Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

Позивач ПАТ «ВФ Україна», звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПрАТ "МТС Україна", що з 23.05.2017 змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг мобільного зв`язку [NUMBER] від 11.03.1998р. на номер телефону № [NUMBER] (контракт № [NUMBER]). Згідно п.3.1 договору кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів. Отже, з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та дійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . ПрАТ «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання договору в повному обсязі. Відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених договором, а також сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання попереднього внеску. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок [NUMBER] від 30.09.2016р., за послуги, що були надані за період з 01.09.2016 по 30.09.2016 року. Згідно вищезазначеного рахунку загалом було нараховано 5320 грн.27 коп. Проте, відповідач не оплатив згідно рахунку отримані ним послуги зв`язку. Так, відповідно до умов договору номер телефону був відключений від мережі зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». Відповідачу було направлено претензію за №295371929652/01 від 25.01.2017року з вимогою погасити заборгованість, однак борг відповідачем не сплачено. Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просив суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «ВФ Україна» заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в сумі 5320 грн.27 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без його участі, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між ПрАТ "МТС Україна", що з 23.05.2017 змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг мобільного зв`язку [NUMBER] від 11.03.1998р. на номер телефону № [NUMBER] (контракт № [NUMBER]). Згідно п.3.1 договору кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів. Отже, з метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та дійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачу було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] . ПрАТ «ВФ Україна» здійснила фактичні дії, щодо виконання договору в повному обсязі. Відповідач зобов`язався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги на умовах визначених договором, а також сплачувати авансові внески до момента фактичного використання попереднього внеску. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок [NUMBER] від 30.09.2016р., за послуги, що були надані за період з 01.09.2016 по 30.09.2016 року. Згідно вищезазначеного рахунку загалом було нараховано 5320 грн.27 коп. Проте, відповідач не оплатив згідно рахунку отримані ним послуги зв`язку. Так, відповідно до умов договору номер телефону був відключений від мережі зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». Відповідачу було направлено претензію за №295371929652/01 від 25.01.2017року з вимогою погасити заборгованість, однак борг відповідачем не сплачено. Вказані дані підтверджуються паперовою копією електронного документа «Звіт по історії балансу за заданий період» . Відповідно до п.3.3 Договору, рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу. Відповідач не оплатив згідно рахунку отримані ним послуги зв`язку. Так, відповідно до умов договору номер телефону був відключений від мережі зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». Відповідачу було направлено претензію за №295371929652/01 від 25.01.2017року з вимогою погасити заборгованість, однак борг відповідачем сплачено не було. Відповідно до ст. 33 Закону України "Про телекомунікації", споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно із ст. 903 ЦК України, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 626, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. На підставі ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За змістом ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнувши з [PERSON] на користь ПрАТ "ВФ Україна" заборгованість за надані телекомунікаційні послуги. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено 1744, 80 грн. та 176,20 грн. при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу, у видачі якого було відмовлено, а всього 1921 грн. Судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у відповідності зі ст. 141 ЦПК України на користь позивача в сумі сплаченій останнім при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved