Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій вказав, що 11.07.2013 року під час обстеження енергопостачальною організацією приладу обліку електричної енергії за місцем проживання відповідача було виявлено порушення ним п. 42 Правил користування електричною енергією. Порушення полягало в безобліковому використанні електроенергії без дозволу енергопостачальника, а саме: самовільному підключенні токоприймачів квартири до мережі, яка не є його власністю, з порушенням схеми обліку (змонтовано додатковий контур заземлення). Спожита таким чином електрична енергія не обліковувалася лічильником та не сплачувалася споживачем. За цим фактом було складено акт № 186919 та розраховано розмір збитків, завданих енергопостачальнику, розмір яких склав 10 945 грн. 48 коп. Позивач просив суд постановити рішення яким стягнути з відповідача вказану суму завданої матеріальної шкоди з урахуванням 3 % річних, яка становить 62 грн. 07 коп., а також судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. В письмових запереченнях від 15.05.2015 року відповідач зазначив, що проти даних вимог він заперечує та просив відмовити у задоволенні вимог позовної заяви, вказавши, що правовідносини між ним та позивачем встановлено на підставі дії Договору № 130623050 про користування електричною енергією. Вказує, що відповідно до даного договору заборгованість у нього за спожиту електричну енергію станом на 23 липня 2013 року не встановлена, відсутність заборгованості також підтверджується платіжними квитанціями. До того ж, вважає, що під час перевірки 11.07.2013 року посадові особи позивача діяли неправомірно, відключивши його квартиру від енергопостачання без його попередження, як споживача послуг, чим завдали йому моральну шкоду. Відповідач вказує, що акт про порушення ПКЕЕН № 186919 було складено необґрунтовано та з порушенням вимог Правил користування електричною енергією для населення, оскільки споживач під час складання акту був відсутній, так як тимчасово не проживав за вказаною адресою і не мав можливості ознайомитися з актом та внести до нього свої зауваження. Крім того, в акті було зазначено, що споживач додатково виконав монтаж контуру заземлення (в тому числі металеві труби опалення), з'єднаного з нульовим провідником всередині домової електромережі, але не мали ніякої можливості встановити цей факт, оскільки не заходили всередину квартири і не могли переконатися в хибності своїх звинувачень. Крім цього відповідач в своїх запереченнях вказав, що відповідальність за збереження по квартирних приладів обліку встановлених на сходових клітинах та пломб несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок, у даному випадку це КП «Веста, на балансі якого перебуває будинок [ADDRESS]. До того ж, позивач, на думку відповідача, не зважає на аварійний стан внутрішньо будинкових електромереж даного будинку, який міг призвести до хибних висновків енергопостачальника про встановлення контуру заземлення та безобліково спожиту споживачем електричну енергію. Окрім цього, відповідач вважає, що позивачем не надано жодних доказів безоблікового споживання електричної енергії або самовільного підключення споживачем токоприймачів до електромережі з порушенням схеми обліку. Просив у задоволенні вимог позовної заяви відмовити. У судовому засіданні представник позивача на вимогах позовної заяви наполягала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти заявлених вимог та пояснив суду, що позивач вважає, що факт безоблікового споживання електричної енергії ним доведений тим, що представниками «ДТЕК Донецькобленерго» в присутності свідків був виявлений додатковий контур заземлення в підвальному приміщенні будинку [ADDRESS]. Але відповідно до пункту 11 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. N 1357, споживач несе відповідальність лише за збереження приладів обліку та пломб, електроприладів та електромереж, встановлених у квартирі. Такий розподіл зон відповідальності між споживачем і балансоутримувачем підтверджується і в АКТІ про порушення ПКЕЕН № 186919 (Схема із зазначенням меж балансової належності п. 1 на а.с. №6)). Відповідальність за утримання електроприладів та електромереж, встановлених на сходових клітках під'їздів та в підвальних приміщеннях будинків , несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок, в данному випадку комунальне підприємство "Веста", на балансі якого перебувають багатоквартирні будинки міста Світлодарськ. Ніяких доказів того, що виявлений додатковий контур заземлення в підвальному приміщенні будинку встановлений був ним, в матеріалах справи немає, це лише припущення представників «ДТЕК Донецькобленерго». Всередину його квартири посадові особи публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» увійти можливості не мали, порушень електромережі та електрообладнання всередині квартири споживача не виявлено, факт самовільного підключення споживачем токоприймачів квартири до мережі з порушенням схеми обліку не доведений, позивачем не надано до матеріалів справи жодних фото, відео, чи будь яких інших доказів факту порушення ПКЕЕН, факт нанесення відповідачем збитків позивачу не доведений. Всі доводи позивача ґрунтуються лише на припущеннях представників «ДТЕК Донецькобленерго». Оригінал акту про порушення ПКЕЕН суду не наданий, а свідок [PERSON] є безпосередньо заінтересованою особою по справі,бо є діловим партнером позивача. Відповідно до ч. 4 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, а також свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлені судом правовідносини, свідчать про наявність між сторонами правовідносин, які регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України от 26 липня 1999 року № 1357. Відповідно до Закону України "Про електроенергетику", споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно - технічних документів та договору про постачання енергії. Порушеннями в електроенергетиці є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку. Порушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Відповідно до п. 37 Правил користування електричною енергією для населення енергопостачальник має право: перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; вимагати від споживачів відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущенними споживачами під час користування електричною енергією. У п. 48 цих Правил зазначено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку. Крім того, пунктом 53 Правил користування електричною енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України от 26 липня 1999 року № 1357 передбаченого, що на підставі акту енергопостачальник має право визначити величину збитків, завданих йому неправомірними діями споживача. Розмір збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Позивач надав розрахунок завданих йому збитків, зроблених на підставі методики нарахування розмірів відшкодування збитків, відповідно до якого сума збитків склала за актом № 186919 від 11.07.2013 року - 10 945 грн. 48 коп. (а. с. 7-8). Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку суми боргу з урахуванням 3 відсотків річних від простроченої суми боргу за розрахунком позивача становить: 3/365х69 днівх10945,48 грн./100%= 62 грн. 07 коп.Тобто загальна сума, яку просить стягнути позивач з відповідача на користь позивача складає 10 945 грн. 48 коп. + 62 грн. 07 коп. = 11 007 грн. 55 коп. Разом з тим, як встановлено із пояснень позивача 11.07.2013 року під час перевірки представниками енергопостачальної організації виконання вимог Закону України «Про електроенергетику» за місцем проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] були виявлені порушення п. 42 Правил користування електричною енергією, що виразилося у без обліковому споживанні електричної енергії ,що було зафіксоване в акті № 186919 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, а саме: самовільному підключенні електроустаткування (токоприймачів або електропроводки) до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника , додатково змонтовано контур заземлення( в тому числі металеві труби опалення , з'єднаний з «нульовим» дротом внутрішньобудинкової електромережі . Фаза в третій клемі. Технічна можливість припинити безоблікове користування електричною енергією відсутня . Виконаний замір навантажень на «фазному» та «нульовому» дротах Ф-20А, Нуль-0А. Кліщі електровимірювальні АДРА 33ІІ зав №24750060 09.11.12 р. (а. с. 5). Свідок [PERSON] у суді підтвердив факт складання такого акту у його присутності. Але на вимогу відповідача оригінал акту № 186919 від 11.07.2013 року не наданий для огляду ,оскільки згідно пояснень позивача він залишився на непідконтрольній Україні території. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надана позивачем при позові ксерокопія акту № 186919 від 11.07.2013 року не засвідчена в установленому порядку відповідно до вимог Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів", затвердженого Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 7 квітня 2003 р. N 55,далі ДСТУ 4163-2003, та Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року N 1000/5, далі Правила N 1000/5. Так, відповідно до п. 5.23., 5.27., 7.12.ДСТУ 4163-2003, який поширюється на документи, створювані в результаті діяльності підприємств, установ, організацій та їх об'єднань усіх форм власності відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади особи, яка підписує документ (повної, якщо документ надруковано не на бланку, скороченої - на документі, надрукованому на бланку), особистого підпису, ініціалу(-ів) і прізвища, дати засвідчення копії. Якщо документ має дві і більше сторінки (7.12) , то друга та подальші сторінки мають бути пронумеровані. Відповідно до п. 8, п. 9 Правил N 1000/5, які встановлюють єдині вимоги щодо, зокрема, роботи зі службовими документами в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності, копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки "Для копій". У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка "Копія". Сторінки копії документів (за винятком тих, що мають один аркуш) нумеруються і відмітка про засвідчення копії може доповнюватися відміткою "Всього в копії _____ арк.". За рішенням установи або на вимогу установи, якій надається копія документа, допускається засвідчувати копії документів поаркушно. На вимогу суду надана лише фотокопія акту № 186919 від 11.07.2013 року , яка завірена лише печаткою ДТЕК без дотримання встановлених законом правил. На фотокопії акту відсутня вказівка, що це копія, не вказано ким та коли вона була виготовлена та посвідчена відсутній особистий підпис особи,яка його засвідчила , ініціали та прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЦПК, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. Стаття 64 ЦПК України встановила , що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу. В судовому засіданні відповідач наполягав на огляді у суді оригіналу акту ,але оригінал не був суду наданий. За таких обставин суд приходить до висновку ,що у задоволенні позову слід відмовити у зв'язку із його недоведеністю,оскільки рішення суду не може грунтувати ся на припущеннях.

Outcome: dismissed