Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача Баланівської сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно з тих підстав, що як стверджує він є власником частки у пайовому фонді ТОВ "Агрофірма "Баланівська" с. Баланівка Бершадського району відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ВІ № 007383 від 09.06.2020 року, виданого Баланівською сільською радою на суму 10897 грн. За договором купівлі - продажу позивач набув право власності на майновий сертифікат від 15.03.2018. За випискою з протоколу № 2 засідання виконавчого комітету спілки співвласників майнових паїв с. Баланівка від 25.03.2019 свідчить, що йому виділено майно на суму 6263 грн., а саме: приміщення конюшні ферми № 2 . Рішенням виконавчого комітету № 18 від 18.06.2020 свідчить про присвоєння поштової адреси нежитлової будівлі (колишня конюшня) та за довідкою сільської ради від 31.08.2020 свідчить, що дане нерухоме майно йому передано в натурі. На сьогодні позивач не є членом товариства КСП, а тому має право розпоряжатися своїм паєм, так як член КСП набуває прав лише після припинення членства в товаристві. Нежитлова будівля, на яку претендує позивач не використовується відповідачем та є у переліку розпайованого майна за інвентаризаційною відомістю за квітень 2000 року із залишковою вартістю - 6181 грн., що передана позивачу. Відсутність правовстановлюючих документів на спірне майно не дає можливості врегулювати спір в досудовому порядку. Просить визнати за ним право приватної власності на нежитлову будівлю конюшню - А, загальною площею - 329,9 кв.м., що розташована в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] надав заяву, в якій позов підтримує, просить розглянути справу в його відсутність. Від представника відповідача Баланівської сільської ради Бершадського району надійшла заява, в який просить розглянути справу без їх участі, позов визнають. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського товариства (майновий сертифікат) серії ВІ № 007383 виданого 09.06.2020 року Баланівською сільською радою, [PERSON] має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ "Агрофірма "Баланівська" с. Баланівка на суму 6263,00 грн., що складає 0,0007606 відсотків. Зі змісту позову вбачається, що позивач виявив бажання отримати у власність нежитлову будівлю конюшню, загальною площею 329,9 кв.м., розташований в [ADDRESS] , вартістю 6181,00 грн., який включено до переліку майна пайового фонду ТОВ "Агрофірма "Баланівська" с. Баланівка. Позивач не може реалізувати своє право на звернення до спілки співвласників майна ТОВ "Агрофірма "Баланівська", оскільки підприємство було реорганізовано. З копії технічного паспорту на нежитлову будівлю конюшню, загальною площею 329,9 кв.м., розташований в [ADDRESS] , вбачається, що даний об`єкт не зареєстрований у реєстрі прав на нерухоме майно та відповідно відсутній правовстановлюючий документ. За змістом ч. 1 і ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом захисту може бути, визнання права. За змістом ч.5 ст.11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором; у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно із ч.2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Протоколу №1 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), ратифікованої Україною 11.09.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 9 наказу Міністерства Аграрної Політики України N 97 від 09.04.2001р. «Про затвердження Рекомендацій щодо використання майна, яке перебуває у спільній частковій власності» визначено, що кожен із співвласників має право продати свою частку майна, яка знаходиться у спільній частковій власності, згідно з договором купівлі-продажу майнового паю. Відповідно до п.13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2001 року за № 177 «Про врегулювання питань забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», визначено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Згідно Указу Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29.01.2001 року №62/2001, майнові паї дозволено виділяти в натурі, купувати-продати, дарувати, міняти, передавати в спадщину, вносити до статутного фонду новоствореної юридичної особи або в оренду. Отже, суд вважає, що вищенаведене свідчить, що [PERSON] правомірно набув вище вказане нерухоме майно. Питання державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств визначено у п.51 постанови КМУ від 25.12.2015, № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якого для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: 1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою; 2) акт приймання-передачі нерухомого майна. Зважаючи на те, що первинна реєстрація права власності на вказане майно відсутня, позивач позбавлений можливості здійснювати свої права щодо належного йому майна, набутого правомірно. Визнання права власності на майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення таких прав у законодавче визначеному порядку. Згідно ст. 200 ч.ч. 3, 4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз`яснення Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд приймає визнання позову відповідачем Баланівською сільською радою оскільки таке визнання не суперечать закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини наведені у позовній заяві, наявність порушеного права позивача очевидна, а отже позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved