Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

В грудні 2013 року публічне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу. Ухвалою судді від 17 січня 2014 року до участі у справі залучено в якості третьої особи без самостійних вимог: приватне акціонерне товариство "Страхова компанія" Лафорт". Свої вимоги позивач мотивує тим, що 11 липня 2012 року в м. Києві по пр-ту Перемоги, А/Станція Дачна, з вини [PERSON], який керував автомобілем ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] сталася дорожньо-транспортна пригода з автомобілем Шкода Октавія д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON]. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] була застрахований у ПРАТ "СК"ЛАФОРТ". На підставі заяви страхувальника від 13.07.2012 року, відповідно до страхового акту №ДККА-18611 від 10 вересня 2012 року, розрахунку страхового відшкодування та розрахунку фактури №0000021975 від 24 липня 2012 року власнику транспортного засобу Шкода Октавія д.н.з. [NUMBER], позивачем сплачено страхове відшкодування в розмірі 10 522, 41 грн. Посилаючись на положення ст. 1191 ЦК України позивач просить в порядку регресу стягнути з [PERSON], як винної особи , суму виплаченого страхового відшкодування. В судове засідання представник позивача не з'являвся двічі, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Від представника позивача надійшла заява з проханням справу слухати в його відсутність, позов підтримав (а.с. 21). Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ „СК"ЛАФОРТ". Свій обов'язок перед страховиком [PERSON] виконав, повідомивши в триденний строк ПрАТ „СК"ЛАФОРТ" про настання страхового випадку. Крім того позивачем не надано допустимих доказів на підтвердження розрахунку вартості спричиненої шкоди, як передбачено ст. 22 ЗУ „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. ст. 3, 7, ЗУ „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Представник третьої особи ПРАТ „СК „Лафорт" в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа повідомлялася належним чином, судова повістка направлялася за адресою місця знаходження юридичної особи. Конверт з відміткою "виїхали" повернувся на адресу суду. Дослідивши докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, 11 липня 2012 року в м. Києві по проспекту Перемоги, [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER], порушивши п.п. 13.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, допустив зіткнення з автомобілем Шкода Октавія д.н.з. [NUMBER], що спричинило механічні пошкодження вказаних автомобілів. Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 23 липня 2012 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 9). Згідно договору добровільного страхування № 28-0107-0001лиз/0571 від 15.05.2012 року транспортний засіб Шкода Октавія, д.н.з. [NUMBER], на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ „СК"Українська страхова група" (а.с. 4). Відповідно до страхового акта № ДККА-8611 від 10 вересня 2012 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 10 вересня 2012 року - ПрАТ „СК" Українська страхова група" визначено розмір страхового відшкодування, що складає 10 522 гривні 41 копійка (а.с.8). Згідно платіжного доручення № 11058 від 10 вересня 2012 року власнику транспортного засобу Шкода Октавія д.н.з. [NUMBER] - ТОВ „Євро-лізинг", приватним акціонерним товариством „СК" Українська страхова група" було сплачено страхове відшкодування в розмірі 10 522 (десять тисяч п'ятсот двадцять дві гривні) 41 копійка (а.с. 8). Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги ( регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 27 ЗУ „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) ( ст. 1194 ЦК України). Відповідно до статті 21 Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. [PERSON] згідно страхового полісу АВ/0054209 від 18 жовтня 2011 року застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Строк дії договору - до 17 жовтня 2012 року; ліміт страхової виплати - 50 000 тисяч гривень; забезпечений транспортний засіб ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER] (а.с. 32). Про настання страхового випадку [PERSON] повідомив ПрАТ „СК"ЛАФОРТ", на наступний день після скоєння ДТП, - 12 липня 2012 року (а.с 31). Як вбачається з роз'яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" №4 від 1 березня 2013 року (далі - Постанова Пленуму №4 ) при пред'явленні позовних вимог про відшкодування шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Оскільки відповідно до статті 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення статті 1194 ЦК, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка ( п. 16 Постанови). Позивач, мотивуючи звернення з регресним позовом саме до винної в ДТП особи, а не до страховика, вказав, що він звернувся з претензією до страховика, однак ця претензія залишена без задоволення. З копії претензії ТОВ „Діке" від 20 липня 2013 року дійсно вбачається, що ПрАТ „СК "Українська страхова група" пред'явила вимогу до ПрАТ „СК" Лафорт" про відшкодування збитку в порядку регресу в розмірі 10 522, 41 грн., оскільки транспортний засіб ВАЗ 2103 д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] застрахований у ПрАТ „СК "Лафорт" (поліс АВ/0054290 терміном дії до 17 жовтня 2012 року) (а.с. 6). Проте відповідь на претензію в матеріалах справи відсутня. Можливості ж вирішити в судовому засіданні питання про залучення до участі у справі в якості відповідача або співвідповідача приватного акціонерного товариства "Страхова компанія" Лафорт" в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України у суду не було, оскільки представник позивача у судове засідання не з'являвся двічі. Направив заяву про слухання справи у його відсутність. Зважаючи, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у ПрАТ „СК "ЛАФОРТ" відповідно до поліса АВ/0054209 від 18 жовтня 2011 року, [PERSON] у триденний строк повідомив страхову компанію про настання страхового випадку, заперечив проти відшкодування ним завданої шкоди, сума завданого збитку не перевищує ліміт страхової суми за договором обов'язкового страхування, інших передбачених законом підстав, які б свідчили про відповідальність [PERSON], а не страхової компанії за заподіяну шкоду не встановлено, - суд не вбачає підстав для стягнення шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з [PERSON] При цьому суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися з позовними вимогами про відшкодування шкоди в порядку регресу до ПрАТ „СК „Лафорт".

Outcome: dismissed