Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що їй належить земельна частка (пай) розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), право на яку посвідчене відповідним сертифікатом серії ХМ №0253405, однак даний сертифікат було втрачено, а дублікат не може бути виданий, тому і звернулася до суду. Представник позивачки за довіреністю [PERSON] до судового засідання подала до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а розгляд справи провести без її участі та без участі позивачки. Представник відповідача [PERSON] міської ради Хмельницької області в судове засідання не з'явився, суду наданий відзив на позов, позовні вимоги визнають, розгляд справи просять проводити без участі представника. Представник третьої особи - [PERSON] районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, однак направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення, а розгляд справи слід провести в порядку ст.247 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної частки (паю) площею 2,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності колгоспу "Іскра" с.Ксаверівка Дунаєвецького району Хмельницької області, право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0253405, виданим на підставі рішення [PERSON] районної державної адміністрації №374-р. від 23 жовтня 1996 року, та зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 06 листопада 1996 року за №128, що підтверджується відповідною копією вказаної Книги. Також встановлено, що [PERSON] має намір оформити своє право власності на дану ділянку, проте не має змоги це зробити, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений і визнаний недійсним, що видно із оголошення в газеті "[PERSON] вісник" від 12 квітня 2018 року №15 (10975). Відповідно до повідомлення [PERSON] районної державної адміністрації від 12 квітня 2018 року позивачці відмовлено у виготовленні та видачі дубліката сертифіката на право на земельну частку (пай) у зв'язку із відсутністю бланків сертифікатів та рекомендовано звернутись до суду. Згідно із ст.16 ЦК України способом захистом свого права є визнання права. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"- сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості)та видачі державного акта про право власності на землю. Пунктом 5 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року чітко визначено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрації проводяться районною державною адміністрацією. Відповідно до ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам часток (паїв)" документом, що посвідчують право на земельну частку (пай), є сертифікати на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай).

Outcome: approved