Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] Генічеської місцевої прокуратури [PERSON] в інтересах Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства, Стокопанівської сільської ради звернувся з позовом до відповідача [PERSON], у якому просить суд стягнути з відповідача на їх користь майнову шкоду в розмірі 17000 гривень та судові витрати. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком від 17.11.2017 року по кримінальному провадженню №12017230140000751, визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 н.м.д.г., тобто 1700 грн., з конфіскацією знарядь лову та всього добутого та звільнено від відбування покарання на підставі ст.1 п."в" ЗУ "Про амністію у 2016 році". Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження судом було встановлено, що 07.05.2017 року приблизно о 12 год. [PERSON] в Утлюкському лимані в районі бази відпочинку "Бочка", розташованої на території Стокопанівської сільської ради Генічеського району Херсонської області в порушення вимог ст.. 63 ЗУ «Про тваринний світ» та п.3.15 "Правил спортивного та любительського рибальства", використовуючи заборонене знаряддя лову - одну сітку ліскову, незаконно вчинив вилов риби (калкан Азовський) у кількості 20 особин, тим самим завдавши істотну шкоду рибному господарству України у вигляді матеріального збитку на суму 17000 грн. Таким чином, обставини встановлені вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 17.11.2017 року є встановленими та не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст. 274 ЦПК України Ухвалою суду від 16.03.2018 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу були надіслані копії позовної заяви з додатками до неї, а також ухвала суду про відкриття провадження у справі, які ним були отримані, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення кореспонденції адресату. Відповідач в установлений судом строк заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не подав. Так само не надійшло до суду і відзиву відповідача на позов, як і клопотань сторін про неможливість розгляду справи без їх повідомлення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, вважає, що позовні вимоги про відшкодування шкоди підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що вироком від 17.11.2017 року по кримінальному провадженню №12017230140000751, визнано винним [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 249 КК України, призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 н.м.д.г., тобто 1700 грн., з конфіскацією знарядь лову та всього добутого та звільнено від відбування покарання на підставі ст.1 п."в" ЗУ "Про амністію у 2016 році". Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження судом було встановлено, що 07.05.2017 року приблизно о 12 год. [PERSON] в Утлюкському лимані в районі бази відпочинку "Бочка", розташованої на території Стокопанівської сільської ради Генічеського району Херсонської області в порушення вимог ст.. 63 ЗУ «Про тваринний світ» та п.3.15 "Правил спортивного та любительського рибальства", використовуючи заборонене знаряддя лову - одну сітку ліскову, незаконно вчинив вилов риби (калкан Азовський) у кількості 20 особин, тим самим завдавши істотну шкоду рибному господарству України у вигляді матеріального збитку на суму 17000 грн. Вина відповідача [PERSON] підтверджується, копією вироку Генічеського районного суду Херсонської області від 17.11.2017 року, копією розрахунку матеріального збитку, копією такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, копією опису водних живих ресурсів. Відповідно до п. 1.6 Розяснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 року №02-5/744 у спорі про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу слід виходити з презумпції вини порушника (ст.. 1166, 1172 ЦК України). Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у його діях відсутня вина у заподіянні шкоди. Згідно ст.. 63 ЗУ «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тому, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] Генічеської місцевої прокуратури [PERSON] в інтересах Азовського басейнового управління Державного агентства рибного господарства, Стокопанівської сільської ради законні та обгрунтовані і підлягають повному задоволенню. Доводи позивача відповідачем не спростовані. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1762 грн. по сплаті судового збору.

Outcome: approved