Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

06.06.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, а 04.07.2017 року уточнила позовні вимоги, до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позовної заяви вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини не склалися, на даний час в провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу. Вони з сином проживають окремо, батько дитини матеріальну допомогу надає нерегулярно та в недостатньому розмірі. Малолітній син тяжко хворіє, перебуває на "Д" обліку в Комсомольській міській лікарні у зв'язку з неврологічним захворюванням, потребує постійного нагляду, систематичних обстежень та лікування. Відповідач має роботу, однак, офіційно не працевлаштований, отримує заробітну плату від 6000 до 8000 грн. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, наполягала на задоволенні уточнених вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, уточнені позовні вимоги визнав. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступного. Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З копій свідоцтв про шлюб та про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. (а. с. 9,10). Малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконкому Комсомольської селищної ради. (а. с. 11). [PERSON] є інвалідом 3 групи, отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства 3 групи у розмірі 1247 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою МСЕК та довідкою управління соціального захисту населення Зміївської РДА від 19.05.2017 року. (а.с. 12). Малолітній син сторін має неврологічне захворювання у зв'язку з чим перебуває на "Д" обліку в медичній установі, проходить лікування та курси медико-соціальної реабілітації, що підтверджується відповідною медичною документацією. (а. с. 14, 15, 16). Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням конкретних обставин справи, коли позивачка наполягає на стягненні з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а відповідач визнав уточнений позов, суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 184 СК України, тобто визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з того, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати дитині сприятливі умови для проживання та розвитку, суд приходить до висновку, що сума аліментів у розмірі по 1000 грн. щомісяця, є сумою необхідною та достатньою для гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 184 розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Outcome: approved