Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Жидачівська РДА, як орган опіки і піклування, 28 травня 2015 року звернулася з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO] В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі не займаються вихованням дітей, не створюють належних умов для їх проживання, не піклуються про їх здоров»я, не забезпечують матеріально. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак разом не проживають: батько проживає в с.Грусятичі Жидачівського району, а мати [PERSON] зареєстрована у с.Букавина, проте за місцем реєстрації не проживає, веде бродяжницький спосіб життя, до чого спонукала і малолітнього сина [PERSON]. Дочка [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] у с.Букавина Жидачівського району, яка перенесла декілька інсультів і займатись її вихованням фізично не в змозі. Позивач просить позбавити їх батьківських прав та стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача - органу опіки та піклування Жидачівської заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та відповідачка [PERSON] в судових засіданнях, у яких приймали участь, позов не визнали, суду заявили, що люблять своїх дітей і просять не позбавляти їх батьківських прав. У своєму висновку прокурор Томашевська Н.Ю. вважає, що позов необхідно задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача органу опіки та піклування, відповідачів, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з таких обставин: Спірні правовідносини регулюються ст.164 СК України, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дітей. Відповідно до ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожний окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак разом не проживають: батько проживає в с.Грусятичі Жидачівського району, а мати [PERSON] зареєстрована у с.Букавина, проте за місцем реєстрації не проживає, веде бродяжницький спосіб життя, до чого спонукала і малолітнього сина [PERSON]. Дочка [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON] у с.Букавина Жидачівського району, яка перенесла декілька інсультів і займатись її вихованням фізично не в змозі. Дитина хворіє, але батьки не надають їй необхідної медичної допомоги. Син [PERSON] в даний час поміщений у Міжрегіональний центр соціально-психологічної реабілітації дітей в с. Мединя Галицького району Івано-Франківської області, але батьки не інтересуються сином, не відвідують його. Факт неналежного виконання відповідачами своїх батьківських обов"язків щодо неповнолітніх дітей підтверджується також висновком орган опіки і піклування Жидачівської РДА № 02-17/1670 від 28.05.2015 року. Позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, є крайнім заходом впливу. В даному випадку суд приходить до висновку, що відповідачі свідомо із власної волі ухиляються від виконання своїх батьківських обов"язків та наданих їй прав, а тому маються підстави для позбавлення її батьківських прав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Позивач заявив позов про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO], у розмірі ? частини від усіх видів їх заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття з дня подання заяви до суду. Суд, враховуючи стан здоров"я та матеріальне становище відповідачів та дитини, вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню

Outcome: approved