Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги наступним. 19.07.1997 року між сторонами зареєстровано шлюб, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок втрати почуття любові, поваги одне до одного та взаєморозуміння, внаслідок чого це стало суперечити інтересам подружжя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шюбу. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " [PERSON]". Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги, на розлучення згоден. [PERSON] повно та всебічно з'ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши надані докази, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд приходить до наступного. 19 липня 1997 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] зареєстровний шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 42. Сторони мають одну спільну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Шлюбні відносини між ними припинені. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення та згоду відповідача на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв"язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved