Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, згідно якого просить суд поділити та визнати за нею і відповідачем право власності по 1/2 частині за кожним на нежиле приміщення магазину, який розташований по [ADDRESS], що знаходиться на земельній ділянці Куп'янської міської ради Харківської області, та позначений на плані земельної ділянки під літ. "А" , загальною площею 29,3 м2, посилаючись на те, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та придбали за рахунок спільних коштів вказане вище нежиле приміщення, яке зареєстроване за відповідачем. На теперішній час позивачка бажає поділити майно, а тому звернулась до суду. У попередньому судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги і просила суд їх задовольнити. Відповідач і його представник проти задоволення позову не заперечували. Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши позиції сторін, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки заявлені [PERSON]. вимоги визнані відповідачем, вони не суперечать закону, не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб і в такому разі, відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Встановлено, що 24 червня 1995 року сторони зареєстрували шлюб ( а.с.4). 30 грудня 2007 року між продавцем товариством бджолярів м. Куп'янська в особі голови Клименко С.І., діючого на підставі Статуту товариства, та покупцем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, по якому покупець прийняв у власність належне продавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нежиле приміщення - приміщення магазину, розташоване по [ADDRESS], на земельній ділянці Куп'янської міськради Харківської області. Цей договір був нотаріально посвідчений та зареєстрований у реєстрі під № 4211 ( а.с.7,8). Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно у Куп'янському БТІ вказане вище приміщення магазину значиться зареєстрованим вцілому на праві приватної власності за відповідачем [PERSON] (а.с.9,15-16). Вартість майна складає 60650,00 грн., що підтверджується звітом про оцінку майна ( а.с. 10,11). Як вбачається з копії технічного паспорту КП "Куп'янське бюро технічної інвентаризації" зазначене вище нежиле приміщення - приміщення магазину літ. "А" станом на 25.02.2008 року складається з двох приміщень : кабінету і магазину, загальною площею 29,3 м2 ( а.с.12-14). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Беручи до уваги те, що спірне нежиле приміщення магазину було придбане під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, воно є об'єктом їх спільної сумісної власності як подружжя. Ніяких заперечень з цього приводу відповідачем надано до суду не було. Відповідно до ст.ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Отже, враховуючи надані до суду докази і позицію сторін, суд приходить до висновку, що спірне нежиле приміщення - приміщення магазину, розташоване по [ADDRESS], як об'єкт спільної сумісної власності подружжя, підлягає поділу у рівних частках по 1/2 частині між позивачкою і відповідачем, а тому позов є обґрунтованим і його необхідно задовольнити.

Outcome: approved