Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 18 листопада 2011 року у відділі РАЦС Галицького районного управління юстиції зареєструвала шлюб з відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 2 та видано свідоцтво про шлюб [NUMBER]. В шлюбі у них народився син:[PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що останній рік сторони не можуть проживати разом як сім'я, виконувати сімейні обов'язки, постійно сперечаються та принижують один одного. Постійні сварки та скандали неодноразово відбувалися в присутності дитини, що може в подальшому вплинути на її психіку. Відповідач по справі пішов з дому де сторони спільно проживали та не відвідує ні позивача ні спільну дитину. Всіляко ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку брати участь у вихованні дитини та матеріально забезпечувати її. Позивачка в судове засідання з'явилась, подала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суду не повідомив. З урахуванням положень ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 11 січня 2012р. (а.с.15) сторони зареєстрували шлюб 18 листопада 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Галицького району управління юстиції Івано-Франківської області про що зроблено відповідний актовий запис № 2. В шлюбі народився син: [PERSON], [INFO]. Сторони є батьками дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 31 серпня 2012 року (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст.1,2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Про способи виконання обов`язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст.182 СК України враховує, що сторонами не надано суду доказів про їх матеріальне становище та стан здоров'я. Проте, відповідач є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання дитини. З огляду на викладене, враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити: шлюб між сторонами розірвати, визначити розмір аліментів на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття починаючи з 11 грудня 2015 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112, 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2013 рік", п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів",ст. ст. 11, 88 Цивільно-процесуального кодексу України,

Outcome: approved