Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" 03.06.2014 року звернувся до Березанського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, які в подальшому уточнив, мотивуючи тим, що відповідно до договору №DN81AR03110082 від 03.09.2007 року, укладеного між відповідачем та ПАТ КБ "ПриватБанк", відповідач отримав кредит у розмірі 111321,00 грн. на термін до 02.09.2014р.. Згідно договору відповідач щомісяця в період сплати повинен надавати банку щомісячний платіж у розмірі 1699,98 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди. Рішенням Березанського районного суду від 20.09.2011р. з відповідач на користь позивача стягнено заборгованість за кредитним договором станом на 12.04.2011р. у розмірі 99788,10 грн., з яких: 54818,31 грн. - заборгованість за кредитом, 21750,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 8840,48 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та 14378,97 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань. Постановою державного виконавця Березанського ВДВС від 28.09.2012р. виконавчий лист повернуто стягувачу, стягнення по виконавчому документу на підставі рішення суду здійснено не було, відповідач продовжував виконувати зобов'язання за кредитним договором неналежним чином, здійснивши в рахунок погашення заборгованості за весь період лише 4 платежі: 25.01.2008р. - на суму 1633,88 грн., 03.03.2008р. - на суму 4972,04 грн., 06.05.2008р. - на суму 4200,00 грн., 31.10.2008р. - на суму 2310,48 грн.. Окрім того, внаслідок реалізації транспортного засобу, належного відповідачу, в рахунок погашення заборгованості за кредитом у 2009р. було зараховано 50205,00 грн.. У зв'язку з зазначеними порушеннями станом на 12.05.2014р. відповідач має заборгованість на суму 191425,33 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 2211,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 53252,33 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 12457,04 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 123504,96 грн.. Тому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зазначену суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та не повідомив причину своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 03.09.2007 р. між позивачем та відповідачем відповідно до вимог ст.ст.1054,1055 ЦК України укладено кредитний договір №DN81AR03110082, згідно якого банком надано відповідачу кредит на споживчі цілі у вигляді непоновлюваної лінії у розміри 111321,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 0,75% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,50% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу. Погашення заборгованості по кредиту повинно здійснюватися шляхом внесення щомісячного платежу у сумі 1699,98 грн., яка складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди (а.с.8-10). Відповідно до пункту 4.1 договору при порушенні позичальником будь якого із зобов'язань, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченного платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочення платежу (а.с.10). Відповідно до вимог ст.ст.525,526,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в строк встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов'язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Згідно з вимогами ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позики врегульовані нормами ст.ст.1050,1048,625 ЦК України. Стаття 1048 ЦК України передбачає обов'язок позичальника повернути позикодавцеві крім позики проценти від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлено договором. Ст.625 ЦК відносно розміру процентів є відсилочною, в залежності від розміру процентів встановлених договором або законом. Частиною 2 ст.1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Свої договірні зобов'язання за укладеним договором банк виконав у повному обсязі, надавши відповідачу обумовлену суму кредиту, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача (а.с.63-65). Відповідач ж свої договірні обов'язки не виконав, згідно виписки банку останній платіж в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідачем було здійснено 31.10.2008р. на суму 2310,48 грн. та за рахунок погашення конфіскату 21.05.2009р. в сумі 50205,00 грн. (а.с.65). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором відповідач станом на 12.05.2014р. має заборгованість за кредитним договором в сумі 291213,43 грн., в т.ч. заборгованість за кредитом - 57029,31 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 75002,67 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 21297,52 грн. та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитом - 137883,93 грн. (а.с.68-72). Враховуючи, що рішенням Березанського районного суду від 20.09.2011р. з відповідача на користь позивача стягнуто кредитну заборгованість станом на 12.04.2011р. у розмірі 99788,10 грн., яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 54818,31 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 21750,34 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 8840,48 грн. та пені в сумі 14378,97 грн., позивач просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 12.05.2014р. в сумі 191425,33 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 2211,00 грн. (57029,31грн. - 54818,31грн.), заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 53252,33 грн. (75002,67 грн.-21750,34грн.), заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 12457,04 грн. (21297,52грн.-8840,48грн.) та пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 123504,96 грн. (13788,936грн.-14378,97грн.) (а.с.54,68-72). Виходячи зі змісту ст.ст.546,548,549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися відповідно до закону або умов договору, зокрема неустойкою, яку боржник повинен сплатити у разі порушення зобов'язання. Правові наслідки порушення зобов'язання у виді сплати неустойки передбачено і п.3 ч.1 ст.611 ЦК України. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Сплата пені за порушення позичальником - відповідачем [PERSON] зобов'язань з погашення кредиту передбачена кредитним договором №DN81AR03110082 від 03.09.2007 року та визначена позивачем в розмірі 123504,96 грн.. Разом з тим, з врахуванням правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 03.09.2014р. у справі № 6-100цс14, яка відповідно до вимог ч.1 ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, суд приходить до наступного. Як зазначено в вищезазначеній постанові, частиною 3 ст.551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи зазначене, розмір пені, яка підлягає стягненню, суд вираховує виходячи з розміру збитків, завданих відповідачем, а тому вважає за можливе розмір неустойки, зазначений позивачем, зменшити та стягнути з відповідача пеню в сумі 67920,37 грн.. З урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 135840,74 грн.. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" розміри ставок судового збору із позовних заяв майнового характеру становлять 1% ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Оскільки рішенням суду позовні вимоги задоволені частково в сумі 135840,74 грн., підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 1358,40 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial