Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги зменшили, зменшені підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що 8.06.2003 року сторони уклали між собою шлюб. Від зареєстрованого шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] . 18.09.2008 року шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір`ю. Тривалий час сторони проживають окремо і весь цей час відповідач не надає будь-якої необхідної допомоги на утримання дитини, хоча і має регулярний щомісячний дохід. Після подачі позову до суду відповідач став надавали періодично незначні за розміром кошти на утримання дитини. За таких обставин просять стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі 4000 грн. щомісяця з 15.11.2018 року і до досягнення ним повноліття. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що відповідач має ще одну дитину від іншого шлюбу: сина - [PERSON] , [INFO] , при цьому працює лікарем-стоматологом ортопедом ТОВ „Косметична стоматологія" і має невеликий заробіток 3 461 грн. 50 коп. щомісяця. Даний дохід не дає можливості сплачувати позивачу на утримання їх спільної дитини в розмірі 4 000 грн. щомісяця, тому відповідач згоден тільки на суму 1 109 грн. щомісяця, що складає 50% прожиткового мінімуму працезданих осіб. Заслухавши позивача, представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, 8.06.2003 року сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім`ї, актовий запис №838 (а.с.8). Від зареєстрованого шлюбу вони мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). 18.09.2008 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.9). Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір`ю. На даний час син сторін є дитиною інвалідом до 18 років (а.с.111). Тривалий час сторони проживають окремо і весь цей час відповідач не достатньо надає необхідну допомогу на утримання дитини, хоча і має регулярний постійний щомісячний дохід. Згідно ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік" - установити у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. 22.06.2016 року відповідач [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.58), від якого подружжя має малолітню дитину: сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.59). Як встановлено судом, відповідач [PERSON] працює лікарем-стоматологом ортопедом ТОВ „Косметична стоматологія" і має щомісячний заробіток станом на червень 2019 року в розмірі 3 461 грн. 50 коп. (а.с.60). Позивач повідомила суду, що бажає встановити розмір аліментів у судовому порядку і саме у твердій грошовій сумі, тому суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню у твердій грошовій сумі, а не у частці від щомісячного доходу відповідача. Як регламентує ч.2, ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Ствердження представника відповідача [PERSON] про те, що [PERSON] має невеликий заробіток 3 461 грн. 50 коп. щомісяця, тому відповідач згоден тільки на розмір аліментів в сумі 1 109 грн. щомісяця, що складає 50% прожиткового мінімуму працезданих осіб, при наявності на його утриманні іншої дитини, суд не може покласти в основу рішення, оскільки [PERSON] є працездатною особою без хронічних захворювань чи фізіологічних вад, його вік складає 40 повних років, а його син від шлюбу з позивачкою має повних 16 років, є дитиною інвалідом до 18 років і потребує не мінімального, а достатнього рівня фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку як передбачає ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства". Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає необхідним, приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою неповнолітню дитину на підставі описаних вище норм права, наявність інформації про його на даний час постійний щомісячний дохід, склад сім`ї, його стан здоров`я, враховуючи вік та стан здоров`я дитини, задовольнити позов і стягнути з відповідача аліменти в розмірі 4000 грн. щомісяця на користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 15.11.2018 року - дня подачі позову до суду і до досягнення ним повноліття, у розмірі, що відповідає межам встановленим Законом України „Про Державний бюджет України на 2020 рік" для дітей такого віку (дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень), який не є меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що такий встановлений розмір аліментів на утримання дитини буде необхідним та достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Крім того, позивачка не позбавлена в майбутньому звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь матеріальної допомоги на лікування або навчання дитини в порядку ст.185 СК України або збільшення розміру аліментів згідно ст.192 СК України. Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 840 грн. 80 коп. судового збору, від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду.

Outcome: approved