Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

17 квітня 2014 року позивач -ПАТ КБ "ПриватБанк" в інтересах ПАТ «Акцент-Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 12.08.2011 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № ABHERХ54220103 за умовами якого банк надав відповідачці кредит у розмірі 7998,47 грн. зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідачка порушила свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати передбачених договором відсотків, станом на 08.04.2014 року за нею рахується заборгованість в загальному розмірі 44018 грн.81коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту - 7998.48 грн., процентам за користування кредитом у сумі 9.43 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 4479.20 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в сумі 28959.38, а також штрафів згідно п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 2072.32 грн. процентна складова, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судові витрати. В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі, про причини неявки суду не повідомила, а тому на підставі ст.224 ЦПК України, за згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Між сторонами склалися договірні правовідносини. Як встановлено судом, 12.08.2011 між ПАТ "Акцент-Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № ABHERХ54220103 (далі - договір), за умовами якого банк надав відповідачу строковий кредит у розмірі 7998.48 грн. на придбання товару, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0.01% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 279.95 грн., строком до 11.08.2013 року в обмін на зобов'язання з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах та правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з 25 по 20 число кожного місяця позивальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 613.64 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 11.08.2013 року. Як вбачається з цієї заяви, відповідач погодився, що дана заява разом з умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) і Тарифами складають між ним та банком кредитно-заставний договір (а.с.8). Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконувала зобов'язання по сплаті щомісячного платежу по погашенню кредиту у встановленому розмірі, у зв'язку з чим станом на 08.04.2014 року має заборгованість перед банком по тілу кредиту - 7998.48 грн., за відсотками - 9.43 грн., по комісії - 4479.20грн. Вказана заборгованість підтверджена розрахунком (а.с. 6). За такого, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог у цій частині. Крім того, відповідно до ч.1 ст.546 та ст..549 ЦК України зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня і штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК). Згідно з 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, відповідач зобов'язався сплатити позивачу пеню у розмірі 1.25 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. Відповідно до п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Таким чином є правомірним стягнення з відповідача пені та штрафу, як наслідок невиконання покладеного зобов'язання, однак в іншому розмірі, ніж просить позивач, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Конституційний суд у своєму рішенні від 11.07.2013 року № 7-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (справа №1-12/2013) виходив з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Як встановлено судом, основна сума заборгованості відповідача перед банком (тіло, проценти, комісія) складає 12487.11 грн., розмір пені, яку просить стягнути банк з відповідача, крім штрафу, 28959.38 грн., що не відповідає вище зазначеним засадам розумності та справедливості, співмірності розміру збитків до суми заборгованості за основним зобов'язанням, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір пені, що підлягає стягненню до 10 000 грн. У зв'язку з тим, що у відповідності до п.5.3 Договору процентна складова штрафу становить 5% від суми заборгованості, то стягненню підлягає 1124.35грн. штрафу (процентна складова) та 500 грн. (фіксований штраф). Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в сумі 24111,46грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 7998.48грн., процентам - 9.43 грн., 4479.20грн. - комісії, штрафи - 500 грн. фіксована частина, 1124.35 грн. процентна складова, а також 10 000 грн. пені. Відповідно до статті 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 241.11грн.

Outcome: approved