Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач КЗ "Спортивний Комбінат "Прометей" в жовтні 2017 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] "Європейський страховий союз" на їх користь суму страхового відшкодування (майнової шкоди) в розмірі 50000,00 гривень, пеню в розмірі 5486,30 гривень, витрати від інфляції в розмірі 1975,36 гривень, 3% річних 653,00 гривень, витрати за проведення експерт оцінки матеріальної шкоди завданої власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП в розмірі 1500,00 гривень; стягнути з [PERSON] на їх користь суму матеріальної шкоди в розмірі 105400,00 гривень; стягнути солідарно з відповідачів на їх користь судові витрати в розмірі 2475,22 гривень. На обґрунтування позову зазначено, що 23 листопада 2016 року о 14 годині 10 хвилин мала місце дорожньо-транспортна пригода та участю застрахованого транспортного засобу Форд Транзит н.з. 379-68 АЕ, який належить комунальному закладу «Спортивний комбінат «Прометей» Кам'янської міської ради під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Форд Транзит н.з. АЕ 6586 ЕХ, належного [PERSON], застрахованого за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 7148912, діючого на момент скоєння ДТП. Так, у місті Камянське на нерівнозначному перехресті вулиці Сачко з вулицею Москворецька водій [PERSON]В, керував автомобілем Форд Транзит н.з. АЕ 6586 ЕХ, виїжджаючи з другорядної дороги на головну не надав перевагу у русі автомобілю Форд Транзит н.з. 379-68 АЕ, яким керував водій [PERSON] 22 грудня 2016 року Дніпровським районним судом м. Камянське було винесено постанову про визнання [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів оформлений у Відповідача 1-ПрАТ «Європейський Страховий Союз», страховий поліс винуватця ДТП АЕ № 7148912. 19 грудня 2016 року на адресу відповідачів був направлений лист із запрошенням стосовно огляду пошкодженого транспортного засобу позивача, але представники від відповідачів не зявилися. У звязку із чим 28 грудня незалежним субєктом оціночної діяльності [PERSON] було складено звіт № 0095/12 «по определению материального ущерба причиненного владельцу колесного транспортного средства». 25 січня 2017 року до [PERSON] «Європейський Страховий Союз» було подано заяву про виплату страхового відшкодування. 12 квітня 2017 року на адресу страхової компанії позивачем було направлено лист з повідомленням суми, яка належить до виплати страхового відшкодування та надання Звіту по визначенню матеріальної шкоди нанесеному власнику транспортного засобу. Станом на 02.10.2017 року ані повідомлення про відшкодування шкоди, ані відповіді відмови про виплату від страхової компанії позивачем не отримано. Вважає поведінку відповідача такою, що порушує чинне законодавство та права позивача, як потерпілого внаслідок ДТП. Вина [PERSON] (відповідача 2) підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Камянське від 22 грудня 2016 року. Оскільки вина застрахованої за полісом серії АЕ №7148912 особи визнана судом, то ДТП, що сталося 23 листопада 2016 року відповідно до ст. 6 Закону України «ҐІро обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком, внаслідок якого у Відповідача 1 настає обовязок здійснити виплату страхового відшкодування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тис. грн. на одного потерпілого (п.9.2 ст.9 Закону), якщо інший розмір не встановлений договором страхування. Позивачу у звязку із скоєнням ДТП 23 листопада 2016 року завдано майнової (матеріальної) шкоди транспортному засобу - форд Транзит н.з.379-68 АЕ у результаті його пошкодження на суму 155 400,00грн. (сто пятдесят пять тисяч чотириста грн.). Ця сума підтверджується договорами купівлі-продажу товару (запасних частин) та договорами на надання послуг по технічному обслуговуванню і ремонту транспортного засобу. Оскільки Відповідач-1 не повідомив про розмір страхового відшкодування, вважає, що останній повинен виплатити позивачу 50000,00 грн. (пятдесят тисяч грн.), інша, залишкова сума майнової шкоди у розмірі 105400,00 грн. (сто пять тисяч чотириста грн.), повинна бути стягнута з винуватця ДТП, а саме з [PERSON]. Станом на дату подання позову жодної виплати відповідачами не здійснено, тоді як виплата Страховою компанією повинна була бути здійснена ще до 25 квітня 2017 року. Пеня складає 5486,30 грн. Також відповідно до ст. 536, 625 ЦК України відповідач зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми. Індекс інфляції складає 1975,36 грн., 3 % річних складає 653,00 грн., витрати на проведення експертизи (дослідження) 1500,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.11.2017 року відкрито провадження по справі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] заявив клопотання про призначення судової авто-товарознавчої експертизи. Ухвалою\~Дніпровського районного\~суду м.\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~області від\~29.11.2017\~року призначено судово-автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено до одержання висновку експерта. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.05.2018 року відновлено провадження у справі для вирішення клопотання експерта про надання додаткових матеріалів. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.05.2018 року, клопотання експерта задоволено, надано судовому експерту додаткові матеріали, необхідні для надання висновку. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.08.2018 року, у звязку з наданням висновку, відновлено провадження у справі. 26.09.2018 року представником позивача надано заяву про збільшення позовних вимог. Відповідно до якої зазначив, що на день розгляду справи 26.09.2018 р. минуло 518 днів прострочення грошового зобовязання відповідачем - 1 [PERSON] «Європейський страховий союз», оскільки жодної виплати здійснено не було станом на 26.09.2018 року. На підставі ст.36 Закону України «Про обовязкове страхуванню цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» була перерахована пеня у звязку із простроченням виплати страхового відшкодування, яка складає 6273,98 грн. Також відповідно до ст. 536 та 625 Цивільного кодексу України Відповідач - і зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми. Індекс інфляції складає 6664,22 грн., 3 % річних складає 2129,00 грн. Враховуючи вище викладене, збільшивши позовні вимоги, просить суд: стягнути з Відповідача 1 [PERSON] «Європейський Страховий Союз» (код ЄДРПОУ 33552636, адреса: 03056, м. Київ, Дашавська, 25, офіс 89) на користь Позивача - Комунальний заклад «Спортивний Комбінат «Прометем» Камянської міської ради (код ЄДРПОУ 30740396, адреса: 51917, м. Кам'янське, проспект Аношкіна, 109, р/р 26005050309221 в К Б «ПриватБанк»): - суму страхового відшкодування (майнової шкоди) в розмірі 50 000 грн.; - пеню в розмірі 6273,98 грн.; - витрати від інфляції в розмірі 6664,22 грн.; - 3% річних - 2129,00 грн.; - витрати за проведення експерт оцінки матеріальної шкоди завданої власнику колісного транспортного засобу внаслідок ДТП - 1500,00 грн. Стягнути з відповідача [PERSON] [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], який проживає за адресою: 51900, [ADDRESS] - суму матеріальної шкоди в розмірі 105400,00 (сто пять тисяч чотириста гривень). Стягнути з Відповідачів солідарно на користь Позивача судові витрати в розмірі 2579,51 гривень. Представник позивача КЗ "Спортивний Комбінат\~"Прометей"\~ [PERSON]в судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] "Європейський страховий союз", в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що він дійсно був учасником ДТП, яка сталася 23.11.2016 року у м. Камянське, на перехресті вул. Сачко та вул. Москворецька. Однак з позовними вимогами представника позивача не згодний, оскільки сума завданих збитків внаслідок ДТП, яка зазначена в позовних вимогах, дуже завищена. Враховуючи думку сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому\~засіданні встановлено,\~що 23.11.2016\~року о\~14.10\~годині, у місті Камянське на нерівнозначному перехресті вулиці Сачко з вулицею Москворецька водій [PERSON]В, керував автомобілем Форд Транзит н.з. АЕ 6586 ЕХ, виїжджаючи з другорядної дороги на головну не надав перевагу у русі автомобілю Форд Транзит н.з. 379-68 АЕ, яким керував водій [PERSON] таким чином, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 209/4625/16-п (3/209/989/16), відповідно до якої [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого cт.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягненню у вигляді штрафу (а.с. 10). Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб «Форд Транзит» д.н. [NUMBER], належить комунальному закладу «Спортивний комбінат «Прометей» Кам'янської міської ради (а.с.75). Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу була застрахована у [PERSON] «Європейський Страховий Союз», страховий поліс АЕ № 7148912 (а.с 172). 19 грудня 2016 року на адресу відповідачів був направлений лист із запрошенням стосовно огляду пошкодженого транспортного засобу «Форд Транзит» н.з. 379-68 АЕ (а.с.26). 28 грудня незалежним субєктом оціночної діяльності [PERSON] було складено звіт № 0095/12 «Про визначення матеріального збитку спричиненого власнику колісного транспортного засобу», відповідно до якого матеріальний збиток, спричинений власнику автомобіля «Форд Транзит» д.н. [NUMBER], в результаті його пошкодження складає 79228,42 грн. (а.с.12-25). 25 січня 2017 року позивачем до [PERSON] «Європейський Страховий Союз» було подано заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.11). 12 квітня 2017 року на адресу страхової компанії позивачем було направлено лист вих. № 01-07/107 з повідомленням суми, яка належить до виплати страхового відшкодування та надання Звіту по визначенню матеріальної шкоди нанесеному власнику транспортного засобу (а.с. 27, 28). 14.07.2017 року за вих. № 01-07-198 на адресу Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, Моторного (транспортного) страхового бюро України, та відповідача [PERSON] «Європейський Страховий Союз» було направлено скаргу на бездіяльність відповідача [PERSON] «Європейський Страховий Союз» (а.с.29-30, 31-31). Згідно змісту позову, позивачу у звязку із скоєнням ДТП 23 листопада 2016 року завдано майнової (матеріальної) шкоди транспортному засобу - форд Транзит н.з.379-68 АЕ на суму 155400,00 грн., що підтверджується копіями договорів купівлі-продажу товару (запасних частин), копіями договорів на надання послуг по технічному обслуговуванню і ремонту транспортного засобу, копіями рахунків, копіями актів приймання-передавання виконаних робіт, копіями платіжних доручень (а.с.33-70). Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд керується наступними нормами права та виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За положеннями ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Частина 2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно розяснень, викладених в п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», відповідно до якого особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (п.4 зазначеної Постанови). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вказані факти вказують на ту обставину, що [PERSON], під час вчинення ДТП керував автомобілем марки Форд Транзит н.з. АЕ 6586 ЕХ на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України, в звязку з чим він як винна особа має нести відповідальність за завдання шкоди позивачу. Відповідно до ст. 7 Закону України Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність, проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. По цивільній\~справі за\~клопотання відповідача\~ухвалою суду\~призначалася судова\~автотоварознавча експертиза,\~на виконання\~якої надано\~Висновок №\~24-18\~судової товарознавчої\~експертизи від\~05.07.2018\~року відповідно\~до якого ринкова вартість транспортного засобу Ford Transit, реєстраційний номер [NUMBER], внаслідок ДТП 23.11.2016р., з урахуванням комплектації та пробігу станом на дату проведення експертизи, а саме: 05.07.2018 р. зі строком експлуатації КТЗ 21,3 років без урахування пошкоджених складників КТЗ в ДТП може складати: 70 880,00 грн. (Сімдесят тисяч вісімсот вісімдесят грн. 00 коп.) відповідно до наданих матеріалів. Надати відповідь про вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ford Transit, реєстраційний номер 379 - 68 АЕ, внаслідок ДТП 23.11.2016р. станом на дату проведення експертизи за матеріалами справи не надається за можливим, в звязку з суперечливими та технічно не спроможними даними наданими для проведення авто товарознавчої експертизи відповідно до п.7.2.2 Методики [3] та відповідно до п. 2.3 Інструкції [4].(а.с.117-134). Також, до висновку надано Додаток № 1 відповідно до якого вартість ремонту складає 245073,39 грн. (а.с.135-139). Розмір витрат позивача, які повязані зі складанням звіту про оцінку вартості завданої шкоди, становить 1500 грн. Відповідно до п. 22.1. ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньої-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. У відповідності до ст. 12 Закону страхове відшкодування зменшується на суму франшизи. З матеріалів справи вбачається, що на день скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована за договором у [PERSON] «Європейський Страховий Союз», страховий поліс АЕ № 7148912 . З доводів позовної заяви вбачається, що [PERSON] «Європейський Страховий Союз» позивачу не виплачено страхове відшкодування внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу. Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Разом із тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов'язок. Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV). Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Разом із тим, зазначені зобов'язання не виключають одне одного. Деліктне зобов'язання - первісне, основне зобов'язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок. Одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому, потерпілий стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не є, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України). Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов'язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов'язанні. Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов'язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов'язками страховика як сторони договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15. Вирішуючи позовні вимоги позивача суд враховує наступне. Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлюваного ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, повязаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961 IV, який, згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені, згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо транспортної пригоди. Так, згідно звіту від 28 грудня незалежного субєкта оціночної діяльності [PERSON] № 0095/12 «Про визначення матеріального збитку спричиненого власнику колісного транспортного засобу», матеріальний збиток, спричинений власнику автомобіля «Форд Транзит» д.н. [NUMBER], в результаті його пошкодження складає 79228,42 грн. Згідно даного звіту вартість відновлювального ремонту складає 264746,90. Обґрунтування щодо доцільності проведення відновлювального ремону позивачем не надано, тому суд задовольняє вимоги про стягнення вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди на суму 79228,42 грн. Відтак, позивач має право на захист свого права власності, шляхом предявлення вимоги про відшкодування майнової шкоди до винуватця ДТП [PERSON], та [PERSON] "Європейський страховий союз" . Щодо вимог позивача про стягнення пені та неустойки, то суд, вважає, що вимоги підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до\~ст. 1 ЗУ «Про страхування», Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхуванням або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно\~ст. 16 ЗУ «Про страхування»\~Договір страхування\~це письмова між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначений у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежу у визначені строки та виконувати інші умови договору. Відповідно до\~ст. 8 ЗУ «Про страхування», страховий випадок\~це подія передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обовязок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно умов\~ст. 25 ЗУ «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі , що визначається страховиком. Статтею 9 ЗУ «Про страхування»\~визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Оскільки зобов'язання [PERSON] "Європейський страховий союз" , у разі настання страхового випадку, полягає у здійсненні страхової виплати, то таке зобов'язання є грошовим. В разі прострочення його виконання настає відповідальність, що передбачена ч.2\~ст.625 ЦК України, зокрема - сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні витрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання, і на відміну від пені не є грошовою санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляції і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, що підлягають сплаті кредитору. Тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню та суд стягує зі страхової компаній [PERSON] "Європейський союз" пеню в розмірі 6273,98 грн., індекс \~інфляції в сумі 6664,22 грн. 3% річних в сумі 2129 грн.

Outcome: partial