Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що [INFO]. в м. Києві помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилася неприйнятою спадщина, яка складається із ? частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та ? частини земельної ділянки загальною площею 0,47 га переданої для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані в [ADDRESS] а також земельної ділянки площею 0,94 га, яка розташована на території Пустовійтівської сільської ради та яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ВН № 048754 від 24.08.2002 р. Будучи спадкоємцем за законом після смерті чоловіка, вона своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, внаслідок чого було заведено спадкову справу. Однак спадщину на зазначене вище нерухоме майно у нотаріальному порядку оформити не змогла у зв'язку з відсутністю документів про державну реєстрацію права власності на майно, яке [PERSON] прийняв після смерті своєї матері [PERSON] та не встиг зареєструвати за свого життя. Тому за захистом своїх невизнаних прав позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. У судове засідання представник позивача - адвокат [PERSON] не з'явилась, однак надав суду письмову заяву у якій просив справу розглянути у його відсутність. Вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача - Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області в судове засідання також не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі. Будь-яких заперечень щодо даного позову не висловлював. За наведених вище обставин справа розглядається у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, в тому числі і матеріали спадкової справи № 796/12, заведеної в Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] в м. Київ помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.05.2012р. (а.с. 5). Позивач [PERSON] згідно Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.04.1965р. та запису у паспорті серії [NUMBER] виданого Ленінградським РУГУ МВС України в м. Києві 11.12.1997р. (а.с. 40) є дружиною померлого, тобто згідно ст. 1261 ЦК України відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, належне останньому. Разом із тим неприйнятою на даний час залишилась спадщина, яка складається із: - ? частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами який складається з: житлового будинку (літ. "А"), веранди з ганком (літ. "а"), убиральні (літ. "Ж"), сараю (літ. "Г"), сараю (літ. "Е"), погребу (літ. "Д"), огорожі (№1), воріт з хвірткою (№2), криниці (літ."К"), та знаходиться в [ADDRESS]; - ? частини земельної ділянки загальною площею 0,47 га, яка передана для ведення особистого підсобного господарства та розташована в [ADDRESS]; - земельної ділянки площею 0,94 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пустовійтівської сільської ради та належала спадкодавцю згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ВН № 048754 від 24.08.2002р. виданого на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Хмільницької районної державної нотаріальної контори АЕК №921219, зареєстровано в реєстрі за №1743 від 13.08.2002р. Позивач у встановленому Законом порядку своєчасно звернулась із відповідною заявою до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначене майно нотаріусом відмовлено з підстав відсутності документів, які б посвідчували право власності спадкодавця на нерухоме майно та їх реєстрацію, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №283/02-14 від 16.01.2014р. (стосовно земельної ділянки площею 1,88 га, розташованої на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району) та постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №282/02-14 від 16.01.2014р. (стосовно житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами що знаходиться в [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,47 га переданої для ведення особистого підсобного господарства, розташованої за цією ж адресою). Інший спадкоємець даного майна - дочка померлого [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на користь позивача [PERSON] в порядку, передбаченому ст. 1273 ЦК України, про що свідчить її письмова заява, долучена до спадкової справи №796/12 заведеної 12-ю Київською державною нотаріальною конторою стосовно майна померлого [INFO]. [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Факт набуття спадкодавцем [PERSON] у власність даного майна, яке успадковане ним після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO]., підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АЕК №921218 від 13.08.2002р., згідно якого спадкоємцями майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами що знаходиться в [ADDRESS] є син [PERSON] та дочка [PERSON] в рівних частках кожен; Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АЕК №921220 від 13.08.2002р., згідно якого спадкоємцями майна, а саме земельної ділянки розміром 0,47 га, призначеної для ведення особистого підсобного господарства, що розташована в [ADDRESS] є син [PERSON] та дочка [PERSON] в рівних частках кожен; Свідоцтвом про право на спадщину за законом серії АЕК №921219 від 13.08.2002р., згідно якого спадкоємцями майна, а саме земельної ділянки розміром 1,88 га, що розташована в с. Пустовійти, на території Пустовійтівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва є син [PERSON] та дочка [PERSON] в рівних частках кожен. При цьому, як убачається із матеріалів справи, [PERSON] на підставі останнього Свідоцтва про право на спадщину за законом АЕК №921219 від 13.08.2002р., отримано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,94 га, розташованої на території Пустовійтівської сільської ради, серії ІІ-ВН №048754 від 24.08.2002р. Частиною 1 ст.182 ЦК встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають обов'язковій державній реєстрації. Державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухомість, обтяження таких прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Як зазначається у ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Крім того, відповідно до ч.6 ст.3 вищевказаного Закону, будь-які правочини щодо нерухомості укладаються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив його державної реєстрації (ст.ст.1268, 1269, 1299 ЦК). В силу статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, ВССУ вказав, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Тобто, зволікання з виконанням зобов'язань, передбачених частиною 1 статті 1297, частиною 1 статті 1299 ЦК України по оформленню права на спадщину, у складі якого є нерухоме майно, або їх невиконання не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Саме до цього зводяться роз'яснення, надані Пленумом Верховного Суду України в пункті 27 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування". Судом достеменно встановлено, що спірне нерухоме майно, а саме 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], а також 1/2 частини земельної ділянки площею 0,47 га, розташованої за цією ж адресою, земельна ділянка площею 0,94 га, розташована на території Пустовійтівської сільської ради увійшло до складу спадкового майна після смерті спадкодавця [PERSON] Наявні у справах свідоцтва про право на спадщину, державні акти про право власності на земельну ділянку свідчать про те, що до спадкодавець [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] і до нього перейшло право на нерухоме майно. Та обставина, що [PERSON] не встиг за життя зареєструвати успадковане нерухоме майно, не позбавляло його, як спадкоємця, реалізувати своє право на спадкування, оскільки свідоцтва про право на спадщину за законом, які отримав [PERSON] є правовстановлюючими документами, які підтверджують право спадкодавця на спірне майно. Оскільки позивач [PERSON] через відсутність державної реєстрації на майно за покійним чоловіком [PERSON] в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення даного позову. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачем не ставиться, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останньою.

Outcome: approved