Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

22.04.2019 Миргородська міська рада звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що, згідно договорів купівлі-продажу від 19.10.2017 [PERSON] та [PERSON] стали власниками нежитлових будівель - автозаправочної станції і складу мастил, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та в цілому складаються з: будівлі автозаправочної станції Б-1, загальною площею 21,3 кв.м., будівлі складу мастил В-1, загальною площею 72,6 кв.м., що знаходиться на орендованій земельній ділянці площею 1030 кв.м., кадастровий номер 5310900000:50:007:0076. Між Миргородською міською радою та попереднім власником вищевказаного нерухомого майна гр. [PERSON] , було укладено Договір оренди земельної ділянки №11/40 від 01.04.2014 (річна ставка орендної плати за земельну ділянку згідно договору становила 12 відсотків від нормативно грошової оцінки), який було зареєстровано відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому в результаті набуття відповідачами права власності на нерухоме майно, до них відповідно до ч.2 ст. 120 ЗК України перейшло право користування земельними ділянками, на яких вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. 28.02.2018 прийнято рішення тридцять п`ятої сесії Миргородської міської ради сьомого скликання №55 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок", п.6 цього рішення відповідачам надано в оренду земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0.1030 га, кадастровий номер 5310900000:50:007:0076, цільового призначення - для будівництва і обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ- 03.07), строком на 5 років, п.7 даного рішення зобов`язано орендарів здійснити реєстрацію речових прав на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень». Після цього відповідачі неодноразово зверталися до Миргородської міської ради з проханнями зменшити ставку орендної плати на спірну земельну ділянку. Позивачем направлялися листи-претензії з роз`ясненнями неможливості індивідуального зменшення ставки орендної плати, а також вимогою про відшкодування завданих збитків у зв`язку з використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів. Сторони не дійшли згоди стосовно умов запропонованих один одному проектів договорів оренди спірної земельної ділянки. Миргородська міська рада протягом тривалого часу письмово запрошувала відповідачів на засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, спричинених територіальній громаді міста внаслідок використання ділянки без правовстановлюючих документів, однак [PERSON] та [PERSON] залишили це поза увагою. Власником земельної ділянки є територіальна громада міста Миргорода в особі Миргородської міської ради. Користування земельною ділянкою відповідачами без договору оренди обмежує право законного власника розпоряджатись нею, використовувати її за цільовим призначенням та отримувати за її використання плату, чим завдається шкода інтересам територіальної громади м. Миргорода, внаслідок чого їй завдаються збитки у вигляді неодержання плати за землю. Розмір цих збитків Миргородською міською радою розрахований виходячи з того, що земельна ділянка могла б перебувати в оренді, а оскільки вона перебувала в користуванні відповідачів без законних на те підстав, то бюджетом міста не отримані доходи від оренди землі. Комісія по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, спричинених територіальній громаді міста внаслідок порушення земельного законодавства, створена виконавчим комітетом Миргородської міської ради, визначила, що розмір збитків за фактичне користування земельною ділянкою відповідачами з 01.12.2017 по 30.10.2018 складає 65 547 грн. 40 коп.. Дана сума підтверджується розрахунком розміру збитків, який був підготовлений земельним відділом Миргородської міської ради, розрахунок здійснено виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та ставок орендної плати за користування земельними ділянками, затверджених рішенням 22 сесії Миргородської міської ради 6 скликання № 17 від 10.08.2012 та враховуючи нормативну грошову оцінку земель у 2017- 2018 роках. На підставі даного розрахунку 20.03.2019 рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради № 119 затверджено акт №2, яким визначена сума збитків, завданих територіальній громаді міста [PERSON] та [PERSON] .. Дане рішення разом з Актом №2 щодо визначення розміру збитків, заподіяних внаслідок порушень у сфері земельних відносин від 05.03.2019 надіслано на адресу відповідачів, однак вони не вжили необхідних заходів, щодо відшкодування завданих збитків у досудовому порядку. [PERSON] та [PERSON] незаконно користуються землею, але відсутність правовстановлюючих документів на використання земельної ділянки не є підставою для звільнення останніх від сплати за її фактичне використання в період, коли об`єкти нерухомості перебувають у власності відповідачів. Позивач просив суд: стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно збитки в розмірі 65 547 грн. 40 коп. за користування з 01.12.2017 по 30.10.2018 без правовстановлюючих документів земельною ділянкою, що належить територіальній громаді міста Миргород та розташована за адресою: [ADDRESS] .. Судові витрати покласти на відповідачів, стягнувши на користь позивача 1921 грн. судового збору (а.с.2-5). В судовому засіданні представник позивача Миргородської міської ради - Лисенко Р.О., що діє на підставі відповідної довіреності (а.с.139), підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов, як законний та обґрунтований з підстав викладених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилися. Відповідно до ст.ст.128-131 ЦПК України відповідачі були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 03 липня 2019 року, 09 серпня 2019 року, 07 жовтня 2019 року та 03 грудня 2019 року за адресами , які були зазначені в матеріалах справи (а.с.128,129, 146, 147, 163, 164, 176, 177), а також шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду Полтавської області офіційного веб-порталу судової влади (а.с.130, 131, 149, 16, 161, 173, 174). Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від [PERSON] та [PERSON] не надходило . В день розгляду справи відповідач [PERSON] звернулася до суду з заявою про перенесення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з тим, що не може з`явитися в судове засідання через погодні умови та затори на автодорозі Полтава-Миргород, ніяких підтверджуючих даних до заяви не долучила (а.с.178). Представник відповідача [PERSON] - адвокат Фабро Є.А. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.175). В день розгляду справи звернувся до суду з заявою про перенесення судового засідання на іншу дату, у зв`язку з хворобою відповідача [PERSON] .. До заяви додав копію медичної довідки (а.с.179-180). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не скористалися своїм правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі. Згідно ч.2 ст.191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства, є розумність строків розгляду справи. Положеннями ч.4 ст.223 ЦПК України передбачено, що в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи вищевикладене, у відповідності до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідачів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 19.10.2017 відповідачі [PERSON] та [PERSON] стали власниками нежитлових будівель - автозаправочної станції і складу мастил, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та в цілому складаються з: будівлі автозаправочної станції Б-1, загальною площею 21,3 кв.м., будівлі складу мастил В-1, загальною площею 72,6 кв.м., що знаходиться на орендованій земельній ділянці площею 1030 кв.м, кадастровий номер 5310900000:50:007:0076 (а.с.24). Дані об`єкти нерухомого майна знаходяться в межах м.Миргорода на землях комунальної власності, які належать територіальній громаді м.Миргорода в особі Миргородської міської ради, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.11-13). Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8-10), між Миргородською міською радою та попереднім власником вищевказаного нерухомого майна гр. [PERSON] , було укладено Договір оренди земельної ділянки №11/40 від 01.04.2014 (річна ставка орендної плати за земельні ділянки згідно даних договорів становила 12 відсотків від нормативно грошової оцінки), який було зареєстровано відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 19.02.2018, у зв`язку з набуттям у власність об`єкта нерухомого майна, [PERSON] та [PERSON] звернулися до Миргородської міської ради з заявою про надання в оренду земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 1030 кв.м., кадастровий номер 5310900000:50:007:0076 (а.с.20). 28.02.2018 прийнято рішення тридцять п`ятої сесії Миргородської міської ради сьомого скликання №55 "Про поновлення договорів оренди земельних ділянок", п.6 цього рішення відповідачам надано в оренду земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1030 га, кадастровий номер 5310900000:50:007:0076, цільового призначення - для будівництва і обслуговування будівель торгівлі (код КВЦПЗ-03.07), строком на 5 років, п. 7 даного рішення зобов`язано Орендарів здійснити реєстрацію речових прав на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» (а.с.19). Після цього відповідачі неодноразово звертались до Миргородської міської ради з проханнями зменшити ставку орендної плати на спірну земельну ділянку, на що на їхню адресу позивачем направлялися листи-претензії, з роз`ясненнями щодо неможливості індивідуального зменшення ставки орендної плати, вимога про відшкодування завданих збитків у зв`язку з використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів (а.с.27-43). [PERSON] та [PERSON] направлений позивачем на їхні адреси проект договору оренди земельної ділянки не уклали (підписали), примірник підписаного договору оренди земельної ділянки не повернули, похідне речове право на спірну земельну ділянку не зареєстрували. 31.10.2018 на адресу відповідачів було надіслано претензії вих.№2480/01-35 та вих.№2479/01-35 (а.с.52-64). Миргородська міська рада неодноразово письмово запрошувала відповідачів на засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, спричинених територіальній громаді міста внаслідок використання ділянки без правовстановлюючих документів, однак [PERSON] та [PERSON] не з`являлися на засідання комісії (а.с.68-89). Комісія по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, спричинених територіальній громаді міста внаслідок порушення земельного законодавства, створена виконавчим комітетом Миргородської міської ради, визначила, що розмір збитків за фактичне користування земельною ділянкою відповідачами з 01.12.2017 по 30.10.2018 складає 65 547 грн. 40 коп. (а.с.91). Рішення комісії відповідачі не оскаржували. Дана сума підтверджується розрахунком розміру збитків, який був підготовлений земельним відділом Миргородської міської ради, який здійснено виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та ставок орендної плати за користування земельними ділянками, затверджених рішенням 22 сесії Миргородської міської ради 6 скликання № 17 від 10.08.2012 (а.с.61). На підставі даного розрахунку 20.03.2019 рішенням виконавчого комітету Миргородської міської ради №119 затверджено акт №2, яким визначена сума збитків, завданих територіальній громаді міста [PERSON] та [PERSON] , та зобов`язано відповідачів відшкодувати визначені збитки в повному обсязі у місячний термін з дня прийняття даного рішення (а.с.90). Зазначене рішення разом з Актом №2 щодо визначення розміру збитків, заподіяних внаслідок порушень у сфері земельних відносин від 05.03.2019 та повідомленнями вих.№112/16-20, №113 від 20.03.2019, було надіслано на адресу відповідачів у встановленому порядку (а.с.92-97). Проте, в досудовому порядку відповідачі відмовляються відшкодувати збитки завдані позивачу. Відповідно до ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Суб`єктами права на землі комунальної власності, згідно ст.80 ЗК України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Ст.ст. 125, 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Ст.206 ЗК України та ст.2 Закону України «Про плату за землю» визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Ч.4 ст.2 Закону України «Про плату за землю» передбачено, що за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата. За приписами ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Таке оформлення може мати місце в подальшому, в тому числі шляхом підписання відповідного договору (оренди, емфітевзису, суперфіцію). При розгляді даної справи судами встановлено, що після оформлення права власності на нежитлові будівлі: автозаправочну станцію і склад мастил, розташовані на земельній ділянці площею 1030 кв.м., кадастровий номер 5310900000:50:007:0076, відповідачі [PERSON] та [PERSON] договір оренди вказаної земельної ділянки не уклали, хоча фактично користувалися нею (для розміщення об`єктів нерухомого майна) в період 01.12.2017 по 30.10.2018. Згідно зі ст.211 ЗК України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок. Ст.22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За приписами ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. ЗК України та інші нормативно-правові акти у галузі земельних відносин є спеціальними до правовідносин щодо відшкодування збитків землевласникам та землекористувачам, у тому числі у вигляді неодержаних ними доходів. Згідно із ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (п.«д» ч.1 ст.156 ЗК України). За змістом ст.157 ЗК України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено. Згідно з п.1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (далі Порядок) власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відповідно до п.3 Порядку, відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Розміри збитків, у тому числі неодержані доходи згідно з п.2 Порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Отже, системний аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє зробити висновок, що у випадку неукладення договору оренди, суперфіцію або інших правочинів як правових підстав для користування земельною ділянкою з вини користувача настають правові наслідки, передбачені ст.157 ЗК України та Порядком. (Правовий висновок Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі №6-2588цс15). Комісія по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, спричинених територіальній громаді міста внаслідок порушення земельного законодавства, створена виконавчим комітетом Миргородської міської ради, визначила, що розмір збитків за фактичне користування земельною ділянкою відповідачами з 01.12.2017 по 30.10.2018 складає 65 547 грн. 40 коп.. Збитки визначено, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с.15-16) та із застосуванням розміру ставок орендної плати за землю, затверджених рішенням 22 сесії Миргородської міської ради 6-го скликання від 10.08.2012 №17, які введені в дію з 01.01.2013 та діяли на момент виникнення спірних правовідносин (а.с.17-18). Порушення вимог земельного законодавства, зокрема ст.125 ЗК України, відповідачами, що полягають у використанні земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером 5310900000:50:007:0076, площею 0,1030 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , без документів, що посвідчують право користування та державну реєстрацію речового права на вищезазначену земельну ділянку, підтверджується також і матеріалами перевірки виконання вимог приписів щодо усунення порушень вимог чинного земельного законодавства при використанні спірної земельної ділянки, проведеної державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Перебийніс Г.М. (а.с.98-115). Таким чином, у зв`язку з бездіяльністю відповідачів, які на протязі тривалого часу, починаючи з часу набуття ними права власності на нерухоме майно, не здійснювали дій щодо отримання відповідного документа, що посвідчує їх право користування земельною ділянкою, на яких розташовано належне їм нерухоме майно, що призвело до безоплатного користування ними земельною ділянкою, територіальній громаді міста Миргорода було завдано збитків, які полягають в неотриманні орендної плати за землю. Враховуючи встановлені обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до висновку про наявність у відповідачів зобов`язання по відшкодуванню збитків територіальній громаді міста Миргорода, завданих безоплатним використанням землі. Таким чином, позовні вимоги Миргородської міської ради підлягають до задоволення. Згідно положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 35 своєї постанови №10 від 17.10.14 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (з наступними доповненнями та змінами), роз`яснив, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Враховуючи викладене, оскільки позов Миргородської міської ради задоволено у повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 960 грн. 50 коп. з кожного (1921 грн. : 2).

Outcome: approved