Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Представник АТ КБ ПриватБанк звернувся до Дубровицького районного суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості за кредитним договором №б/н від 25 травня 2009 року у розмірі 10168,23 грн. станом на 30 квітня 2021 року. Одночасно позивач просить стягнути з відповідача судові витрати з оплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з метою отримання банківських послуг, відповідач [PERSON] звернулась до АТ КБ "Приватбанк" та підписала заяву №б/н від 25 травня 2009 року. При її підписанні, відповідач надала свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами банку", складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві. 25 травня 2009 року відповідачем була також підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду". В цій же довідці, відповідач власним підписом підтвердила, що "з фінансовими умовами надання Кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена". Після цього відповідачу було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що визначений у довідці "про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки". В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5600,00 грн. В зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, станом на 30 квітня 2021 року, утворилась заборгованість в розмірі 10168,23 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, проте у позовній заяві вказав на можливість розгляду справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином двічі повідомленою про дату, час і місце судового засідання, про що свідчать поштові повідомлення про її виклик (а.с.48, 51, 54) в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] звернулась до АТ КБ "Приватбанк" та підписала заяву №б/н від 25 травня 2009 року. При її підписанні, відповідач надала свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами банку", складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у заяві (а.с.19). Окрім того 25 травня 2009 року відповідачем була також підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду". В цій же довідці, відповідач власним підписом підтвердила, що "з фінансовими умовами надання Кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлена" (а.с.20). Після підписання кредитного договору, [PERSON] було видано кредитну картку та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що визначений у довідці "про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки", який в подальшому був збільшений до 5600,00 грн. (а.с.17). Відповідно до Статуту АТ КБ «Приватбанк», рішенням єдиного акціонера банку було змінено тип банку на приватне та його найменування на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Банк став правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (а.с.36-37). Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 "Умов та правил надання банківських послуг" - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 6.6 "Умов надання банківських послуг" - у разі невиконання зобов`язань за Договором, позичальник на вимогу Банку повинен виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Відповідно до Наказу шаблону №906 від 23 серпня 2006 року Про внесення змін в договірну базу по платіжним картам, договірну базу по споживчому кредитуванню та в депозитні договори (в частині погашення заборгованості за рахунок депозитів), для зручності оформлення з клієнтом договору щодо відкриття та обслуговування дебетних та кредитних карт Наказом №С-89 від 24 травня 2005 року було затверджено спрощену форму договору про надання банківських послуг. Дана технологія передбачає підписання клієнтом Заяви про надання послуг, в якій клієнт зазначає, що ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Умови складають базис постійну частину договору, але не підписуються клієнтом. Дослідивши розрахунок суми заборгованості, судом встановлено, що відповідач порушила свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків, внаслідок чого станом на 30 квітня 2021 року за договором №б/н від 25 травня 2009 року утворилась заборгованість на загальну суму 10168,23 грн., яка складається з: 4439,85 грн. - заборгованості за тілом кредиту та 5728,38 грн. - заборгованості за простроченими відсотками (а.с.8-12). Згідно частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом кредитного договору є грошові кошти в національній або іноземній валюті. Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 214 Цивільного процесуального кодексу України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, оскільки при подачі позову позивачем було сплачено 2270,00 грн. судового збору, то понесені ним судові витрати слід стягнути з відповідача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved