Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

у березні 2015 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до ТОВ "Служба безпеки "Сова" про стягнення заробітної плати, невиплаченої при звільненні, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 16 жовтня 2013 року він працював у відповідача на посаді охоронника відділу фізичної охорони. 02 січня 2015 року він був звільнений з вказаної посади. Позивач зазначає, що в день звільнення відповідач повинен був виплатити йому розрахункові кошти у сумі 11 760 гривень, що становить заборгованість за три місяці, та належним чином заповнену трудову книжку. Всупереч вимог закону відповідач не виплатив позивачу зазначену суму, а тому [PERSON] також просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку у сумі 5 000 грн. За таких підстав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 11 760 гривень з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати, середній заробіток за час затримки розрахунку у сумі 5000 грн. та моральну шкоду у сумі 1000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Представник відповідача в судовому засіданні не визнав позовні вимоги та заперечував проти їх задоволення, зазначивши, що позивач був звільнений за власним бажаннаям. У день звільнення йому була видана трудова книжка. Оскільки розрахункові кошти [PERSON] відмовився отримувати, про що був складений акт від 02.01.2015 р., відповідачем 09 лютого 2015 року було здійснено поштовий переказ на ім"я позивача у розмірі 1214,22 грн. (заробітна плата за грудень 2014 року у сумі 1164,93 грн. та заробітна плата за січень 2015 року у сумі 49,29 грн.) Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, а також дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до наказу № SS/К-00054 від 16 жовтня 2013 року позивача було прийнято до ТОВ "Служба безпеки "Сова" на посаду охоронника відділу фізичної охорони з посадовим окладом згідно штатного розпису. (а.с. 23) Наказом № SS/К-000/5 від 02 січня 2015 року [PERSON], був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. (а.с. 24) Згідно з ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу Відповідно до ст. 116 КЗпП України, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільнені, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. 3 наданої суду копії наказу про звільнення [PERSON] з роботи (а.с. 24) вбачається, що він був звільнений з роботи 02 січня 2015 року на підставі його заяви про звільнення. Представник відповідача зазначає, що позивач у день звільнення відмовився отримувати розрахунок при звільненні, про що був складений акт від 02.01.2015 р. Зазначене свідчить про те, що [PERSON] був в цей день на роботі, проте повний розрахунок з ним не був проведений. Доводи позивача про те, що йому було відмовлено у проведені розрахунку підтверджуються письмовими пояснення відповідача (а.с. 17-21), в яких відповідач зазначає про заборгованість ТОВ "Служба безпеки "Сова" перед позивачем та непосилається на те, що при звільненні [PERSON] з ним був проведений повний розрахунок. У судовому засіданні представник відповідача не надав жодного доказу на спростування доводів [PERSON] про невиплату йому заробітної плати за грудень 2014 року та січень 2015 року. Згідно штатного розпису ТОВ "Служба безпеки "Сова", який був введений з 16 жовтня 2013 року, охороннику відділу фізичної охорони був встановлений посадовий оклад у сумі 1147 грн. З 01 січня 2014 року був введений новий штатний розпис, з якого вбачається, що посадовий оклад охоронника відділу фізичної охорони становить 1218 грн. (а.с. 133-134) Відповідно до відомості на виплату грошей № 5 за грудень 2014 року від 02 січня 2015 року позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 1164 грн. 93 коп. (а.с. 41) Відповідно до відомості на виплату грошей № 6 за січень 2015 року від 02.01.2015 р. позивачу була нарахована заробітна плата у розмірі 49,29 грн.(а.с. 43) З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 09 лютого 2015 року було здійснено поштовий переказ на ім"я позивача у розмірі 1234,22 грн. (заробітна плата за грудень 2014 року у сумі 1164,93 грн. та заробітна плата за січень 2015 року у сумі 49,29 грн.) (а.с. 45) В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовився від отримання поштового переказу, у зв"язку з чим зазначені грошові кошти були повернені відповідачу. За таких підстав, суд вважає, що з ТОВ "Служба безпеки "Сова" необхідно стягнути на користь [PERSON] 1234 гривні 36 копійок заборгованості по заробітній платі з урахуванням компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати. Суд вважає, що задоволенню підлягає і вимога [PERSON] про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 02 січня 2015 року по 09 лютого 2015 року у розмірі 1441,45 коп. Зазначена вимога позивача грунтується на законі. Згідно положень ст. 117 КЗпП України зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Судом безспірно встановлено, що відповідач при звільненні не виплатив [PERSON] повний розрахунок, чим порушив зазначені норми трудового законодавства. При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що трудові права позивача були порушені, що призвело до душевних страждань, необхідності відстоювати свої права в суді та з урахуванням принципів розумності вважає за необхідне позов в цій частині задовольнит та стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 1000 гривень на підставі ст. 237-1 КЗпП України З урахуванням часткового задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягають і судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України

Outcome: partial