Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

20 серпня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд: визнати недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, ганьбить честь гідність, ділову репутацію начальника Відділу державного архітектурно - будівельного контролю Новокаховської міської ради Херсонської області [PERSON] інформацію, поширену [PERSON] , 12 вересня 2018 року на нараді Херсонської обласної державної адміністрації в присутності голови ОДА і голови ДАБІ та представників всіх районів області; у не одноразових зверненнях до міського голови Новокаховської міської ради, та у листі Президенту України, датованого 06.06.2019 року, а саме: [PERSON] названо «шахраєм, а дії позивача шахрайськими і злочинними», « що ДАБІ Нової Каховка під керівництвом [PERSON] та [PERSON] - організоване злочинне угрупування», «протиправною діяльністю організованого злочинного угрупування на чолі з начальником Відділу ДАБК Новокаховської міської ради Херсонської області [PERSON] » чиняться перешкоди щодо розвитку бізнесу [PERSON] та «створюються штучні умови для отримання незаконної вигоди від громадян». Зобов`язати [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, поширену ним 12 вересня 2018 року на нараді Херсонської обласної державної адміністрації в присутності голови ОДА і голови ДАБІ та представників всіх районів області; у зверненнях на ім`я міського голови Новокаховської міської ради, та у листі Президенту України від 06.06.2019 року, а саме: [PERSON] названо «шахраєм, а його дії шахрайськими і злочинними», « що ДАБІ Нової Каховки під керівництвом [PERSON] та [PERSON] - організоване злочинне угрупування», « протиправною діяльністю організованого злочинного угрупування на чолі з начальником Відділом ДАБК Новокаховської міської ради Херсонської області [PERSON] » чиняться перешкоди щодо розвитку бізнесу [PERSON] та «створюються штучні умови для отримання незаконної вигоди від громадян», у спосіб найбільш близький до способу їх поширення, шляхом публічного виступу на нараді Херсонської обласної державної адміністрації в присутності голови ОДА та представників всіх районів Херсонської області з повідомленням про недостовірність поширеної інформації та шляхом написання листів міському голові Новокаховської міської ради та Президенту України зі спростуванням інформації вказаної раніше в листах. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн., а разом 8768,40 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначив, що він перебуває на посаді начальника Відділу державного архітектурно - будівельного контролю Новокаховської міської ради Херсонської області. Під час виконання своїх службових обов`язків, щодо здійснення контролю за будівництвом, яке проводиться на території м. Нова Каховка Херсонської області, було проведено позапланову перевірку будівництва прибудови, яке здійснює ТОВ «Таврія Він Тур» за адресою: пр. Перемоги, в м. Нова Каховка Херсонської області. В наслідок чого керівник ТОВ «Таврія Він Тур» [PERSON] почав поширювати серед мешканців Херсонської області, посадових осіб Новокаховської міської ради, Президента України, недостовірну інформацію, яка має негативний характер щодо нього (позивача), чим порушив його особисті немайнові права, принижує його честь, гідність та ділову репутацію, дискредитує в очах суспільства та ганьбить його, як посадову особі органу місцевого самоврядування, посягає на честь і гідність та ділову репутацію. Так, [PERSON] в своїх заявах (листах) та зверненні до міського голови Новокаховської Міської ради Херсонської області неодноразово називав його «шахраєм, а його (позивача) дії шахрайськими і злочинними». Також, 12.09.2018 року на нараді Херсонської обласної державної адміністрації в присутності голови ОДА [PERSON]. і голови ДАБІ [PERSON] та представників всіх районів області в своєму виступі [PERSON] заявив «що ДАБІ Нової Каховки під керівництвом [PERSON] та [PERSON] - організоване злочинне угрупування», що також підтверджується листами [PERSON] які додаються до матеріалів позовної заяви. Крім того, в листі Президенту України, датованого 06.06.2019 року, поширено недостовірну інформацію щодо нього (позивача) та Відділу державного архітектурно - будівельного контролю Новокаховської міської ради Херсонської області, а саме зазначено, що «протиправною діяльністю організованого злочинного угрупування на чолі з начальником Відділу ДАБК Новокаховської міської ради Херсонської області [PERSON] » чиняться перешкоди щодо розвитку бізнесу [PERSON] та «створюються штучні умови для отримання незаконної вигоди від громадян». Таким чином, інформація викладена в листах та виступі [PERSON] є недостовірною та викликає недовіру територіальної громади міста Нова Каховка до нього (позивача) та відповідних органів виконавчої влади , що призвело до виникнення сумнівів стосовно законності його дій, як посадової особи та причинило йому моральні переживання, компрометує його як особистість та посадову особу місцевого самоврядування, зводить наклеп на нього та органи місцевого самоврядування взагалі. Крім того, в наслідок порушення його немайнових прав йому завдано моральної шкоди, яка виражається в тривалому принижені його честі і гідності, у відчутті неповаги до нього, у почутті розчарування від своєї безпорадності, психологічному дискомфорту, спаплюженої репутації, навішування ярлика «злочинця». 10 вересня 2019 року ухвалою суду провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. 02 грудня 2019 року надійшов відзив [PERSON] , в якому він просив відмовити в задоволенні позову посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, зазначивши, що звернення до правоохоронних чи державного органу із заявою або скаргою про неправомірні дії іншої особи, якщо цей орган чи особа наділені повноваженнями щодо поновлення законності у відповідних відносинах чи застосування передбачених законом санкцій до особи, що припустила порушення, не може розцінюватись як поширення неправдивих відомостей, оскільки має місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Наведені відповідачем вислови є такими, що вирвані з контексту його звернень до уповноважених органів влади та посадових осіб із повідомленнями про можливі протиправні дії позивача та його підлеглих. Під час таких звернень викладав свої особисті оціночні судження щодо протиправної, можливо злочинної діяльності, наводячи підтвердження таких доводів, посилаючись на конкретні події та фактичні дані, і просив уповноважені органи та посадових осіб перевірити його доводи та вжити відповідних заходів в порядку чинного законодавства. Крім того, вважає що позивач не уповноважений звертатись до суду із таким позовом, бо його звернення стосувалися не особисто позивача, а юридичної особи - Відділу Державного архітектурно - будівельного контролю Новокаховської міської ради. 12 лютого 2020 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Ільїна Т.А. позов [PERSON] підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Нікітін Р.В. позов [PERSON] не визнав з підстав зазначених у відзиві, зазначивши також, що вважає [PERSON] не належним відповідачем, бо оспорювана позивачем інформація викладена в листах Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія Він Тур», тому просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за таких підстав. Розглядаючи зазначений спір, суд вважає за необхідне навести такі норми чинного законодавства: ч. 1 ст. 3 Конституції України, згідно якої людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; ст. 40 Конституції України, згідно якої усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк; ч. 1 ст. 68 Конституції України, згідно якої кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; згідно ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена; згідно ч. 2 ст. 31 Закону України «Про інформацію» суб`єкти владних повноважень як позивачі у справах про захист честі, гідності та ділової репутації вправі вимагати в судовому порядку лише спростування недостовірної інформації про себе і не мають права вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Це не позбавляє посадових і службових осіб права на захист честі, гідності та ділової репутації в суді. Отже, згідно положень ст. 277 ЦК України і ст. 81 ЦПК України обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Так, на підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано лист від 27.02.2019 року за підписом директора ТОВ «Таврія Він Тур» [PERSON]., направленого на адресу начальника відділу державного архітектурно - будівельного контролю Новокаховської міської ради [PERSON].; лист від 14.09.2018 року за підписом директора ТОВ «Таврія Він Тур» [PERSON]., направленого на адресу Міського голови м. Нова Каховка, в яких [PERSON] , в яких крім іншого, зазначено, що 12.09.2018 року на нараді у Херсонській обласній державній адміністрації він зробив офіційну заяву, що ДАБІ Нової Каховки під керівництвом [PERSON] та [PERSON]. - організоване злочинне угрупування, на що мав підстави; лист від 06.06.2019 року за підписом директора ТОВ «Таврія Він Тур» [PERSON] , направленого на адресу Президента України, в якому він наводить свої доводи щодо незаконності дій посадових осіб Державного архітектурно - будівельного контролю у місті Нова Каховка « протиправної діяльності організованого злочинного угрупування на чолі з начальником Відділу ДАБК Новокаховської міської ради Херсонської області [PERSON] ». В зазначеному звернення також вказано, що заявник, з наведених підстав вже звертався до інших посадових осіб, але такі звернення не отримали належної оцінки, хоча вважає, що в його зверненнях є «чіткі відомості про скоєння злочинів і систематичні порушення процедури здійснення заходів та перевірок» та наводить конкретні дії та обставини, які він вважає незаконними, надаючи копії документів на підтвердження викладених обставин. Аналізуючи зміст наведених вище листів, суд погоджується з позицією відповідача, що вони містять звернення до відповідних державних органів, з приводу неправомірних дій посадових осіб Відділу державного архітектурно - будівельного контролю Новокаховської міської ради Херсонської області, та органи, до яких звертався керівник товариства наділені повноваженнями щодо поновлення законності у відповідних відносинах чи застосування передбачених законом санкцій до особи, що припустила порушення, тому не може розцінюватись як поширення неправдивих відомостей, оскільки має місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації (постанова Верховного Суду від 21 березня 2019 року у справі № 727/5418/217; постанова Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 649/415/16-ц, тощо). Крім того, з наведених вище листів вбачається, що керівник товариства оскаржує дії посадових осіб Відділу державного архітектурно - будівельного контролю Новокаховської міської ради Херсонської області, які ними вчиняються під час виконання ними своїх посадових обов`язків щодо підприємницької діяльності товариства, отже в даному випадку фізична особа [PERSON] не є належним відповідачем, бо листи складені керівником юридичної особи, з приводу діяльності юридичної особи, в тому числі під час виступу 12.09.2018 року на нараді Херсонської обласної державної адміністрації, де [PERSON] висловлювався від імені юридичної особи, в інтересах юридичної особи. Надані позивачем листи директора ТОВ «Таврія Він Тур» [PERSON]. від 10.06.2016 року, 22.01.2018 року, 17.08.2018 року, 29.08.2018 року, 14.09.2018 року (а.с.8-12) та рішення суду від 05.05.2017 року (а.с.17-23), суд визнає неналежними доказами, оскільки вони не стосуються позивача. За таких підстав позов [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, задоволенню не підлягає за необгрунтованістю, в тому числі в частині позовних вимог про поширення недостовірної інформації, викладеної у не одноразових зверненнях до міського голови Новокаховської міської ради, бо такі вимоги не є конкретними (відсутнє посилання на відповідні листи), позивачем не надано докази на підтвердження існування таких листів. Крім того, суд вважає за необхідне навести практику Верховного суду у справах про захист гідності, честі та ділової репутації, згідно якої: Публічна особа, державний службовець, повинен бути готовим до підвищеного рівня критики, у тому числі у грубій формі, прискіпливої уваги суспільства і підвищеної зацікавленості суспільства його діяльністю та/або особистим життям тощо, адже вони обираючи кар`єру публічної особи погодились на таку увагу. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою та чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, згідно статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, особливо якщо такі висловлювання стосуються публічної особи. Або посадової особи рівня суспільного значення та його діяльність представляє суспільний інтерес. Суду слід уважно розрізняти факти та оціночні судження і критику у поєднанні з дотримання розумних меж цих суджень. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна. Що ж стосується оціночних суджень, цю вимогу неможливо виконати, і вона є порушенням самої свободи поглядів, яка є основною складовою права, гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лінгенс проти Австрії"). У разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист його гідності, честі чи ділової репутації, повинен ураховувати положення Декларації, а також рекомендації, що містяться у Резолюції N 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканність особистого життя (далі - Резолюція). У Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами (постанова Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 757/22307/17-ц). В Постанові Верховного Суду від 11 лютого 2019 року у справі № 725/5585/16-ц, висловлена позиція згідно якої, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та зясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночнимсудженням. Якщо субєктивну думку, яка є оціночним судженням, висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обовязок відшкодувати моральну шкоду, а не спростувати таку інформацію. За таких підстав позов задоволенню не підлягає. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed