Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] предявив до суду позов до відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 112,8 кв.м., житловою площею 64,3 кв.м. з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться по вул. 8 Березня, 16 в с. Забойки Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування після померлої 06 грудня 2016 року [PERSON]. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що він є спадкоємцем за законом після померлої 06 грудня 2016 року матері [PERSON] Однак, звернувшись у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться по вул. 8 Березня, 16 в с. Забойки Тернопільського району Тернопільської області, у звязку із відсутністю державної реєстрації права власності та правовстановлюючого документу на житловий будинок. З цих підстав позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просить суд визнати за ними право власності на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 112,8 кв.м., житловою площею 64,3 кв.м. з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться по вул. 8 Березня, 16 в с. Забойки Тернопільського району Тернопільської області. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області поступила заява про розгляд справи за відсутності представника [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, щодо задоволення позовних вимог не заперечують. Третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти: Судом установлено, що будинковолодіння №16, що знаходиться по вул. 8 Березня в с. Забойки Тернопільського району Тернопільської області є колгоспним двором. Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №839 виданої 10 серпня 2017 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 09 серпня 2017 року по обліку бюро будинковолодіння №16 по вул. 8 Березня в с. Забойки рахується за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В будинковолодіння самочинних добудов і перепланувань не виявлено. Згідно вказаної інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна загальна площа житлового будинку з житловою прибудовою і прибудовою, 1942 року побудови становить 112,8 кв.м., житлова площа 64,3 кв.м. Інформаційною довідкою №840 виданою 10 серпня 2017 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації стверджується, що за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року житловий будинок №16 по вул. 8 Березня в с. Забойки Тернопільського району Тернопільської області зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Тернопільською районною радою 30 грудня 1988 року на підставі рішення виконкому №141 від 30 грудня 1988 року та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №141. Відповідно до довідки №1062 виданої 25 липня 2017 року виконкомом [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, будинковолодіння, яке знаходиться по вул. 8 Березня, 16 в с. Забойки Тернопільського району, Тернопільської області рахується за [PERSON] станом на 01 липня 1990 року двір колгоспника. Голова двору [PERSON] [INFO]; син [PERSON], [INFO]; невістка [PERSON], [INFO]; внучка [PERSON], [INFO]; внук [PERSON], [INFO]. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд становить 0,2500 га, земельна ділянка приватизована. Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00018554078 від 18 серпня 2017 року стверджується, що [PERSON] народився 28 червня 1958 року, батьками якого є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] померла 06 грудня 2016 року, про що зроблено актовий запис №18 [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, якою 07 грудня 2016 року видано свідоцтво про смерть серії І-ИД №213603. Згідно довідки №1255 виданої 18 вересня 2017 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, на день смерті [PERSON], померлої 06 грудня 2016 року, разом з нею в житловому будинку №16 по вул. 8 Березня в с. Забойки Тернопільського району Тернопільської області були зареєстровані: [PERSON] син померлої, [INFO]; [PERSON] невістка померлої, [INFO]; [PERSON] онук померлої,[INFO]. З метою оформлення спадкових прав після смерті матері позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. 18 серпня 2017 року приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] на імя позивача [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно [PERSON], зокрема земельну ділянку, площею 2,4176 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6125287000:01:001:0281, що розташована за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, [PERSON] сільська рада. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу [PERSON] №193/02-31 від 13 вересня 2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку №16 по вулиці 8 Березня в с. Забойки Тернопільського району Тернопільської, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок. Вказаною постановою стверджується, що [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця з ним проживав та був зареєстрований. 09 серпня 2017 року Тернопільським госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації видано технічний паспорт на житловий будинок №16, що знаходиться по вул. 8 Березня в с. Забойки Тернопільського району Тернопільської області. Замовником технічної інвентаризації у вказаному технічному паспорті зазначено [PERSON]. Як вбачається із характеристики будинку, господарських будівель та споруд будинковолодіння №16, яке знаходиться по вул. 8 Березня, в с. Забойки Тернопільського району, Тернопільської області складається з: А житловий будинок, 1942 року побудови; А1 житлова прибудова, 1985 року побудови; а прибудова, 1990 року побудови; Сх сходи; Б літня кухня, 1978 року побудови; (Б) Пд підвал; Вхід в підвал; В хлів, 1961 року побудови; Г гараж,1990 року побудови; Д вбиральня,1990 року побудови; Е господарська будівля,1990 року побудови; Є господарська будівля, 1961 року побудови; (В) Пд Підвал, 1990 року побудови; К криниця; І вимощення; 1 огорожа; 2 ворота. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні»; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Згідно ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Як установлено судом, після 15 квітня 1991 року, із вступом в силу Закону України Про власність майно вказаного колгоспного двору не змінилося. Доказів того, що спірний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року було переведено до іншої суспільної групи, матеріали цивільної справи не містять. Відтак [PERSON] за час життя належала 1/5 частка житлового будинку №16 загальною площею 112, 8 кв.м., житловою площею 64,3 кв.м., що знаходиться по вул. 8 Березня в с. Забойки Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.ст.1216-1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ст.1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вимогами ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що після смерті [PERSON] спадщину прийняв її син як такий, що на момент смерті спадкодавця проживав разом із нею та не заявив відмови від спадщини. Зі спадкової справи №16/2017 заведеної після смерті [PERSON] вбачається, що крім позивача [PERSON] ніхто не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої 06 грудня 2016 року [PERSON]. Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року №45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та №33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом визнання за ним права власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться по вул. 8 Березня, 16 в с. Забойки Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після померлої 06 грудня 2016 року [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved