Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. У жовтні 2020 року Орган опіки та піклування Слов`янської міської ради, що діє в інтересах [PERSON] , за участю третіх осіб: Слов`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, Комунального закладу "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Слов`янську Донецької області" з позовом до [PERSON] про відібрання дитини від батьків без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що остання нехтує своїми батьківськими обов`язками відносно дитини, самоухиляється від їх виконання, дитині за місцем мешкання належних умов для розвитку не створено, будь-яких дій для виправлення ситуації щодо належного виховання та розвитку неповнолітньої дитини не здійснює, у зв`язку з чим просить суд, відібрати без позбавлення батьківських прав у громадянки [PERSON] , [INFO] , її малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] , на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття на особовий рахунок дитини відкритий у відділенні ПАТ «Державний Ощадний Банк України». ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача Органу опіки та піклування Слов`янської міської ради, що діє в інтересах [PERSON] у судовому засіданні не була присутня, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, через оголошення на сайті суду (а.с.39,43), надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. У судове засідання представник третьої особи Слов`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника вимоги просив задовольнити. У судове засідання представник третьої особи Комунального закладу "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей в м. Слов`янську Донецької області" не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника вимоги просив задовольнити ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 29.10.2020 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.20). У відповідність до ч.3 ст.66 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю секретаря судового засідання, за дорученням судді його обов`язки здійснює помічник судді. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Відповідно свідоцтва про народження, актовий запис від 27.06.2017 року №408, зроблений Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, громадянка України [PERSON] є матір`ю малолітньої - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частиної першої статті 135 Сімейного Кодексу України (№00018273473 від 27.06.2017 року, наданого Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області), відомості про батька малолітньої [PERSON] проведені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (а.с.7). У відповідність до листа Слов`янського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 19.06.2019 року №330 (а.с.9), родина [PERSON] , 1998 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS] . Фахівець із соціальної роботи в телефонному режимі 14.06.2019 року домовилась про зустріч із бабусею [PERSON] . В день візиту [PERSON] попросила перенести зустріч на 18.06.2019 року, з причину їх від`їзду у особистих справах. 18.06.2019 року фахівець із соціальної роботи відвідала вищевказану адресу. Здійснити надання соціальної послуги та оформити акт оцінки потреб було неможливо з причини обмеження доступу до житла та відсутності господарів квартири. Фахівець залишив повідомлення про запрошення до центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Надалі телефонний зв`язок з даною сім`єю був відсутній. Згідно листа, наданого Слов`янським ВП ГУНП в Донецькій області від 24.06.2019 року №6356/303/01-19 (а.с.10), громадянка [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] . Неналежним чином виконує обов`язки по вихованню своєї доньки, [PERSON] , [INFO] , яка мешкає з матір`ю за вищевказаною адресою, що виявилось в антисанітарних умовах проживання. З [PERSON] була проведена профілактична бесіда щодо недопущення неналежного виконання батьківських зобов`язань. По відношенню до громадянки [PERSON] був складений адміністративний протокол за ч.1 ст. 184 КУпАП, а саме за невиконання батьками або особами, що їх замінюють обов`язків щодо виховання дітей. Як вбачається з листа, наданого комунальним некомерційним підприємством Слов`янської міської ради «Центр первинної медико - санітарної допомоги м. Слов`янська» від 24.06.2019 року №01-33/233 (а.с.11), [PERSON] , 2017 року народження, що мешкає за адресою [ADDRESS] . Дата останнього відвідування амбулаторії 18.06.2019 року з приводу оформлення дитини до дитячого дошкільного закладу. Медсестрою ЗПСМ [PERSON] взятий соскоб на ентеробіоз. Дитина на прийомі з бабусею. [PERSON] знаходиться під наглядом сімейного лікаря [PERSON] дитиною піклується бабуся [PERSON] , [INFO] , яка зловживає алкоголем. А мати, [PERSON] , [INFO] на прийом не з`являлась, пояснюючи це постійною зайнятістю на роботі. Фізичний розвиток дитини відповідає вікові. На диспансерному обсязі у сімейного лікаря не знаходиться Згідно листа від 30.09.2019 року №37 комітету мікрорайону «Словважмаш» м. Слов`янська, за адресою [ADDRESS] зі слів сусідів дитина не мешкає. Дитину забрала [PERSON] (а.с.13). Згідно заяви, наданої [PERSON] від 02.10.2019 року, вона разом зі своєю донькою не мешкає за адресою реєстрації, бо її мати вживає алкогольні напої. Коли перебуває на роботі, доньку залишає у брата [PERSON] . Сама мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Згідно інформації щодо дитини [PERSON] , від 03.10.2019 року №3, наданої завідувачем комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла - садок) комбінованого типу №15 "Колосок" Слов`янської міської ради, [PERSON] , [INFO] , мешкає за адресою: [ADDRESS] , відвідує КЗ ДНЗ №15 «Колосок» з 24.06.2019 року. Поведінка у дівчинки адекватна, залюбки іде на контакт з дорослими та однолітками. Має охайний вигляд, але здебільшого одяг не новий. Мати дівчинки жодного разу не з`являлась у дошкільному закладі, на телефоні дзвінки не відповідає. Приводила та забирала бабуся. З бабусею конфліктних ситуацій у вихователів не виникало. [PERSON] не відвідує дитячий заклад з 19.09.2019 року з невідомих причин (на телефонні дзвінки не відповідають ні мати, ні бабуся). Зі слів сусідів, місце знаходження дівчинки невідомо, а бабусю протягом останнього часу бачили з ознаками алкогольного сп`яніння (а.с.15). Відповідно до листа служби у справах дітей Слов`янської районної державної адміністрації від 01.11.2019 року №472/01-23 (а.с.16), факт проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] не підтвердився. Мати [PERSON] разом з дитиною проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту обстеження умов проживання від 03.09.2020 року, складеного службою у справах дітей Слов`янської міської ради за адресою: [ADDRESS] встановлено: санітарно - гігієнічний стан незадовільний, брудно, затхлий запах (а.с.18). Відповідно до листа від 03.09.2020 року, наданого директором комунального закладу «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей в м.Слов`янську Донецької області» (а.с.17), [PERSON] , [INFO] , зарахована до центру 03.09.2020 року, де перебуває і по теперішній час. У відповідність до Висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської ради про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав від 28.10.2020 року (а.с.4), вбачається, що мати малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , самоусунулася від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Не створила належних умов для розвитку малолітньої дитини, дитина виховується в незадовільних умовах, в антисанітарії. Перебування малолітньої дитини в сім`ї несе загрозу для її життю та здоров`ю. Дитина виховується в незадовільних умовах, мати не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає для її нормального самоусвідомлення; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини до уваги приймалися факти самоухилення від виконання батьківських обов`язків громадянкою [PERSON] , [INFO] , до виховання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як свідоме нехтування матір`ю своїми батьківськими обов`язками. У зв`язку з вищевикладеним, орган опіки та піклування Слов`янської міської ради вважає, що у громадянки [PERSON] , [INFO] , доцільно відібрати без позбавлення батьківських прав малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . V. Оцінка Суду. Частиною другою статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, служба у справах дітей негайно після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи, представниками закладу охорони здоров`я проводить оцінку рівня безпеки дитини згідно з додатком 10. До проведення оцінки рівня безпеки дитини можуть бути додатково залучені уповноважені суб`єкти в межах своїх повноважень. У разі виявлення (підтвердження) за результатами оцінки рівня безпеки дитини фактів безпосередньої загрози її життю або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення її безпеки дитина може бути невідкладно направлена до закладів охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з нею або тимчасово влаштована відповідно до пункту 31 цього Порядку. Після вжиття невідкладних заходів до забезпечення безпеки дитини служба у справах дітей в той же день подає районній, районній у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (в разі утворення) ради, сільській, селищній раді об`єднаної територіальної громади клопотання про невідкладене відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Після надходження клопотання уповноважена особа районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення. Про відібрання дитини у батьків орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав. Служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів районної, районної у містах Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади, здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. У разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції. Європейський суд у своєму рішенні у справі «Гаазе проти Німеччини» (заява від 08 квітня 2004 року № 11057/02) зазначив, що згідно з усталеною прецедентною практикою суду, взаємне почуття втіхи батьків і дитини від того, що вони постійно перебувають разом, становить важливий елемент сімейного життя, тому національні заходи, що перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке перешкоджають реалізації такого почуття, дорівнюють втручанню у право, яке захищається статтею 8 Конвенції. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). При винесенні вказаного рішення, суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. При наведених вище конкретних обставинах суд погоджується з тим, що на даний час є підстави для відібрання дитини від відповідача, оскільки умови для її проживання відсутні, і дійсно існує загроза для здоров`я дитини та її життя, таким чином, доведено наявність підстав для відібрання дитини від відповідача без позбавлення її батьківських прав, ззначені дії повністю відповідають інтересам дитини. Крім того, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з положеннями ч.4 ст.170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд, співмірно з обставинами справи, повинен враховувати встановлені ч. 2 ст.182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до положень частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Застосовуючи вказану норму процесуального права, суд враховує роз`яснення, що надані Пленумом Верховного Суду України у Постанові від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зокрема в абзаці 3 пункту 24, в частині того, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Зважаючи на те, що відповідач визнала позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачем позову. При цьому судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), а також те, що визнання позову є не добровільним чи є умовним. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з роз`яснень, викладених у п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Таким чином, при розгляді зазначеної справи об`єктом справляння судового збору є вимога про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та вимога про стягнення аліментів. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. та в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved