Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 40748 грн. 55 коп заборгованості за кредитним договором №SM-00010096 від 23 січня 2018 року, з якої: 20914 грн. 50 коп. заборгованості за основною сумою боргу, 11682 грн. 86 коп. заборгованості за комісіями (щомісячний процент), 0,19 грн. заборгованості за процентами, 8151 грн. пені. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між ТОВ "СІМПЛ МАНІ" та [PERSON] 23 січня 2018 року укладено договір №SM-00010096 про надання позики. Відповідно до умов укладеного договору [PERSON] була надана позика на загальну суму 20914 грн. 50 коп, яка складається з: суми кредиту - 17100 грн., плати за оформлення договору - 736 грн. 50 коп, страхових платежів -3078 грн. Кошти у розмірі 17100 грн. згідно заяви-доручення від 23 січня 2018 року отримані відповідачем шляхом перерахування на вказаний [PERSON] банківський рахунок. 12 березня 2019 року між позикодавцем та позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 20190312, відповідно до якого ТОВ "СІМПЛ МАНІ" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" право грошової вимоги, зокрема, і по вищезазначеному договору із відповідачем [PERSON] .. Позикодавцем зобов`язання за договором від 23 січня 2018 року виконані в повному обсязі, внаслідок укладання Договору факторингу № 20190312 від 12 березня 2019 року, відбулася заміна кредитора та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло статусу нового кредитора - стягувача за вищевказаним договором. Оскільки з моменту отримання права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а відповідач [PERSON] в порушення умов укладеного договору не виконує своїх зобов`язань по поверненню позики та відсотків за користування нею, у неї утворилась заборгованість у вищезазначеному розмірі. Представник позивача Гаврилов Є.Ю. просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Положеннями ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. Ухвала про відкриття провадження у справі вручена сторонам, клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін відсутні, відповідачем, якій вручена ухвала про відкриття провадження у справі в порядку ч.ч.6, 7, 8 ст.128 ЦПК України шляхом надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою згідно позовної заяви, яка є адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не подано: заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, повідомлення іншої адреси свого проживання. Інформація про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження розміщена на офіційній сторінці суду веб-порталу судової влади України. За таких обставин, враховуючи сповіщення відповідача про розгляд справи в суді, відсутність її заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, положення ст. 279 ЦПК України щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, положення ст.281 ЦПК України щодо заочного розгляду справи за правилами загального чи спрощеного позовного провадження, - наявні підстави в порядку ст.ст.280, 281 ЦПК України для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Положеннями ст.627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно ст.ст.526, 599, 629, 1046, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, договір є обов`язковим для виконання сторонами, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні встановлено, що 23 січня 2018 року між ТОВ "СІМПЛ МАНІ" та фізичною особою [PERSON] було укладено договір про надання коштів у позику на умовах фінансового кредиту №SM-00010096, предметом якого є позика на загальну суму 20914 грн. 50 коп, яка складається з: суми кредиту - 17100 грн., плати за оформлення договору - 736 грн. 50 коп, страхових платежів -3078 грн., щомісячний процент за користування позикою - 3,99 %, дата повернення позики - не пізніше 23 січня 2020 року. Сторонами погоджена відповідальність за невиконання умов договору, зокрема, в разі невиконання позичальником договірних зобов`язань позикодавець має право додатково, крім процентів, на сплату позичальником неустойки (штрафу) у розмірі 627 грн. за кожен випадок прострочення. Сума у штрафу нараховується у розмірі 3% від загальної суми наданого кредиту, при цьому кредитодавець має право в односторонньому порядку припинити нарахування (зменшити розмір) штрафу. Згідно заяви-доручення від 23 січня 2018 року відповідачем [PERSON] на виконання умов вказаного договору отримано 17100 грн. шляхом перерахування на вказаний нею банківський рахунок. 12 березня 2019 року між ТОВ "СІМПЛ МАНІ" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу № 20190312, згідно якого ТОВ "СІМПЛ МАНІ" відступило ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (загальна сума кредиту) плату за кредитом (щомісячні та річні проценти) неустойки у вигляді штрафу за порушення клієнтом строку погашення (повернення ) кредиту, річних та щомісячних процентів, повного або часткового прострочення чергового платежу передбачених кредитним договором та інші платежі, право на одержання яких належить ТОВ "СІМПЛ МАНІ". Зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та несплачених боржниками відсотків, неустойки у повному обсязі і по договору № SM-00010096 від 23 січня 2018 року, позичальником по якому є відповідач [PERSON] , що підтверджується також і випискою з Реєстру боржників від 05 серпня 2019 року. Положеннями ст.ст.1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами 1, 2 ст.1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Докази на підтвердження недійсності договору позики від 23 січня 2018 року та договору факторингу від 12 березня 2019 року, - станом на час розгляду справи відсутні. За таких обставин позивач відповідно до ст.514 ЦК України набув прав кредитора по вищезазначеному договору від 23 січня 2018 року. Відповідно до наданого позивачем розрахунку відповідач [PERSON] станом на 12 березня 2019 року по вказаному договору має заборгованість: 20914 грн. 50 коп.- заборгованість за кредитом, 11682 грн. 86 коп. - заборгованість за комісіями (щомісячний процент), 0,19 грн.- заборгованість за процентами, 8151 грн. - заборгованість за пенею. Докази на спростування вищезазначеного розрахунку заборгованості, на підтвердження виконання зобов`язань по договору від 23 січня 2018 року відсутні, тобто відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобов`язання не виконує, кредит та платежі відповідно до договору не повертає, внаслідок чого утворилась заборгованість, остання не виконує умови кредитного договору ні первинному, ні новому кредитору, що є підставою для застосування до даних відносин правил згідно ст.1049 ЦК України щодо зобов`язання відповідача повернути грошові кошти відповідно до умов кредитного договору. За приписами ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як зазначено вище відповідач не надала суду у встановленому порядку заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву, заперечення, у зв`язку з чим несе ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням даних процесуальних дій, в даному випадку,- ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Також судом враховується, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із врахуванням задоволення позову повністю та сплати позивачем 1921 грн. судового збору, вказана сума судового збору підлягає стягненню із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved