Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

У червні 2014 р. [PERSON] звернулась з позовом, у якому просить стягнути на її користь з Моторного (транспортного) страхового бюро України грошові кошти у розмірі 600 000,00 грн. у якості відшкодування моральної шкоди Позов обґрунтований тим, що внаслідок наїзду автомобіля під керуванням громадянина Німеччини [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована на суму 750 000 Євро Страховою компанією "Asigurare Reasigurare ARDAF" (Румунія) на умовах міжнародної системи автострахування "Зелена карта", помер брат [PERSON] , чим їй було завдано моральної шкоди. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2014 р. позов задоволено частково: стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] у якості відшкодування моральної шкоди грошові кошти у розмірі 2 550,00 грн. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 22.01.2018 р. рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2014 р. залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 12.12.2018 р. рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2014 р. та постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2014 р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області. Постанова Верховного Суду від 12.12.2018 р. мотивована тим, що справа була розглянута без залучення до участі у ній [PERSON] та Страхової компанії "Asigurare Reasigurare ARDAF" (Румунія). Під час нового розгляду справи ухвалами Суду від 17.01.2019 р. та від 12.12.2019 р. було залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, [PERSON] та Страхову компанію "Asigurare Reasigurare ARDAF" (Румунія). Моторне (транспортне) страхове бюро України просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що за законодавством України [PERSON] може бути відшкодовано моральну шкоду у розмірі не більше, ніж 2 550,00 грн., але за умови доведеності завдання їй моральної шкоди у розмірі 51 000,00 грн., однак [PERSON] не доведено розміру завданої їй моральної шкоди, зокрема, що такий розмір становить 600 000,00 грн., останній є значно завищеним. [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що причиною смерті брата [PERSON] не був наїзд автомобіля під його, [PERSON] , керуванням, а наїзд іншого невстановленого автомобіля, [PERSON] не обґрунтовано складу, змісту та розміру моральної шкоди, завданою смертю брата, [PERSON] не входить до переліку осіб, які за законодавством України мають право на відшкодування шкоди. Страхова компанія "Asigurare Reasigurare ARDAF" (Румунія) своєї позиції щодо позову не повідомила, з неофіційного перекладу документів, складних за наслідками виконання ухвали Суду від 13.01.2020 р. про доручення вручити цій страховій компанії копії позовної заяви з доданими до неї документами та копію зазначеної ухвали, наданих [PERSON] , вбачається, що Страхова компанія "Asigurare Reasigurare ARDAF" (Румунія) була придбана "General Romania Asigurare Reasigurare S.A", останній були вручені копії позовної заяви з доданими до неї документами та копія ухвали Суду від 13.01.2020 р. Судом з`ясовано. що з матеріалів кримінальної справи № 08/110136 Коростишівскього РВУ МВС України в Житомирській області по факту дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинув пішохід [PERSON] , вбачається, що 26.09.2008 р. близько 19:35 на 106 км + 78 м автомобільної дороги Київ - Чоп, поблизу с. Козіївка Коростишівського району Житомирської області, водій невстановленого автомобіля марки "КІА" скоїв наїзд на [PERSON] . Після вчинення наїзду водій невстановленого автомобіля марки "КІА" з місця події зник, поставивши [PERSON] в небезпечний для життя стан, після чого на [PERSON] здійснив наїзд автомобіль марки "МАН-460" під керуванням [PERSON] , від отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] помер на місці події. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є сестрою [PERSON] . Постановою від 27.09.2008 р. слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Житомирській області Дітківського С.Ф. у кримінальній справі № 08/110136 визнано [PERSON] потерпілою вказаній кримінальній справі (а. к. с. 34). Постановою від 29.12.2008 р. слідчого СВ Коростишівскього РВУ МВС України в Житомирській області В.В.Кондрацького відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, так як за висновком експертизи [PERSON] не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода [PERSON] (а. к. с.109). Відповідно до частин першої та другої статті 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Зважаючи на вказані положення Цивільного кодексу України, Суд приходить до висновку, що за загальним правилом однією з осіб, яка має відповідати за шкоду, у тому числі - моральну, завдану [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є [PERSON] . Однак на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована Страховою компанією "Asigurare Reasigurare ARDAF" (Румунія) на умовах міжнародної системи автострахування "Зелена карта", що підтверджується полісом від 03.03.2008 р., який дійсний з 06.03.2008 р. по 05.03.2009 р. (а. с. 9 - 11). Згідно з абзацом другим пункту 40.1 статті 40 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон про обов`язкове страхування) МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди: на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність. Статтею 23 Закону України про обов`язкове страхування передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода (в тому числі моральна шкода), пов`язана: з лікуванням потерпілого; з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; із стійкою втратою працездатності потерпілим; із смертю потерпілого. Пунктом 27.1 статті 27 Закону про обов`язкове страхування встановлено, що право на отримання відшкодування за шкоду, пов`язану із смертю потерпілого, мають особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання. Наказом від 04.11.2011 р. № 2800 про виплату страхового відшкодування Моторного (транспортного) страхового бюро України наказано перерахувати страхове відшкодування на рахунок [PERSON] у розмірі 18 620,00 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 26.09.2008 р., та підготувати і направити Страховій компанії "Asigurare Reasigurare ARDAF" (Румунія) вимогу на компенсацію цих витрат (а. с. 8), що розцінюється Судом як визнання Моторним (транспортним) страховим бюро України факту настання страхового випадку та того, що [PERSON] має право відшкодування шкоди, у тому числі - моральної, пов`язаної зі смертю брата - [PERSON] . На підставі наведеного Суд вважає, що Моторне (транспортне) страхове бюро України має відшкодувати [PERSON] моральну шкоду, завдану смертю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю, зокрема [PERSON] , її брата, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством України про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Абзацом першим пункту 22.3 статті 22 Закону про обов`язкове страхування визначено, що потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. При цьому страховик відшкодовує не більше ніж 5 відсотків ліміту, визначеного у пункті 9.3 статті 9 цього Закону. Різницю між сумою відшкодування, визначеною судом, та сумою, яка має бути відшкодована страховиком, сплачує особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до частини першої, пунктів 1 та 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. [PERSON] було заподіяно моральну шкоду у зв`язку з загибеллю брата - [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки загибель близького родича, поза розумним сумнівом, викликає душевні страждання. Згідно з частинами третьою - п`ятою статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, яка має бути відшкодована [PERSON] , Суд виходить з того, що шкода була завдана [PERSON] неумисно та за відсутності його вини, [PERSON] зазнала глибоких душевних страждань у зв`язку з загибеллю брата - [PERSON] , через загибель брата вона змушена була звертатись до різних підприємств, установ, організацій та державних органів з метою вирішення різних питань, зокрема, щодо поховання брата, розгляду кримінальної справи, отримання страхового відшкодування, що, безумовно вплинуло на її звичний спосіб життя, та, приймаючи до уваги вимоги розумності і справедливості, Суд вважає, що цей розмір має становити 100 000,00 грн. Частиною першою пункту 9.3 статті 9 Закону про обов`язкове страхування передбачено, що обов`язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 51 000 гривень на одного потерпілого. 5 відсотків від 51 000,00 грн. становить 2 550,00 грн. Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а саме - на її користь з Моторного (транспортного) страхового бюро України має бути стягнуто у якості відшкодуванням моральної шкоди грошові кошти у розмірі 2 550,00 грн. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 1,04 грн.

Outcome: partial