Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

9 жовтня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на майно його матері [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в селянській спілці "Україна", розміром 1,47 умовних кадастрових гектарів, вартістю 42681 гривня 45 копійок, що знаходиться на території Блищанської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно він не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.09.1963 року позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.05.2001 року його матері [PERSON] . Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з земельної частки (паю) в селянській спілці "Україна", розміром 1,47 умовних кадастрових гектарів, вартістю 42681 гривня 45 копійок, що знаходиться на території Блищанської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, на яку мала право [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0066576, виданого 15.10.1996 року за реєстраційним № 05576. Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки, (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належать також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в селянській спілці "Україна", розміром 1,47 умовних кадастрових гектарів, вартістю 42681 гривня 45 копійок, що знаходиться на території Блищанської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, право на спадкування якої за законом належить позивачу у справі. Згідно довідки, виданої виконкомом Блищанської сільської ради № 284 від 16.09.2020 року, позивач у встановлений законом строк прийняв спадщину. Однак, листом Заліщицької державної нотаріальної контори № 01-16 від 23.07.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, виданого на ім`я спадкодавиці. Позивачу рекомендовано звернутися до суду. Згідно оголошення в газеті "Колос" № 6 від 07.02.2020 року втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0066576, виданий на прізвище [PERSON] , вважати недійсним. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивач позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому його право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем - [PERSON] , суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивач в порядку спадкування має право на майно, що належало спадкодавиці [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved