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, сума судового збору, пропорційна до суми задоволених позовних вимог, підлягає компенсації позивачу за рахунок держави в розмірі 1107.49 грн. (9122,23:13178,92*1600,00=1107,49). На підставі ст.ст. 253, 258, 261, 525, 526, 527, 530, 551, 610, 611, 629, 631,\~ 1049, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial