Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка до смерті постійно проживала в с.Лісівка, Андрушівського району, Житомирської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на житловий будинок [ADDRESS] , який згідно запису в погосподарській книзі рахується за померлою, а також на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , та площею 0,32 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] , які були передані [PERSON] у власність згідно рішення виконавчого комітету Зарубинецької сільської ради від 24.12.1993. Позивачка є дочкою померлої [PERSON] та у відповідності до положень ст.529 ЦК Української РСР 1963 року, в редакції яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. Відповідач є онуком померлої [PERSON] та у відповідності до положень ст.534 ЦК Української РСР 1963 року, в редакції яка діяла на час відкриття спадщини, спадкоємцем за заповітом після її смерті. Інших спадкоємців немає. При цьому, позивачка прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння її майном. Однак, позивачка не в змозі в позасудовому порядку реалізувати свої спадкові права після смерті матері [PERSON] , а саме на вищевказаний житловий будинок і земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати за нею, [PERSON] , як на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок [ADDRESS] , на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] , та на земельну ділянку площею 0,32 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] . Судові витрати з відповідача просить не стягувати. Позивачка та її представник адвокат Гарастівська О.С. в підготовче судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.6). Позивачка є дочкою померлої [PERSON] , а відповідач є онуком померлої, факт родинних відносин підтверджується посвідкою про народження позивачки, копією свідоцтва про одруження згідно якого позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , копією свідоцтва про народження відповідача (а.с.9-10). На день смерті [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , і разом з нею проживали та були зареєстровані: зять - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , онук - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою виданою Зарубинецькою сільською радою Андрушівського району Житомирської області від 23 червня 2020 року №544 (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на житловий будинок в [ADDRESS] , який згідно записів в погосподарській книзі №8 Зарубинецької сільської ради за 1996 - 2000 роки, особовий рахунок [NUMBER] , рахується за померлою [PERSON] , що підтверджується витягом з погосподарської книги за 1996 - 2000 роки Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області (а.с.13). Згідно довідки виданої Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 15.06.2020 №717 вбачається, що станом на 31.12.2012 на житловий будинок [ADDRESS] , право власності не зареєстровано, правоустановчі документи не оформлені (а.с.20). Крім того, до складу спадкового майна на яке відкрилась спадщина після смерті [PERSON] належать земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та площею 0,32 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] , які були передані [PERSON] у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Зарубинецької сільської Ради народних депутатів Андрушівського району Житомирської області від 24.12.1993 №33 та рішення двадцять дев`ятої сесії сьомого скликання Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 10 липня 2020 року Про уточнення даних до рішення виконавчого комітету №33 від 24.12.1993 "Про передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність" (а.с.14,18). Проведеними замірами вищевказаних земельних ділянок встановлено, що їх фактична площа становить 0,57 га, з яких: 0,25 га площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,32 га площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується планом фактичного користування земельними ділянками (а.с.19). За життя, а саме 25 грудня 1998 року [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем виконкому Зарубинецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, зареєстрований в реєстрі за №42, відповідно до положень якого спадкодавиця заповіла належне їй право на земельну частку (пай) розміром 3,26 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Перемога" [PERSON] (а.с.33). Відповідно до повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області вбачається, що спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] прийняв за заповітом її онук [PERSON] , та на його ім`я держнотконторою 02.03.2004 за реєстровим №421 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства "Перемога" с.Зарубинці Андрушівського району розміром 3,26 в умовних кадатсрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.31-32). Згідно довідки виданої Зарубинецькою сільською радою Андрушівського району Житомирської області від 24 вересня 2020 року №793 вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки фактично вступила в управління, володіння та розпорядилася майном померлої (а.с.11). В позасудовому порядку позивачка не в змозі реалізувати свої спадкові права після смерті матері [PERSON] , а саме на вищевказаний житловий будинок і спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, що підтверджується листом державного нотаріуса Фещука В.А. (а.с.22). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" в пункті 1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців. Згідно ст.529 ЦК Української РСР від 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачка [PERSON] має право на спадкування майна спадкодавця [PERSON] , однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити в зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved