Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про зменшення розміру аліментів та стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, посилаючись на те, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2010 року з нього на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] року у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Мотивуючи свій позов, [PERSON] посилається на те, що він не працює, не є фізичною особою-підприємцем, немає у власності земельної ділянки, єдиним його доходом є компенсація виплат працездатній особі, яка не працює. Крім того, позивач вказує, що змушений цілодобово доглядати за своєю бабусею [PERSON], яка не може самостійно задовольняти свої потреби через похилий вік та станом здоров"я, тому просить задовольнити позовні вимоги, зменшити розмір аліментів та стягнути аліменти в твердій грошовій сумі по 150 грн. на кожну дитину щомісячно, з індексацією відповідно до закону. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі пояснивши, що він не є інвалідом чи пенсіонером, він перебуває на обліку в центрі зайнятості, як такий що шукає роботу, але роботу йому не пропонують, він не в змозі сплачувати аліменти в тій сумі, якій присудив суд. Крім того, він має батьків пенсіонерів та доглядає за своєю бабусею, яка не є йому рідною та в якої немає дітей. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, подала до суду заперечення. Одночасно пояснила, що з позовом не погоджується, так як аліменти, які сплачує позивач є мінімальними, незначними і їх не вистачає на утримання двох дітей. Батько, позивач по справі, - не приймає участі у вихованні дітей, має можливість працювати, є працездатною, здоровою особою, але не працює. Вважала, що утримання позивачем своєї бабусі, яка фактично є рідною сестрою його рідної бабусі, яка померла, - не є підставою не працювати та зменшувати розмір аліментів, оскільки діти потребують значних матеріальних витрат. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 14 квітня 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] року у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до рішення видано виконавчий лист, який направлено для виконання та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 7, 16,17). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач є працездатною особою, немає хронічних захворювань, не є інвалідом та пенсіонером, не працює, перебуває на відповідному обліку в центрі зайнятості. Посилання позивача на необхідність зменшення розміру аліментів, оскільки останній має на утриманні бабусю [PERSON], яка є рідною сестрою його рідної бабусі, яка померла, а також яка є особою похилого віку та потребує стороннього догляду, в зв»язку з чим, він не має можливості влаштуватись на роботу та сплачувати аліменти, суд не приймає до уваги, оскільки в розумінні положень ст. 192 СК України, підставою для зменшення аліментів наведені обставини не являються. При вирішенні питання щодо зменшення розміру аліментів суд враховує, що розмір аліментів, який стягується з заробітку позивача становить 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки 1/3 частина від його заробітку буде меншою ніж прожитковий мінімум на дітей, відповідно до положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік». В зв»язку з чим, будь-які підстави для зменшення розміру аліментів, який на час звернення до суду і розгляду справи є мінімальним, відсутні. Крім того суд враховує, що позивач не несе будь-яких інших витрат на утримання дітей крім сплати аліментів. З матеріалів справи вбачається, що позивач не сплачує аліменти на утримання неповнолітніх дітей з травня 2013 року. Заборгованість по аліментам станом на 01.04.2014 року становить 8772,72 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості по аліментам (а.с.11). Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Посилання позивача на скрутне матеріальне становище, відсутність будь-якого майна у власності, утримання похилого віку [PERSON], в зв"язку з чим, позивач просить стягнути аліментив твердій грошовій сумі, суд, вважає не істотними, в розумінні ст. 184 Сімейного кодексу України, та розцінює їх як ухилення позивача від виконання свого обов"язку щодо утримання дітей. Крім того, згідно положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", розмір прожиткового мінімуму на одну особу: дитину віком від 6 до 18 років з 01 січня 2014 року становить 1286 гривень. Фактично з позивача на утримання двох неповнолітніх дітей стягується 767,00 грн, щомісячно та за наведених вище підстав не може бути меншим для дітей відповідного віку. В ході розгляду справи, судом було достовірно встановлено, що з часу розгляду справи про стягнення аліментів з відповідача - 14 квітня 2010 року, матеріальне становище платника не змінилося, позивач є працездатною особою, не страждає на хронічні захворювання, не є інвалідом та пенсіонером, належних та допустимих доказів, які б свідчили про погіршення його матеріального стану та стану здоров"я позивачем в ході розгляду справи суду надано не було, а тому позивач повинен нести обов»язки по утримання своїх дітей. Відповідачка по справі, в свою чергу, сама виховує двох дітей, офіційно не працюючи, та розмір присуджених аліментів, які вона отримує, з урахуванням віку дітей, є мінімальним. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позов є необґрунтованим, так як відсутні підстави, передбачені ст.ст. 184, 192 Сімейного Кодексу України, в зв»язку з чим, в його задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed