Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Позивач Обласне комунальне виробниче підприємство теплове господарство «Лубнитеплоенерго» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за опалення місць загального користування будинку. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Між сторонами відсутній письмовий договір про надання послуг з опалення місць загального користування, проте позивачем надаються такі послуги, відповідач їх приймає, що відповідно до положень ст. ст. 11, 714 ЦК України є підставою для виникнення між сторонами цивільних прав і обов`язків. Позивач свої зобов`язання у наданні послуг з опалення місць загального користування виконує в повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання по оплаті послуг опалення місць загального користування не виконує, у зв`язку з чим за період з квітня 2016 року по лютий 2019 року виникла заборгованість у сумі 1278 грн 69 коп. Тому позивач вимушений звернутися до суду про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості. Ухвалою від 14 червня 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 02 липня 2019 року до Пирятинського районного суду Полтавської області від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяв, у якому останній указав, що під`їзд у якому він проживає не опалюється, про що свідчить акт обстеження місць загального користування будинку [ADDRESS] , підписаний інженером ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» [PERSON]., тобто відповідач не користується послугами позивача. Крім того позивач уже звертався до суду із заявами про стягнення з відповідача заборгованості у 2015 та у 2018 роках, Пирятинським районним судом Полтавської області позивачу було відмовлено у задоволенні заяв. Таким чином дане питання уже вирішувалося судом. З наведених підстав позивач просить у задоволенні позову відмовити. 12 липня 2019 року до Пирятинського районного суду від представника позивача ОКВП ТГ «Лубнитеплоенерго» надійшла відповідь на відзив, у якій останній пояснив, що повністю відхиляє заперечення на позовні вимоги викладені відповідачем у відзиві від 02.07.2019 з наступними мотивів: щодо відсутності опалення в під`їзді де проживає відповідач і не надання йому ОКВПТГ „Лубнитеплоенерго" ніяких послуг необхідно зазначити, що відповідачу проведено нарахування за опалення МЗК будинку (утрати теплової енергії трубопроводами розташованими у підвалі) по кожному місяцю опалювальних періодів з квітня 2016 по січень 2019, з урахуванням кількості діб в розрахунковому місяці /для підвалу/, в сумі 1278 грн. 69 коп. Що стосується звернення позивачем до суду із заявою про стягнення заборгованості в 2015 році та 2018 році і відмови судом стягнення незаконно нарахованої заборгованості - необхідно зазначити, що 06.07.2015 Пирятинським районним судом Полтавської області виданий судовий наказ про стягнення з боржника [PERSON] на користь ОКВПТГ „Лубнитеплоенерго" заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 554.37 грн та судового збору в сумі 121 грн 80 коп, який ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області 20.08.2015, за заявою боржника, скасовано, так як між сторонами вбачається спір про право, оскільки боржник не визнає та оспорює свій обов`язок перед стягувачем щодо оплати послуг з надання теплової енергії, крім того нарахована заборгованість за період, що перевищує строк позовної давності. 29.09.2018 ОКВПТГ «Лубнитеплоенерго» звернулось до Пирятинського суду Полтавської області з заявою про видачу судового наказу, щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за опалення місць загального користування (утрати теплової енергії трубопроводами ЦО розташованими в підвалі) будинку в сумі 1210 грн 94коп. з жовтня 2015року по квітень 2018 року. Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 04.10.2018 позивачу було відмовлено у видачі судового наказу на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі з огляду на обставини викладені в останньому. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки місця загального користування у будинку де він мешкає не опалюються. Просив суд застосувати строк позовної давності. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши позов, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги ОКВП ТГ «Лубнитеплоенерго» знайшли своє підтвердження та підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне. Статтями 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується довідкою комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» № 719 від 29.11.2010 (а.с. 6-7) Згідно з ч. 4 ст. 319, ч. 1 ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" затверджених Постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до акту про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП від 08.10.2008, квартиру [ADDRESS] відключено від внутрішньобудинкових мереж ГО і ГВП (а.с.12). Позивач є надавачем комунальної послуги з централізованого опалення, що підтверджено правовстановлюючими документами позивача (а.с. 33-35). Рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області № 492 від 12.09.2007 [PERSON] надано дозвіл на відключення квартири від централізованого опалення та центрального гарячого водопостачання та облаштування індивідуального опалення ( а.с.9). 18.09.2007 за вих № 1-17/2000 ОКВП ТГ «ЛУБНИТЕПЛОЕНЕРГО» [PERSON] ., за його заявою, надано технічні умови на відключення його квартири від мережі опалення і гарячого водопостачання ( а.с.10-11), які останній не оскаржив та погодився з ними. Квартира відключена від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання у зв`язку із облаштуванням автономного джерела теплозабезпечення з 2008 року. З того часу оплата за поставку теплової енергії до квартири відключеної від системи централізованого опалення не проводилася. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. № 630 встановлено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Розрахунок витрат теплової енергії, що припадає на відключення від системи центрального опалення квартири, проводиться у відповідності до п. 28 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та наказу Міністерства будівництва, архітектури і житлово-комунального господарства України № 359 від 31.10.2006 р. «Про затвердження методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення». ОКВП ТГ «Лубнитеплоенерго» надає споживачу [PERSON] послуги з опалення місць загального користування будинку, проте останній умови договору не виконує, плату за користування тепловою енергією, яка подавалася до місць загального користування не вносив. Так, згідно розрахунку заборгованості відповідача за період з квітня 2016 року по лютий 2019 року включно ОКВП ТГ «Лубнитеплоенерго» нарахував відповідачу плату за послуги з централізованого опалення місць загального користування у сумі 1278 грн 69 коп. (а.с. 44-46). Тарифи, на основі яких проводилося нарахування за послуги з теплопостачання, встановлені відповідно постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 31.03.2015 № 1171встановлено з 01.05.2015 тариф 1425грн 50 коп за 1 Гкал (з ПДВ), Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1101 від 09.06.2016 встановлено з 01.07.2016 тариф 1425грн 50 коп за 1 Гкал (з ПДВ), рішення Полтавської обласної ради № 981 від 21.12.2018 встановлено з 13.01.2019 тариф 2028 грн 11 коп за 1 Гкал ( з ПДВ) (а.с. 20-21). Проте, відповідно до Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багато квартирних будинків та визначення плати за їх опалення (відповідно до наказу № 359 від 31.10.06 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства, затвердженого Мінюстом 27.11.2006 за № 1237/13111) встановлюється порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами. Враховуючи існуючий варіант технічного рішення системи обліку теплопостачання, тобто коли від централізованого теплопостачання відключилися не всі споживачі, а частково, при відсутності приладів обліку теплової енергії на місцях загального користування (далі - МЗК), згідно п.п. 2.1.4 Методики, загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК визначаються за формулою. В даному будинку [ADDRESS] відсутні прилади обліку теплової енергії на МЗК. Таким чином, не зважаючи на те, чи у належному стані знаходиться мережа опалення, у разі відсутності лічильника, обрахунок втрат теплової енергії розраховується відповідно до формули. Відповідач у односторонньому порядку на виконує покладених законодавством України зобов`язань по оплаті опалення МЗК будинку. 11.06.2018 позивачем було направлено відповідачу вимогу № 5-13/525 про оплату теплової енергії за опалення МХК будинку на загальну суму 1773 грн 44 коп., яка залишилася без реагування ( а.с. 24-26). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживачем житлово-комунальних послуг є - індивідуальний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» зазначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.ст. 21, 23, 24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуга з постачання теплової енергії, централізованого водопостачання, водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказаний висновок міститься у Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у цивільній справі № 6-59цс13, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись судами всіх інстанцій при здійсненні ними правосуддя. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку з наданням позивачем комунальних послуг та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг. Разом з тим, відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Суд не може вважати за підставу переривання строку позовної давності звернення позивача 24.09.2018 до Пирятинського районного суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за послуги з опалення місць загального користування багатоквартирного будинку з [PERSON] , оскільки ст. 264 ЦК України чітко передбачена умова переривання строку - пред`явлення особою позову, а не заяви про видачу судового наказу. Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Представник позивача не вказав суду на поважність причин пропуску позовної давності. Достовірно усвідомлюючи, що у видачі судового наказу ОКВП ТГ «Лубнитеплоенерго» було відмовлено, позивач не скористався своїм правом подати до суду позов з тими ж самими вимогами, як це було передбачено ч. 2 ст. 101 ЦПК (в редакції 2016 року). В такому випадку суд вважає за необхідне застосувати до позовних вимог строк позовної давності та відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з [PERSON] заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення місць загального користування за квітень 2016 року у сумі3 грн 56 коп. Отже, стягненню з відповідача підлягає заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по лютий 2019 року у розмірі 1275грн 13 коп. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд, у разі часткового задоволення позову, присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позов задоволено часткового, то судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (1275,13 х 1921/1278,69=1915,65). Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1915,65грн.

Outcome: partial