Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров'я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги мотивує тим, що 27 квітня 2012 року о 15 годині 30 хвилин на автодорозі Київ-Чоп, рухаючись в напрямку м.Києва на ділянці дороги 636 км. + 250 м. поблизу с.Любинці Стрийського району Львівської області, [PERSON] керуючи справним автомобілем марки "Татра-815", державний номерний знак [NUMBER], виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки "Мерседес-Бенц 316 CDI", державний номерний знак [NUMBER], яким керував водій [PERSON], та який рухався в зустрічному напрямку в бік м.Чоп. Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 січня 2014 року, [PERSON] визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами протягом двох років. Ухвалою Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2014 року, апеляційне провадження у справі за апеляціями засудженого [PERSON] та в його інтересах захисника [PERSON] на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 січня 2014 року, провадження відносно [PERSON] - закрито, на підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року, звільнено [PERSON] від покарання, призначеного вироком Стрийського міськрайонного суду від 10 січня 2014 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2014 року щодо [PERSON], уточнено резолютивну частину рішення, зазначивши, що на підставі п."в" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року звільнено [PERSON] від відбування покарання, призначеного за вироком Стрийського міськрайонного суду від 10 січня 2014 року. в решті ухвалу апеляційного суду - залишено без змін. Так, за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, [PERSON] було спричинено ряд тілесних ушкоджень, зокрема: скальпована рана голови, відкритий перелом кісток правої гомілки з вивихом стопи, рвана рана верхньої третини правої гомілки, садно підборіддя, підшкірні крововиливи живота і ніг, розрив великого сальника із заочеревинною гематомою. Вказані ушкодження виникли під час дорожньо - транспортної пригоди, 27 квітня 2012 року, від контакту по інерції руху попередньою частиною тіла з деформованими частинами салону і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент його спричинення. У зв'язку з цим [PERSON], присвоєно другу групу інвалідності до листопада 2013 року. Також, позивач звертає увагу на те, що дохід [PERSON] до вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди складав 7478 грн. 59 грн. з розрахунку 89 743,00 грн. розділених на 12 календарних місяців. Таким чином, вважає, що з врахуванням важких наслідків ДТП, та присвоєння [PERSON] інвалідності другої групи внаслідок значної втрати працездатності у період з 27 квітня 2012 року по 31 жовтня 2013 року, тобто 18 календарних місяців, та вважає, що необхідно стягнути з відповідача, [PERSON] у відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, грошові кошти у розмірі 134 614 грн. 62 коп., з розрахунку -2- 7478 грн. 59 коп. помножений на 18 календарних місяців. Тому на підставі вищенаведеного звертається до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду завдану ушкодженням здоров'я в розмірі суми заробітку, втраченого внаслідок втрати загальної працездатності за період з 01 травня 2012 року по 31 жовтня 2013 року в розмірі 134 614 грн. 62 коп.. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує з підстав зазначених у позовній заяві та просить суд їх задоволити у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, з повідомлення, яке надійшло на електронну адресу суду від його дружини [PERSON], вбачається, що він знаходиться за межами України. Суд знаходить за можливим розглянути справу у відсутності відповідача, згідно до вимог частини 4 статті 169 Цивільно - процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням статті 224 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України, суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що вироком Стрийського міськрайонного суду від 10 січня 2014 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 04 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами протягом двох років (а.с.6-8). Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2014 року, апеляційне провадження у справі за апеляціями засудженого [PERSON]Ю, та його захисника [PERSON] на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 січня 2014 року відносно [PERSON] - закрито. На підстав п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 р." від 08 квітня 2014 року звільнити [PERSON] від покарання, призначеного за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 січня 2014 року (а.с.9-10). У свою чергу, 27 листопада 2014 року колегією суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, по кримінальному провадженню про обвинувачення [PERSON] за ч.2 ст. 286 КК України, винесено ухвалу, якою касаційну скаргу потерпілої задоволено частково та вирішено: ухвалу апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2014 року, щодо [PERSON] змінити. Уточнити резолютивну частину рішення, зазначивши, що на підставі п.в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року звільнити [PERSON] від відбування покарання, призначеного за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 січня 2014 року (а.с.11-12). З копії Висновку експерта № 279 Стрийського відділення СМЕ, вбачається, що при судово-медичній експертизі згідно медичної картки у гр-на [PERSON], [INFO], мались тілесні ушкодження, які відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення (а.с.13-15). Відповідно до копії Виписки № 3083 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого наданої Мукачівською ЦРЛ, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 27 квітня 2012 року по 23 травня 2012 року (а.с.16). З копії Виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №17195/12 наданої поліклінічним відділенням Мукачівської ЦРЛ, вбачається, що в період з 21 жовтня 2012 року по 17 листопада 2012 року, [PERSON], інвалід ІІІ групи, перебував на амбулаторному лікуванні з 27 квітня 2012 року по 23 травня 2012 року (а.с.17), а відповідно до копії Виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №768/13 наданої поліклінічним відділенням Мукачівської ЦРЛ, [PERSON], інвалід ІІ групи, перебував на амбулаторному лікуванні в амбулаторно-поліклінічному закладі з 16 січня 2013 року по 25 січня 2013 року (а.с.19). Відповідно до [PERSON] 10 ААВ №452429 наданої Мукачівською міжрайонною МСЕК, [PERSON], [INFO] є інвалідом ІІ групи загального захворювання строком до 01 листопада 2013 року (а.с.21). -3- Із звіту суб'єкта малого підприємства-фізичної особи - платника єдиного податку за четвертий квартал 2011 року вбачається, що [PERSON] за четвертий квартал задекларував обсяг виручки в сум 89 743 грн.. (а.с.22). Правовідносини регулюються цивільним кодексом України. Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Розглядаючи позову вимогу [PERSON] щодо відшкодування шкоди внаслідок каліцтва, суд приходить до наступного. Згідно частини 1 статті 1195 Цивільного кодексу України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Відповідно до частин 1-3 статті 1198 Цивільного кодексу України, розмір доходу фізичної особи - підприємця, втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, що підлягає відшкодуванню, визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на дванадцять. Якщо ця особа отримувала дохід менш як дванадцять місяців, розмір її втраченого доходу визначається шляхом визначення сукупної суми доходу за відповідну кількість місяців. Розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою - підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, визначається на підставі даних органу доходів і зборів. Розмір доходу, втраченого фізичною особою - підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров'я, у сумах, нарахованих до вирахування податків. З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 січня 2014 року, ухвалою апеляційного суду Львівської області від 30 травня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 листопада 2014 року - визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, але звільнений від відбування покарання, призначеного за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10 січня 2014 року на підставі п.в ст. 1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року. Так, даним вироком встановлено, що 27 квітня 2012 року, [PERSON] о 15 годині 30 хвилин, керуючи власним технічно справним автомобілем марки Татра-815, державний реєстраційний номер [NUMBER] на автодорозі Київ-Чоп, рухаючись в напрямку м.Києвав на ділянці дороги 636 км.+250 м. поблизу с.Любинці Стрийського району Львівської області не був уважний та не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну під час руху, не вів транспортний засіб як найближче до правого краю проїжджої частини дороги, не вибрав безпечної швидкості руху, здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку в бік м.Чоп. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, водію транспортного засобу марки Мерседес-Бенц [PERSON] було спричинено тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент їх заподіяння, а пасажиру цього автомобіля [PERSON], [INFO] - спричинено смерть. Також, в результаті даної ДТП [PERSON] присвоєно ІІ групу інвалідності до 01 листопада 2013 року, про що свідчить [PERSON] Серії АВ № 452429 виданої Мукачівським міжрайонним МСЕК. Враховуючи те, що [PERSON] на час настання дорожньо - транспортної пригоди являвся приватним підприємцем, і за період тимчасової непрацездатності був позбавлений можливості займатися підприємницькою діяльністю від якої отримувати певний дохід, а тому позовні вимоги [PERSON] доведені, а відповідачем у свою чергу не спростовані. З урахуванням наведеного, всебічного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - підлягають до задоволення. Відповідно до частини 3 статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved