Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

До суду з вказаним первісним позовом звернулися [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що [PERSON] проживала в [ADDRESS] з часу його спорудження. 28 січня 1979 року вона одружилася з [PERSON] 13.08.1981 року була зареєстрована за вказаною адресою, де проживає по цей час. 06.07.1981 року право власності на вказаний житловий будинок визнане за [PERSON], як головою колгоспного двору. З 10.07.1984 року [PERSON] також зареєстрований та проживає за вказаною адресою. З 15 лютого 1984 року він був членом колгоспу імені ХХ з'їзду, де працював трактористом. [INFO] року у даному будинку народилася їх дочка [PERSON], яка проживала і була зареєстрована за зазначеною адресою до 05.12.2006 року. Станом на 18.03.1987 року домоволодіння складалося із житлового будинку літера А-1, сараю літера Б-1, літньої кухні літери В-1, сараю літери Г-1, погребу з шийкою літери Е-1, сараю літери Д-1, уборної літери Ж-1, обмостки №1, забору №2. На час припинення колгоспного двору, 15 квітня 1991 року, у спірному житловому будинку проживали та набули права власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору: голова двору [PERSON], позивачі та неповнолітня [PERSON] 09.01.1992 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла даний житловий будинок [PERSON] ([PERSON].). З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок вбачається, що господарська споруда літера «В-1» будувалася в 1969 році як «времянка» для тимчасового проживання на час побудови будинку літера «А-1», а після його побудови стала використовуватися як літня кухня літера «В-1», що і відображено в матеріалах інвентаризації. 28 вересня 2015 року технік-інвентаризатор КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» при проведенні технічної інвентаризації, вказав як самочинно збудовані будівлі: прибудову літера «а4» розміром 3,65х7,20 (на плані будови А-1 приміщення 1-ІІІ кладова, площею 23.10 м2); сарай-прибудову літера «г2» розміром 3,35х3,20. Також вказане, як самовільне переобладнання літньої кухні літера «В-1» під житловий будинок, загальною площею 50,10 м2, житловою площею 28,30 м2.. Земельна ділянка під вказане переобладнання окремо не виділялася, адреса «времянці» не присвоювалася. [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина. Її спадкоємцями, які подали заяви про прийняття спадщини є: [PERSON] ([PERSON].), [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Оскільки дочка спадкодавці - [PERSON] стала оспорювати їх право власності на зазначений будинок, виникла потреба у визначенні часток майна у праві спільної сумісної власності на майно колгоспного двору та у визнанні права власності на його частки, в т.ч. визначенні частки померлої в даному домоволодінні, так як її частка в праві спільної сумісної власності на майно колгоспного двору за життя не була визначена. Вони у період з 1984-1991 років, коли суспільна група господарства мала значення для набуття права власності на майно, проживали у спірному господарстві як члени сім'ї голови двору [PERSON] Двір належав до суспільної групи колгоспників і його майно перебувало у спільній сумісній власності членів двору. Станом на час припинення колгоспного двору домоволодіння по [ADDRESS] складалося з житлового будинку літери «А-1» загальною площею 78,5 м2 , житловою площею 54,7 м2; літньої кухні літери «В-1»; літньої кухні літери «Б»; сараю-прибудови літер «б3;г1;г3»; сараю літер «Г;З;е;К»; погребу з шийкою літери «Е», вбиральні літери «Ж», навісу літери «а3»; огорожі №1-3, воріт з хвірткою №2; воріт №3. Разом з тим, прибудова літера «а4» розміром 3,65х7,20; сарай-прибудова літера «г2» розміром 3,35х3,20 є самочинними, побудованими ними в 1996 році, а отже не входять до складу майна колгоспного двору, в тому числі і до спадкового майна померлої [PERSON]. Вартість майна колишнього колгоспного двору без самочинних споруд становить 201207 гривень. Позивачі за первісним позовом просять суд визнати за ними право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору по 1/3 частині домоволодіння по [ADDRESS], за кожним, яке складається з: житлового будинку літера «А-1» загальною площею 78,5 м2, житловою площею 54,7 м2; літньої кухні літера «В-1»; літньої кухні літера «Б»; сарай-прибудови літери «б3;г1;г3»; сараю літери «Г;З; е; К»; погребу з шийкою літера «Е», убиральні літера «Ж», навісу літера «а3»; огорожі №1-3, воріт з хвірткою №2; воріт №3, вартістю 67069 гривень; визначити, що частка померлої [INFO] року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на вищевказане домоволодіння, як майно колгоспного двору, становила 1/3 частину. В судовому засіданні відповідач за первісним позовом [PERSON] заявила зустрічний позов, посилаючись на те, що [INFO] року вона народилася. Її батьками є [PERSON] та [PERSON], які після одруження проживають у [ADDRESS]. Її місце проживання в силу частини 2 статті 17 ЦК УРСР визнавалося за місцем проживання батьків. Вказаний житловий будинок належав до майна колгоспного двору, головою якого була її баба [PERSON]. На час припинення колгоспного двору 15 квітня 1991 року, в вказаному житловому будинку проживали, були зареєстровані та згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" в рівних частках набули права власності на вказаний будинок, як на майно колгоспного двору: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та вона. 09.01.1992 року її баба склала заповіт, яким заповіла даний житловий будинок їй. 06 березня 2002 року вона одружилася із [PERSON], взявши при одруженні його прізвище - «[PERSON]». Проживала і була зареєстрована за вказаною адресою до 05.12.2006 року. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина. Її спадкоємицею за заповітом, щодо зазначеного майна є вона. В зв'язку із смертю спадкодавці виникла потреба у визначенні часток майна у праві спільної сумісної власності на майно колгоспного двору та у визнанні права власності на його частки. Вважає, що вона не пропустила трирічний строк позовної давності для витребування своєї частки з майна колгоспного двору, оскільки її право на цю частку до цього часу ніким не оспорювалось. [PERSON] поросить суд визнати за нею право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/4 частину вищезазначеного домоволодіння. В судовому засіданні представник [PERSON] - [PERSON] подала зустрічний позов посилаючись на те, що 02.02.1975 року він уклав шлюб з [PERSON], яка після одруження отримала прізвище - «[PERSON]», і оселився в [ADDRESS], де уже проживали остання, [PERSON] та [PERSON], якій з 06.07.1981 року належав житловий будинок за вказаною адресою на праві власності, як голові колгоспного двору. 02.12.1977 року по 12.10.1983 року він був зареєстрований за даною адресою. В 1978 році він став членом колгоспу ім. ХХ з'їзду. 12.10.1983 року і по даний час він з дружиною проживають у [ADDRESS], який є суміжним з домогосподарством по [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] померла. Оскільки, він будучи зареєстрований в [ADDRESS], був членом колгоспу ім. ХХ з'їзду в смт. Ставище, тому як і [PERSON] має право на частку в даному колгоспному дворі. Хоч він разом з дружиною і вибули із вказаного двору, проте, не втратили права на частку в його майні, оскільки з часу їхнього проживання [ADDRESS] і по даний час вони ведуть підсобне селянське господарство, тримають птицю, свині, велику рогату худобу в сараї. Брали участь працею і коштами в облаштуванні та переобладнанні даного колгоспного двору, а також спільно обробляли присадибну ділянку. Вважає, що частку на право власності в майні вищевказаного колгоспного двору мають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] просить суд визнати за ним право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/6 частину домоволодіння по [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] подала зустрічний позов, посилаючись на те, що вона є спадкоємцем першої черги спадкодавці [PERSON] - її матері. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] жили окремо від [PERSON] та не підтримували з нею сімейно-побутових відносин. В 1983 році вона з своїм чоловіком [PERSON] перейшли проживати в [ADDRESS], де зареєстровані і проживають по даний час. Вони завжди працею та коштами брали участь в колгоспному дворі по [ADDRESS] а саме: ведуть господарство, утримуючи корову та птицю в приміщенні сараю. [PERSON] та [PERSON] не ведуть господарства. За адресою по [ADDRESS] в смт. Ставище розташовані два житлові будинки, які окремо газо - і електрифіковані. Обидва будинки мають окремі рахунки за сплату послуг за електроенергію та газ. За письмовою заявою [PERSON] особовий рахунок будинку, в якому проживала [PERSON], з останньої переведений на неї, [PERSON] [PERSON] та [PERSON] не проживали однією сім'єю з [PERSON], не вели спільне господарство. Похорони матері та поминальні обіди вона справляла за власні кошти. Вважає, що вона та її чоловік [PERSON], поряд з іншими мають право на визнання за ними права власності на частку у спірному майні колгоспного двору по [ADDRESS] в смт. Ставище. [PERSON] просить суд визнати за нею право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на 1/6 частину за вищевказаною адресою. В судовому засіданні представник позивачів за первісним позовом [PERSON] позовні вимоги підтримала, підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Зустрічні позовні вимоги не визнала. Представник посилається на те, що [PERSON] вибувши з спірного домоволодіння, не витребувала свою частку з нього. Рішенням виконкому Ставищенської селищної ради Ставищенського району Київської області від 11.04.1983 року №27 „Про затвердження актів державної комісії про прийому в експлуатацію індивідуальних житлових будинків" затверджено [PERSON] акт прийняття в експлуатацію житлового будинку по [ADDRESS]. [PERSON] (працюючий член колгоспу) та [PERSON] з 12 жовтня 1983 року проживали своєю сім'єю в житловому будинку за даною адресою, який у відповідності до ЦК УРСР, маючи в своєму складі працюючого члена колгоспу, належав до майна колгоспного двору. В будинках за адресами по вул. Ватутіна, 35 та вул. Хутірська, 24 в смт. Ставище, проживали окремі сім'ї, існували окремі колгоспні двори. Утворивши власну сім'ю, виділившись з двору своєї матері у новий двір та переселившись в новий будинок, набувши на нього права власності, [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] стали членами новоутвореного колгоспного двору по [ADDRESS]. А тому [PERSON] (працюючий член колгоспу) та [PERSON] не могли мати у власності два будинки та бути одночасно членами двох колгоспних дворів. В судовому засіданні [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] не визнали позовних вимог по первісному позову та позовних вимог по зустрічному позову [PERSON], заявлені ними позовні вимоги по зустрічних позовах підтримали. В судовому засіданні представник [PERSON] пояснила, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не підтримували сімейно-побутових відносин з спадкодавцею [PERSON], ще за життя останньої вони з нею спільно не проживали. [PERSON] має таке ж право на частку майна, що і [PERSON], так як зареєструвався та проживав з своєю дружиною в [ADDRESS] і був членом колгоспу ім. ХХ з'їзду в смт. Ставище. В 1983 році [PERSON] з своїм чоловіком [PERSON] переселилися в будинок по [ADDRESS], де зареєстровані, проживають та ведуть господарство, яке є суміжним з домогосподарством по [ADDRESS] в смт. Ставище. Вони завжди працею та коштами брали участь в колгоспному дворі по [ADDRESS], де ведуть підсобне господарство, утримуючи корову та птицю в приміщенні сараю. Платять щороку податки за користування розташованої за цією адресою земельної ділянки. За адресою по [ADDRESS] в смт. Ставище розташовані два житлові будинки. Вважає, що її довірителі, поряд з іншими мають право на визнання за ними права власності на частку у спірному майні колгоспного двору по [ADDRESS] в смт. Ставище. В судовому засіданні відповідач по первісному позову [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, позовні вимоги по первинному та зустрічних позовних вимогах не визнала. Третя особа [PERSON] подала до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення зустрічного позову [PERSON], просить розглядати справу без її участі (т.1 а. с. 93, т.2 а.с. 96). Свідок [PERSON] суду показав, що померла [PERSON] була його рідною сестрою та проживала [ADDRESS], працювала в колгоспі і допомагала своїм дітям. Своїй дочці [PERSON] вона разом із чоловіком допомагали побудувати будинок по вул. Ватутіна. В будинку по [ADDRESS] проживає [PERSON] Після того, як [PERSON] захворіла, обидві дочки доглядали її, але так як [PERSON] працює, тому більше часу матері приділяла [PERSON] Остання користувалася городом, який належав матері. Свідок [PERSON] суду показала, що вона проживає по сусідству з домогосподарством по [ADDRESS] в смт. Ставище. В даному домогосподарстві знаходиться два будинки, в одному з яких проживає [PERSON], а в іншому проживала [PERSON], яку до смерті доглядала її дочка [PERSON]. Часто бачила [PERSON] біля господарських приміщень, оскільки остання тримає там худобу. Свідок [PERSON] суду показала, що вона часто спілкувалася з [PERSON], яку після того, як остання захворіла, провідувала вдома. [PERSON] проживала у времянці обладнаній всім необхідним для проживання, яка отоплюється та в якій є світло. Коли вона приходила до останньої, то в даному домогосподарстві бачила [PERSON], а [PERSON] не бачила, так як остання працює. Свідок [PERSON] суду показала, що раніше вона проживала по сусідству з [PERSON] Після одруження [PERSON] разом із чоловіком, побудувавши будинок по [ADDRESS], перейшли проживати в ньому. Оскільки [PERSON] хотіла жити окремо, тому перейшла проживати у времянку. [PERSON] у дворі своєї матері, з дозволу останньої, тримала худобу. Свідок [PERSON] суду показала, що сім'ю [PERSON] знає з 1959 року. [PERSON] разом із своїм чоловіком проживала в новій хаті по вул. Хутірській в смт. Ставище, а [PERSON] з своїм чоловіком проживала в власному будинку за іншою адресою. [PERSON] проживала у времянці, яка мала дві кімнати, отоплювалася та в якій було світло. Коли [PERSON] захворіла, то вона часто провідувала її, де бачила [PERSON] та [PERSON], які допомагали матері, готували їсти, прибирали та поралися в присадибному господарстві. [PERSON] не бачила. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника [PERSON] і [PERSON] - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представника [PERSON] і [PERSON] - [PERSON], покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що первісний позов слід задовольнити частково, зустрічний позов [PERSON] - задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] та [PERSON] - відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. За [PERSON], як головою колгоспного двору, було зареєстровано право власності на житловий будинок (1975 року побудови) [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 06 липня 1981 року, виданого виконкомом Ставищенської селищної ради народних депутатів (т. 1 а. с. 21). Станом на 18 березня 1987 року зазначене домоволодіння складалося із житлового будинку літера А-1, сараю літера Б-1, літньої кухні літера В-1, сараю літера Г-1, погребу з шийкою літера Е-1, сараю літера Д-1, уборної літера Ж-1, обмостки №1 та забору №2, що підтверджується копією зведеного акта вартості будівель та споруд за вищевказаною адресою (т.1 а. с. 22). [PERSON] з часу спорудження вищезазначеного домоволодіння проживає та з 13.08.1981 року і по даний час зареєстрована в ньому. Позивачі за первісним позовом одружилися 28.01.1979 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 13). [PERSON] з 10.07.1984 року і по даний час також проживає та зареєстрований за вказаною адресою, що підтверджується довідками Ставищенської селищної ради від 12.01.2017 року №216/6 та від 13.01.2017 року №247/6 також дані обставини визнали у судовому засіданні сторони (т. 1а. с. 14-15). З копії архівної довідки від 26.01.2017 року №05-04/22 та копії трудової книжки колгоспника вбачається, що [PERSON] прийнятий в 1984 році в члени колгоспу ім. ХХ з'їзду в смт. Ставище Київської області, в якому працював до 2002 року ( т. 1 а. с. 16-20). Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), яка є дочкою спадкодавці [PERSON], з часу спорудження і по 1983 рік, а [PERSON] з 2 лютого 1975 року, з часу одруження з останньою, і по 1983 рік проживали у спірному домоволодінні. Проте, з 12 жовтня 1983 року по даний час вони проживають у житловому будинку по [ADDRESS], який 11 квітня 1983 року було прийнято в експлуатацію, що підтверджується копіями будинкової книги, довідки про реєстрацію місця проживання особи Ставищенської селищної ради від 02.03.2017 року №22 та архівного витягу Ставищенської селищної ради від 29.03.2017 року №05-04/109 (т. 1 с. 118-122, 201). В судовому засіданні сторонами визнано, що даний будинок також відноситься до майна колгоспного двору, головою якого є [PERSON], який з 1978 році був членом колгоспу ім. ХХ з'їзду в смт. Ставище Київської області, що також підтверджується копіями архівної довідки Ставищенського районного трудового архіву від 06.03.2017 року та трудової книжки колгоспника ( т. 1 а. с. 113-117). Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON], [INFO], яка, як визнано у судовому засіданні сторонами, станом на 15 квітня 1991 рік, будучи неповнолітня, разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] проживала у спірному домоволодінні, з якого вибула 5 грудня 2006 року, що підтверджується копіями паспорта та свідоцтва про одруження (т.1 а. с.65-70) Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 02.01.2016 року (т.1 а. с. 223 зворот). До Ставищенської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини звернулись: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи ( т.1 а. с. 220-221). Відповідно до копії заповіту, посвідченого 09.01.1992 року державним нотаріусом Ставищенської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] заповіла [PERSON] належний їй на праві власності жилий будинок по [ADDRESS] в смт. Ставище Київської області (т.1 а. с. 226). Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] виготовленого 23.06.2016 року та копії довідки КП КОР Південне БТІ від 30.06.2016 року №1312 на час припинення колгоспного двору, 15 квітня 1991 року, дане домоволодіння складалося з: житлового будинку літери «А-1» загальною площею 78,5 м2 , житловою площею 54,7 м2; літньої кухні літери «В-1»; літньої кухні літери «Б»; сараю-прибудови літер «б3;г1;г3»; сараю літер «Г;З;е;К»; погребу з шийкою літери «Е», вбиральні літери «Ж», навісу літери «а3»; огорожі №1-3, воріт з хвірткою №2; воріт №3. Переобладнано самочинно літню кухню в житловий будинок літери «В-1» та самочинно збудовано прибудова літери «а4» і сарай-прибудова літери «г2». Вартість майна колишнього колгоспного двору без самочинних споруд становить 201207 гривень (т. 1 а. с. 23-26,31). Згідно ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Господарські будівлі й споруди, які знаходяться на земельній ділянці, виділеній для будівництва житлового будинку, відповідно до ст. 132 ЦК УРСР 1963 року є приналежністю останнього. Колгоспний двір припинено 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року №885-ХII був введений в дію Закон України "Про власність». На час припинення колгоспного двору в домоволодінні по [ADDRESS] в смт. Ставище Київської області були зареєстровані та спільно проживали, ведучи спільне господарство, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та на той час неповнолітня [PERSON], які станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в майні, яке належало до майна колгоспного двору за зазначеною адресою і збереглося після припинення його існування. Спірні правовідносини регулюються нормативно-правовими актами, які були чинними на час їх виникнення, а саме Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року №5-24/26, згідно з положеннями яких суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім'ї. Глава сім'ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім'ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім'ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім'ї, відносяться до господарства колгоспників. Господарства пенсіонерів, які не мають працюючих членів сім'ї відносяться до тієї суспільної групи, до якої ці особи відносилися до переходу на пенсію. Відповідно до роз'яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Зі місту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Відповідно до ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них. Сплив позовної давності, про застосування якої зазначено [PERSON] у позовній заяві, є підставою для відмови їй в задоволенні заявлених нею позовних вимог (частина четверта статті 267 ЦК України). Проте, нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Сторони у судовому засіданні заяви про застосування трьохрічної позовної давності щодо заявленої вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору спірного домоволодіння не заявляли. Оскільки без заяви сторони у спорі позовна давність судом застосовуватися не може, а можливість застосування позовної давності пов'язана лише з наявністю про це заяви сторони, тому суд за власною ініціативою не може застосувати позовну давність до зазначеної позовної вимоги. А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за нею може бути визнано судом право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору зазначеного домоволодіння. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що на момент припинення колгоспного двору [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] мали рівні частки в майні, яке належало колгоспному двору по [ADDRESS] в смт. Ставище. [PERSON] та позивач за зустрічним позовом [PERSON] на час припинення колгоспного двору в домогосподарстві по [ADDRESS] в смт. Ставище з 1983 року прописані не були та не проживали в ньому. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони, незадовго до смерті [PERSON], яка померла 2 січня 2016 року, відвідуючи останню, бачили як [PERSON] та [PERSON], які мають свій будинок, господарювали у спірному домогосподарстві та доглядали за матір'ю. Проте, чи господарювали у вищезазначеному будинку в період з 1983 року по 15 квітня 1991 року сім'я [PERSON] свідки суд не повідомили. Із копії будинкової книги (т.1 а.с. 118-121) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 12 жовтня 1983 року проживали, були прописані по [ADDRESS], який відноситься до майна колгоспного двору. З врахуванням положень ч.3 статті 124 ЦК УРСР в поєднанні з вимогами статей 121, 123 ЦК УРСР з дня вибуття з колгоспного двору по [ADDRESS] в смт. Ставище у останніх виникло право на позов про визначення та витребування частки з майна колгоспного двору. [PERSON] та [PERSON] в своїх інтересах, з відповідним позовом в передбачений ст.71 ЦК УРСР строк до суду не звернулися. Строк позовної давності щодо вказаних вимог сплив в 1986 році, що є відповідно до ст.75 ЦК УРСР обов'язковою підставою для відмови у задоволенні вимог за зустрічним позовом. Оцінюючи досліджені судом довідки про електро- та газопостачання (т. 1 а.с.164-165) суд встановив, що вони підтверджують факт вступу [PERSON] після смерті [PERSON] у володіння частиною спадкового майна. Суд критично оцінює та не бере до уваги копію акта від 5 січня 2017 року щодо наявності на території домогосподарства померлої [PERSON] двох житлових будинків по [ADDRESS], оскільки відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України даний документ не містить інформації щодо предмету доказування. [PERSON] та її представник [PERSON] відповідно до ст. 64 ЦПК України не надали суду належних доказів щодо присвоєння окремого номеру літній кухні, яка була самочинно переобладнана у житловий будинок та в якій проживала [PERSON], а судом даних обставин не встановлено. Суд вважає, що факт участі [PERSON] та [PERSON] своєю працею та коштами в господарстві колгоспного двору по [ADDRESS] в смт. Ставище в період з 1983 року по 15 квітня 1991 року не знайшов свого підтвердження належними і допустимими доказами, а судом даних обставин в судовому засіданні не встановлено, відтак за ними не може бути визнано судом право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на частину домоволодіння за вказаною адресою. Крім того, [PERSON] та [PERSON], створивши власну сім'ю, переселившись в 1983 році у власне домоволодіння, стали членами новоутвореного колгоспного двору по [ADDRESS] Статтею 101 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що у подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності. Ці ж положення відображені в статтях 100, 120 ЦК УРСР, які передбачали знаходження у власності житлового будинку. Стаття 120 ЦК УРСР передбачала, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Враховуючи положення зазначених статей ЦК УРСР (1963 року), суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] не могли мати у власності два будинки та бути одночасно членами двох колгоспних дворів. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне первісний позов [PERSON] та [PERSON] слід задовольнити частково, а зустрічний позов [PERSON] задовольнити в повному обсязі, визнавши за кожним із них право власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору по ? частині домоволодіння по [ADDRESS] в смт. Ставище; визначити, що частка померлої [INFO] року [PERSON] в праві спільної сумісної власності на вищезазначене домоволодіння, становила 1/4 частину. В задоволенні зустрічних позовів [PERSON] та [PERSON] щодо визнання права власності в порядку визначення частки з майна колгоспного двору на дане домоволодіння слід відмовити.

Outcome: partial