Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулась 22.09.2017 року в суд з позовом до [PERSON] до [PERSON] про знесення самочинного будівництва шляхом приведення до попереднього стану самочинно реконструйованого горища над квартирою [ADDRESS] та стягнення судових витрат. 05.04.2018р. позивач уточнив вимоги позову та просив зобов'язати [PERSON] привести до попереднього стану горище над квартирою [ADDRESS] наступним чином: відновити дахове покриття шляхом демонтажу віконного прорізу; демонтувати цегляний фундамент (основу), висотою та шириною 1м, а також двох перестінок із дерев'яного бруса, які розташовані паралельно один до одного на вказаному фундаменті, стягнути судові витрати. Вимоги позову обґрунтував позивач тим, що 26.12.2013р. управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області було зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт, поданою [PERSON], однак 03.02.2015р. дане управління було повідомлено департаментом виконкому про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 02.12.2013р. виданих [PERSON], згідно рішення виконкому Івано-Франківської міської ради від 27.01.2015р. №22. Дане рішення оскаржувалось відповідачем у судовому порядку, однак залишене без змін. Як наслідок, управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області було скасовано видану Декларацію про початок виконання будівельних робіт. Відповідач є власником квартири №15, а не горища над нею, тому є порушення прав третіх осіб. 15.03.2018р. представник відповідача надав суду відзив на позов, в якому вказав що [PERSON] як власник квартири [ADDRESS] письмово повідомив КП «ЄРЦ» про наміри на переобладнання належного йому приміщення площею 42 м.кв. - горища над квартирою з долученням такого до квартири, виготовив проект реконструкції, отримав містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, отримав Декларацію про початок виконання будівельних робіт, а також отримав погодження 03.10.2014р. від органу охорони культурної спадщини на проведення ремонтних робіт та реконструкцію квартири з горищем над нею, яке ні ким не скасоване, було укладено ним охоронний договір. Згода від власників нежитлового приміщення отримана, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, яке закрите у 2017 році. Отже, всі проведені відповідачем роботи не містять ознаки самочинного будівництва та не порушують прав інших осіб. Окрім того, в судовому порядку було скасовано постанову Інспекції ДАБК в області про притягнення його до адмінвідповідальності за ухилення від проектної документації при реконструкції горища. 02.04.2018р. позивач надав відповідь на відзив в якій вказав, що охоронний договір та погодження органу охорони культурної спадщини стосується виключно квартири, а не горища, а рішеннями суду встановлено що містобудівні умови та обмеження були видані на об'єкт - горище, яке не належить [PERSON] Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 22.06.2018р. до участі у справі було залучено третіх осіб на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] та [PERSON]. Шляхом проведення автоматизованого розподілу судової справи, яка передана у зв'язку з звільненням судді [PERSON] у провадженні якого перебувала дана справа, визначено 01.10.2018р. головуючого суддю - Польську М.В., призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Представник позивача підтримав позовні вимоги з уточненнями, просив позов задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги заперечив, вважаючи позов не обґрунтованим та безпідставним. Треті особи, яка не заявляють самостійних вимог на стороні позивача в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали, та суду пояснили, що відповідач обманним шляхом отримав погодження, яке надавалось ними як на реконструкцію квартири, а не горища (аркуш на погодження був не заповнений, а тому вважали за можливе погодити реконструкцію квартири не знаючи про горище), багатоквартирний будинок є старий, 3-х поверховий, та є також пам'яткою архітектури місцевого значення. Роботи з реконструкції горища завдали шкоди як самому будинку так і їх квартирам, які знаходяться також на 3-му поверсі. Горище [PERSON] не належить, а є спільною власністю всіх мешканців (21 квартир). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті у сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с.134-137). 26.12.2013р. управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області було зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт реконструкції квартири №15 з приєднанням горища, поданою [PERSON] у грудні 2013р. (а.с.12-13). 03.02.2015р. дане управління було повідомлено Департаментом виконкому Івано-Франківської міської ради про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки від 02.12.2013р., виданих [PERSON], згідно рішення виконкому Івано-Франківської міської ради від 27.01.2015р. №22 (а.с.7-8), із зобов'язанням вжити заходів про скасування Декларації. Як наслідок, управлінням ДАБІ в Івано-Франківській області на місці 03.02.2015р. складено Акт перевірки в присутності відповідача, та в подальшому скасовано наказом від 03.02.2015р. №7 видану відповідачу Декларацію про початок виконання будівельних робіт, з врахуванням також і того, що замовником не представлялись нові містобудівні умови та обмеження після їх скасування (а.с.9-11), направлено забудівнику лист про таке скасування з роз'ясненням права на повторне подання документів після усунення підстав для скасування (а.с.14-15). Як слідує з матеріалів справи, 3-х поверховий житловий будинок по [ADDRESS], який збудований в 1995 році, віднесений до пам'яток архітектури місцевого значення. Ще станом на 1997 рік фізичний знос будинку 40.2%, однак деякі приміщення перебували вже в аварійному стані, а на 2015 рік щодо питання реконструкції з надбудовою вирішено, що без підсилення фундаменту таке не є можливим (а.с.85-91). Представник відповідача доводив перед судом, що [PERSON] як власник квартири [ADDRESS] провів всі необхідні дії: письмово повідомив КП «ЄРЦ» про наміри на переобладнання належного йому приміщення площею 42 м.кв. - горища над квартирою з долученням такого до квартири, виготовив проект реконструкції, отримав містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, отримав Декларацію про початок виконання будівельних робіт, а також отримав погодження 03.10.2014р. від органу охорони культурної спадщини на проведення ремонтних робіт та реконструкцію, яке ні ким не скасоване, укладено охоронний договір. Згода від власників нежитлового приміщення отримана, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, яке закрите у 2017 році. Натомість треті особи заявляли суду про погодження тільки реконструкції квартири, а не горища. Дійсно, як вбачається з матеріалів справи, за колективною скаргою жильців будинку [ADDRESS] було розпочате кримінальне провадження, однак слідством встановлено, що згода на аркуші паперу наданому на експертизу [PERSON] виправлень, дописок чи підчисток не містить, однак щодо часового періоду заповнень даного аркуша його текстом, не виявилось можливим при проведенні експертизи (а.с.52-53). 03.10.2013р. був укладений зі [PERSON] охоронний договір на пам'ятку культурної спадщини (частини будівлі житлових приміщень переобладнаної квартири №15) та надано погодження органу охорони культурної спадщини на проведення ремонтних робіт (а.с.71-72). Дійсно, як доводила сторона позивача охоронний договір стосується виключно реконструйованої квартири, а не горища неналежного [PERSON], про що також було встановлено судом в іншій адміністративній справі, про що вказано нижче. При цьому, сам дозвіл на роботи взагалі стосуються тільки проведення ремонтних робіт, а не реконструкції квартири чи горища. Такі висновки суду в даній цивільній справі не спростовані належними доказами. Відповідно до ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. 05.08.2014р. відповідачу був виданий припис (а.с.92). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 21.04.2016р. за позовом [PERSON] до виконкому Івано-Франківської міської ради, треті особи які не заявляють самостійних вимог - Департамент містобудування та архітектури виконкому, Управління ДАБІ в області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення виконкому від 27.01.2015р. №22, яке залишене без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2016р. (а.с.74-79) встановлено, що Свиридов не отримав належної згоди від всіх власників квартир будинку (деякі тільки надали згоду), які є також співвласниками допоміжних приміщень, в т.ч. горища. Оскаржуване рішення, яким скасовано містобудівні умови та обмеження, прийнято в зв'язку з тим, що такі суперечать нормам законодавства та порушують права інших осіб, і самі містобудівні умови та обмеження були видані на об'єкт - горище, яке не належить [PERSON] Отже, судами як в іншій адміністративній справі, так і при розгляді даної цивільної справи встановлено, що відповідач є власником саме квартири №15 в багатоквартирному житловому будинку, а не горища над нею. Доводи сторони відповідача в обґрунтування заперечень на позов щодо факту скасування в судовому порядку постанови Інспекції ДАБК в області про притягнення його до адмінвідповідальності за ухилення від проектної документації при реконструкції горища, не заслуговують на увагу суду при розгляді даної цивільної справи, враховуючи таке. Дійсно постановою Івано-Франківського міського суду від 11.11.2014р. при розгляді адміністративної справи за позовом [PERSON] скасовано постанову №245 від 07.08.2014р. голови ліквідаційної комісії інспекції ДАБК в області про притягнення його до адмінвідповідальності, якою було встановлено відхилення забудівника [PERSON] від проектної документації. Підставою скасування стало те, що матеріал стін при реконструкції квартири, підтверджено технічним висновком, а тому відхилення від проекту не підтверджено. Разом з тим, дане рішення суду не є доказом безпідставності позову ДАБІ України у справі що розглядається, оскільки як зазначено вище, судом встановлено факт порушення [PERSON] при проведенні робіт з реконструкції прав інших осіб, які є співвласниками горища. При цьому наданий висновок експерта №18/з від 02.05.2018р., який виконаний на замовлення адвоката відповідача (а.с.109-133), стосується виконання робіт та можливості порушень конструктивних елементів самого житлового будинку, а не відсутності порушення прав співвласників горища на дане приміщення. Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Отже, як треті особи у даній цивільній справі, так і інші власники квартир є рівноправними співвласниками нежитлового приміщення - горища у житловому будинку[ADDRESS]. А за ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. За вимогами ч.3,4 ст.375, ч.1, 7 ст.376 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Така перебудова, а саме приведення до попереднього стану горища, є можливою, що доведено стороною позивача, та не спростовано стороною відповідача, оскільки фактично виконані роботи відповідачем із встановлення двох пере стінок з деревяного бруса, розташованих паралельно одне до одного на цегляній основі (висота в 4 цегли), та влаштовано вікно. Ці роботи здійснені відповідачем, підтверджено як Актом перевірки, так і висновком експерта на замовлення відповідача, що містяться в матеріалах справи. Однак, відповідач, як вже зазначалось вище, у якого на час розгляду справи судом відсутня документація на будівництво - реконструкцію квартири з приєднанням горища, порушив права інших осіб - співвласників права спільної сумісної власності нежитлового приміщення - горища, позивач звернувся правомірно до суду з позовом, яким просив за вимогами ч.7 ст. 376 ЦК України зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову, а саме приведення до попереднього стану горища, відповідач заперечуючи факт самочинного будівництва не заперечив саму можливість такої перебудови та не спростував відсутність порушених прав третіх осіб на неналежне йому нежитлове приміщення, а тому позов є доведеним та обгрунтованим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. За вимогами ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі наведеного, відповідно до ч.7 ст. 376 Цивільного кодексу України, постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності",

Outcome: approved