Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON]Ф\~\~звернулася\~\~до суду з означеною вище позовною заявою, в якій просить суд визнати недійсною додаткову угоду від 20 лютого 2009 року до договору оренди землі від 01 січня 2006 року зареєстрована Новотроїцьким реєстраційним відділом Херсонської Регіональної Філії Центру ДЗК від 11 травня 2012 року за № 652440004001997 стосовно земельної ділянки площею 78,0761 га, кадастровий номер 6524483300:03:007:0013, укладеної між Дочірнім підприємством «Альфа Фарм» Кіпрської компанії «АГ [PERSON] ЛЛС» і ним, а також скасувати державну реєстрацію даної угоди, розірвати договір оренди від 01 січня 2006 року за систематичну заборгованість орендної плати та стягнути орендну плату у розмірі 21639,6 грн. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав і пояснив,що його довіритель являється власником земельної ділянки означеної вище площі, яка відповідно до плану зовнішніх меж, що міститься у державному акті на право власності на земельну ділянку, перебуває в оренді ДП «Альфа Фарм» згідно договору оренди землі від 01 січня 2006 року, який зареєстровано у Новотроїцькому районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК. строком на 10 років, тобто до 20 грудня 2016 року. Однак у березні 2016 року [PERSON] стало відомо про існування додаткової угоди від 20 лютого 2016 року до означеного вище договору оренди землі, згідно якої змінено деякі положення, а саме: строк дії договору оренди землі в угоді передбачений до 2019 року та було змінено назву орендаря з ДП «Омега [PERSON]» на ДП «Альфа Фарм». Стверджує, що про існування даної додаткової угоди їй нічого не було відомо та його довірителька її не підписувала. Позов просив задоволити повністю. \~\~\~\~\~Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні надав аналогічні пояснення, викладеним у позовній заяві, просив задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на те, що підпис в додатковій угоді від 20 лютого 2009 року до договору оренди землі від 01 січня 2016 року не міг бути виконаний позивачем, оскільки вона у 2009 році та до теперішнього часу мешкає у Німеччині.Надав копію закордонного паспорту своєї довірительки. Позов просив задоволити повністю. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала і пояснила,що є власницею означеної вище земельної ділянки,що була передана в оренду відповідачу у 2006 році на 10 років. Продовження дії договору з орендарем не узгоджувала. Орендну плату за останні роки не отримувала,що є підставою для розірвання договору та стягнення орендної плати.Позовні вимоги просила задовольнити повністю. \~\~ \~Представник відповідача за дорученням [PERSON] пред"явлені позовні вимоги позивача не визнав, заперечив у їх задоволенні, зазначаючи, що 01 січня 2006 року між позивачем [PERSON] та ДП «Омега [PERSON]» було укладено договір оренди землі. У 2009 році ДП «Омега [PERSON]» було обєднано в ДП «Альфа Фарм». Орендну плату позивач отримувала [PERSON] позивача [PERSON] брала в бухгалтерії примірник додаткової угоди для підписання позивачем,яка мешкала в Німеччині. В лютому 2009 року мати позивача передала договір з підписом [PERSON] до бухгалтерії ДП "Альфа Фарм",вони впевнені у тому,що підписаний [PERSON] Після укладення додаткової угоди, в якій було підвищено розмір виплати орендної плати до 3% та термін дії угоди продовжено до лютого 2019 року, а також в подальшому при збільшенні розміру орендної плати до 5% [PERSON] жодного разу не звернувся з клопотанням про визнання даної угоди недійсною. Орендну плату було виплачено своєчасно та в повному обсязі за всі роки, включно до 2015 року. ДП "Альфа Фарм" зверталися до суду про визнання недійсними договорів оренди укладених між [PERSON] та "С. Клаус", про що є рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області та Апеляційного суду Херсонської області. У судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що працює у «[PERSON] з 2008 року. По роду роботи займалася укладенням договорів з власниками земельних ділянок. Подружжя [PERSON] були власниками великої земельної ділянки, але в селі не мешкали, оселилися на постійне проживання в Німеччині. Після погодження умов договору, він був укладений і до 2016 року ніяких претензій не було. В селі мешкала мати позивачки і саме вона за довіреністю отримувала орендну плату,яка сплачувалася своєчасно. Через матір позивачки [PERSON] було повідомлено про додаткову угоду до договору оренди землі укладеного між позивачем та ДП «Омега [PERSON]», яку вона брала щоб поставила підпис [PERSON] Через деякий час вона принесла примірник угоди і повідомила,що підписала [PERSON]. Вони вважали,що саме [PERSON] підписала угоду, хоча і було відомо,що вона мешканка Німеччини. Особисто чула в телефонній розмові,що вона дала згоду на укладення додаткової угоди до договору оренди,яким продовжено строк її дії та підвищено розмір орендної плати. Аналогічні покази надала свідок [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснив,що бачив особисто як мати [PERSON] отримувала за себе і за неї орендну плату за усі роки оренди. Аналогічні покази надав свідок [PERSON] Суд вислухавши пояснення позивача,представника позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши надані представником позивача докази в обгрунтування заявлених позовних вимог, вважає\~у позові слід відмовити з наступних підстав. З копії державного акту на право приватної власності на землю /а.с.11/ вбачається, що [PERSON] має на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 78,0761га,що розташована на території Подівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. Згідно договору оренди землі від 01 січня 2006 року зареєстрованого у Новотроїцькому районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК від 10 грудня 2007 року за № 4АА001992-040772700011 між позивачем [PERSON] та ДП «Омега [PERSON]» було укладено договір оренди земельної ділянки,розташованої на території Подівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області. Відповідно до статті 13, частини першої статті 19 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. 20 лютого 2009 року між [PERSON] та Дочірнім підприємством «Альфа Фарм» Кіпрської компанії «АГ [PERSON] ЛЛС» було укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 01 січня 2006 року,що зареєстрована Новотроїцьким реєстраційним відділом Херсонської Регіональної Філії Центру ДЗК від 11 травня 2012 року. Позивач зазначає, що про існування даної угоди їй нічого не було відомо,що орендну плату вона не отримала, тому просить суд визнати додаткову угоду недійсною,розірвати договір оренди земельної ділянки,стягнути заборгованість по орендній платі, однак належних,допустимих доказів цього факту суду не надала. До відомостей з закордонного паспорту [PERSON], в яких відсутні відомості про в»їзд її до України в 2009 році, суд відноситься критично,тому що достовірно відомо,що позивач [PERSON] в 2016 році прибувала в судове засідання по даній справі, але відомостей про цей факт в паспорті не має. Як вбачається з п.п.1.1.9 додаткової угоди оренди земельної ділянки від 20 лютого 2009 року / а саме ця угода діяла в період коли позивач вважає,що виникла заборгованість по орендній платі а.с.10/ « Орендна плата сплачується орендарем щорічно»,тобто не передбачено процедуру передачі орендної плати, не вказується на наслідки, якщо орендодавець не з»явиться особисто за отриманням орендної плати. Згідно з показів свідків на протязі тривалого часу позивач в Україні не проживає, її інтересах в означених питаннях діяла мати [PERSON],тобто вчиняла правочин представництва. За період дії договору оренди на вказану земельну ділянку [PERSON] в установленому законом порядку дії своєї матері не оспорила.Отже слід прийти до висновку,що вона схвалювала вчинення означеного правочину представництва своєю матір»ю,що в розумінні вимог ст.ст.204,205,206,241 ЦК України, не тягне за собою його недійсності,хоча цей правочин і не оформлювався між ними письмово. Представником відповідача надано суду рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 03.02.2016 року за позовом ДП "Альфа Фарм" компанії "АГ [PERSON] ЛЛС" до [PERSON], [PERSON], ТОВ "Санта Клаус", третя особа реєстраційна служба Новотроїцького РУЮ про усунення перешкод в користуванні орендованою землею та про визнання послідуючих договорів оренди недійсними, рішенням Новотроїцького районного суду від 18.05.2016 року за позовом [PERSON] до ДП "Альфа Фарм" компанії "АГ [PERSON] ЛЛС" про розірвання договору оренди землі, які свідчать про намагання [PERSON] передачі земельної ділянки ТОВ "С. Клаус". Суд приходить висновку, що Додаткова угода до договору оренди землі від 01 січня 2009 року не є недійсною. Встановлено,що про існування даної угоди їй було достовірно відомо з 2009 року та ДП "Альфа Фарм" добросовісно і в повному обсязі виконує взяті на себе зобов'язання, а власник отримує кошти за оренду даної земельної ділянки від орендаря. Укладений договір чи додаткова угода визнається недійсним на підставі ст. 215 ЦК України при недодержанні в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст. 203 ЦК України. Відповідно до частин першої-третьої, п'ятої ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. У статті 232 ЦК України зазначено, що правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв'язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними. Статтею 234 ЦК України передбачено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору, не отримано акцепт стороною, що направила оферту, не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 5 Постанови № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. За положеннями статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Виходячи з положень\~ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до вимог ст.204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що позивачем,представниками позивача не доведено в судовому засіданні недійсність додаткової угоди від 20 лютого 2006 року та що є підстави для скасування її реєстрації,що систематично не сплачувалася орендна плата за договором оренди земельної ділянки,що є підставою для його розірвання і стягнення заборгованості,тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Outcome: dismissed