Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення аліментів для утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання (далі позовна заява або позов). Позов позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем вони перебували у зареєстрованому шлюбі, 21 травня 2012 року шлюб між ними був розірваний. Від цього шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей дочок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] За рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 26.02.20015 відповідач зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі по 500 грн. щомісячно для утримання кожної дитини. Але щодо [PERSON] лише до її повноліття. 17 вересня 2015 їхній дочці виповнилося 18 років, вона є студентом денної форми навчання Київського національного університету імені [PERSON]. Стаціонарне навчання потребує додаткових затрат, повязаних з проживанням, харчуванням та процесом навчання дитини. Зазначила, що на даний час позивач не працює, як безробітна перебуває на обліку в Черняхівському районному центрі зайнятості, отримує незначну допомогу по безробіттю, має незначний дохід від підсобного господарства, цих доходів не вистачає для її власних потреб та потреб дитини, що навчається. Дочка потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно час від часу приймає незначну участь в матеріальному забезпеченні сім'ї, але систематичної та значної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча фізично здоровий, працездатний. Відповідач має непостійну роботу, що приносить мінливий дохід. Просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], що навчається, в розмірі 1 000 грн. щомісячно, починаючи з 17 вересня 2015 року і до закінчення навчання, але не далі як до досягнення нею 23 років. 11.11.2015 позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву від 11.11.2015, в якій просить справу розглядати без її участі, просила стягувати на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, що навчається, в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 17 вересня 2015 року, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 175 грн. на правову допомогу. Відповідач заперечень проти позову не подав, в судове засідання 11.11.2015 не з'явився, подав до суду заяву від 11.11.2015, в якій просить справу розглядати без його участі, повідомив, що в редакції змінених позовних вимог позов визнає у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову, передбачених ч. 4 ст. 174 ЦПК України. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач в судове засідання 11.11.2015 не з'явилася, подала заяву від 11.11.2015, в якій зменшила розмір позовних вимог. Просила стягувати на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини, що навчається, в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 17 вересня 2015 року, а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 175 грн. на правову допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. До початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову, а відповідач - пред'явити зустрічний позов. Відповідач не заперечував щодо зміни позовних вимог, що підтверджується поданою 11.11.2015 до суду заявою (а.с. 31). Враховуючи, що згідно з ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, суд приймає зменшення позивачем позовних вимог та розглядає позов у редакції зменшених позовних вимог з урахуванням заяви позивача від 11.11.2015. Відповідно до рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 26.02.2015 (а.с. 4), копія якого наявна в матеріалах справи, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], та повнолітню [PERSON] [INFO], яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. на кожну дитину та до повноліття [PERSON] та [PERSON], а відносно [PERSON] до закінчення навчання, але не далі як до досягнення нею 23 років. Позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.09.1997 (а.с. 5). Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Сліпчицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області від 15.09.2015 № 891 (а.с. 9), [PERSON], [INFO], проживає разом з [PERSON] позивачем. З огляду на це суд приходить до висновку, що позивач має право на звернення до суду з позовом. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А значить, аліменти підлягають стягненню до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO], досягла повноліття 17.09.2015, що підтверджується свідоцтвом про народження від 26.09.1997 (а.с. 5) та паспортом [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки Київського національного університету імені [PERSON] від 07.09.2015 № 581 (а.с. 7), студент [PERSON] дійсно є студентом 1 курсу бак. денної форми навчання спеціальності "геологія" ННІ "Інститут геології" Київського національного університету імені [PERSON] 4 рівня акредитації. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що позивач у позові стверджує, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, відповідач позов визнав і визнання ним позову прийняте судом, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визначення розміру аліментів, що мають бути присуджені з відповідача, у твердій грошовій сумі, до закінчення [PERSON] навчання, але не далі як до досягнення нею 23 років. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Позивач у позові просить про стягнення з відповідача аліментів в сумі 500,00 грн. щомісячно. З огляду на визнання відповідачем позову, яке прийняте судом, суд приходить до висновку, що відповідач за станом здоров'я, матеріальним становищем має реальну можливість сплачувати аліменти у розмірі, вказаному позивачем у позові. З аналізу матеріалів справи не вбачається наявність інших обставин, що мають істотне значення при визначенні судом розміру аліментів. З огляду на це суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визначення розміру аліментів. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць... . З огляду на це та враховуючи визнання відповідачем позову суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині допущення негайного виконання рішення в межах суми платежу по аліментам за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. [PERSON] є фахівцем в галузі права, що підтверджується дипломом від 29.06.1996 (а.с. 14) та випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17.03.2014 (а.с.\~15), згідно з якою основним видом діяльності ФО-П [PERSON] є діяльність у сфері права. А тому витрати позивача, пов'язані з оплатою наданої фахівцем правової допомоги, вважаються судовими витратами у розумінні ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 79, ч. 1 ст. 84 ЦПК України. Фактичне понесення позивачем вказаних витрат підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 41 від 25.09.2015 (а.с. 11, 20), а їх надання фахівцем на користь позивача актом прийому-передачі наданих юридичних послуг № 1 від 25.09.2015 (а.с. 11, 20). Згідно з п. 2 акту прийому-передачі наданих юридичних послуг № 1 від 25.09.2015 (а.с. 11, 20) тривалість надання фахівцем послуг склала 2 год. 20 хв. (розрахунок: 20 хв. + 2 год. = 2 год. 20 хв.), а їх загальна вартість склала 350,00 грн., однак позивач у поданій заяві від 11.11.2015 (а.с. 32) зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 175 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно зі ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Статтею 8 Закону України від 28 грудня 2014 року N 80-VIII "Про Державний бюджет України на 2015 рік" передбачено установити у 2015 році мінімальну заробітну плату:у місячному розмірі: з 1 січня - 1218 гривень, з 1 грудня - 1378 гривень... . А значить, граничний розмір витрат на правову допомогу за годину роботи особи, яка її надає, складає 487,20 грн. (розрахунок: 1 218 грн. х 40 % = 487,20 грн.). З огляду на це суд приходить до висновку, що розмір витрат на правову допомогу, про стягнення яких з відповідача просить позивач, не перевищує їх граничного розміру, передбаченого ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року N 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". А тому понесені позивачем витрати на правову допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України від 8\~липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір". Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А значить з огляду на задоволення позову у повному обсязі судові витрати у справі мають бути присуджені з відповідача в дохід держави. Сума судового збору за подання позову згідно з ч. 1, пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України від 8 липня 2011 року N\~3674-VI "Про судовий збір" складає 487,20 грн. (розрахунок: 1 218,00 грн. х 0,4 = 487,20 грн.). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved