Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що після смерті його батька [PERSON], 23 листопада 2009 року відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями цієї спадщини за законом є він та відповідач [PERSON] На теперішній час, у передбаченому законом, порядку, вони з [PERSON] спадщину не приймали, у нотаріальну контору з даного приводу не звертались. 10 вересня 2013 року, після смерті їх матері - [PERSON], відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини вищезазначеної квартири, але коли він звернувся до державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідач [PERSON], який є власником 1/3 частини квартири, згідно свідоцтва про право власності на житло на підставі приватизації №8357 від 21.01.2004 року, не звертався до органів нотаріату, тому у нього відсутнє свідоцтво про право власності на спадкове майно. Інших спадкоємців, крім нього та відповідача не має. Таким чином, він є спадкоємцем 1/3 частини квартири [ADDRESS], а відповідач - 2/3 частини спірної квартири. Вартість спірної квартири складає 137 069 гривень. 1/3 частина - 45 689 гривень 67 копійок. Просить суд визнати за ним, як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, позивач [PERSON] пояснив, що після смерті їх матері [PERSON], відповідач забрав всі документи на майно батьків, та замінив замок у вхідних дверях. Для того щоб отримати спадщину йому потрібні були документи, тому він почав звертатись до різних органів для отримання дублікатів. Коли він зібрав всі необхідні документи, то звернувся до державного нотаріуса у місті Павлограді, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у нього відсутні оригінали документів, які підтверджують право спадкодавців на спадкове майно, та запропоновано звернутись до суду. У судове засідання 10 лютого 2016 року позивач та його представник не зявилися. Представник позивача [PERSON] надав суду заву про розгляд справи за його відсутності, прохав позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що він мешкає у місті Дніпропетровську. Зі своїм братом [PERSON] він спілкується лише по телефону. На момент смерті матері [PERSON] він проживав у спірній квартирі в місті Першотравенську. Останні півроку, коли мати хворіла, вона не могла стати на ноги, тому він найняв доглядальницю, якій він особисто платив. [PERSON] навідував матір дуже рідко, оскільки він зловживає спиртними напоями, а тому постійно знаходився у стані алкогольного спяніння. Після смерті батька [PERSON] не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Від батьків у спадок [PERSON] отримав дачу, на яку він ніколи не приїздить. Крім того згідно частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки він постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, тому вважається таким, що прийняв спадщину, так як він не заявив про відмову від спадщини. Про цей факт вказано в постанові державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори. Згідно частини 1 статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Їх мати [PERSON] померла 10.09.2013 року, про що достовірно було відомо позивачу. Лише після спливу 7-ми місячного строку позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Згідно частини 1 статті 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У судове засідання 10 лютого 2016 року відповідач не зявився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов [PERSON] не визнав у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного. Справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК ( 435-15 ) про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. Відповідно до листа ВССУ від 16.05.2013\~ № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297\~ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297\~ЦК\~встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297\~ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). За змістом норм статей 1268 - 1269\~ЦК\~порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268\~ЦК\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено\~п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392\~ЦК). Відповідно до ст. 67\~Закону України "Про нотаріат"\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 1298\~ЦК\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. При вирішенні спорів по справах про спадкування за законом судам необхідно враховувати, що частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними, якщо тільки спадкоємці: - за усною домовленістю між собою не змінили розмір частки когось із них в спадщині, яка складається з рухомого майна; - за письмовою угодою (договором), посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортного засобу, не змінили розмір часток в спадщині когось із них. Відповідно до свідоцтва про право власності №8357 від 21 січня 2004 року, виданого Першотравенським міським житлово-комунальним підприємством Дніпропетровської області квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Право власності за зазначеним вище свідоцтвом зареєстровано КП «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації 11 лютого 2004 року за реєстраційним номером 4691062, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії СВА №696187. 23 листопада 2009 року [PERSON] помер ( свідоцтво про смерть І-КИ №313735 видане 24 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області). Спадкова справа після померлого [PERSON] не відкривалася, свідоцтва про право власності на спадщину після померлого не видавались, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право власності на спадщину) №42046809, виданої 07 листопада 2015 року. 10 вересня 2013 року померла [PERSON] ( свідоцтво про смерть І-КИ №527362 видане 11 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції у Дніпропетровській області). Після смерті [PERSON] Першою Павлоградською нотаріальною конторою було заведено спадкову справу, яка була зареєстрована в Спадковому реєстрі 06 березня 2014 року за номером 55823619 ( витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі КХ №209254), підставою була заява [PERSON] про прийняття спадщини, яка надійшла до нотконтори 06 березня 2014 року о 16 годині 10 хвилин та зареєстрована за №423. 16 травня 2014 року державний нотаріус Першої Павлоградської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину квартири, після померлої [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказану частину квартири. Як було встановлено в ході судового розгляду сторони по справі є спадкоємцями першої черги синами померлих [PERSON] та [PERSON], інших спадкоємців не встановлено. 23 листопада 2009 року помер [PERSON], якому належала 1/3 частина квартири [ADDRESS], після якого фактично прийняли спадщину на підставі сумісного проживання та реєстрації в даній квартирі його дружина [PERSON] та син [PERSON], але не оформлювали своїх спадкових прав нотаріально, тому кожному з них на момент смерті [PERSON] належало по ? частині квартири. Після смерті [PERSON] [PERSON] до сплину 6-ти місячного терміну звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої матері, а [PERSON] , прийняв спадщину фактично на підставі сумісного проживання з померлою. Факт реєстрації відповідача за адресою вул.Шкільна,49/8 в м.Першотравенську Дніпропетровської області підтверджується витягом з фінансово-особового рахунку за спірною адресою, виданим ПП «Комунальщик -3» станом на 19 травня 2014 року. Враховуючи вищевикладене, а також те, що у відповідність до ч.1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними, суд приходить до висновку що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] після померлої матері [PERSON] мають право на спадкування по ? частки квартири [ADDRESS] кожний. У відповідність до ч.1 ст.88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по справі, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 342 грн.67 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial