Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на його користь суму збитків в порядку регресу в розмірі 342412,75 грн., сплачений судовий збір в сумі 3424,13 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 06.03.2014 року між АТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування автотранспорту № 3685244/05 АВ, згідно якого було застраховано автомобіль [NUMBER]. 07.03.2014 року на автошляху Т-04-15 Верхньодніпровськ-Вільногірськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів: [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] із застрахованим автомобілем. Внаслідок ДТП був пошкоджений застрахований автомобіль. Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.04.2014 року відповідач був визнаний винним в порушенні ПДР України та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124. Відповідно до висновку автотоваронавчого дослідження від 27.03.2014 року вартість ремонту застрахованого автомобіля після ДТП склала 435525,60 грн. 18.04.2014 року позивач на виконання умов договору страхування перерахував на рахунок страхувальника 391912,75 грн., Цивільно-правова відповідальність [PERSON] для автомобіля [NUMBER] застрахована в ПрАТ "СК "Статус", ліміт відпвідальності становить 49500 грн. До теперішнього часу сума страхової виплати в розмірі 342 412,75 грн. (391 912,75 грн. - 49 500,00 грн. = 342 412,75 грн.) не відшкодована відповідачем. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справиза відсутністю представника позивача, позовні вимоги підтримав повністю, просив суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач та його представник в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. За таких обставин на підставі ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання і таким, що відсутній без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів. З урахуванням викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ст. ст.158, 169 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2014 року в 09.00 годин водій [PERSON] в порушення вимог п. 16.11 ПДР України на автошляху Т-04-15 Верхньодніпровськ-Вільногірськ керуючи автомобілем [NUMBER] не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 "Дати дорогу", не надав перевагу автомобілю [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення. Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.03.2014 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 24- 26). Згідно відомості № 9358319 від 11.03.2014 року (а.с. 25), цивільно-правова відповідальність автомобіля [NUMBER] застрахована ПрАТ "СК "Статус" полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС4487794. Договором добровільного страхування автотранспорту АТ "СК" АХА Страхування" № АС6442137 застраховано автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] Внаслідок ДТП автомобіль [PERSON] "Mersedes-Benz ML230" р/н [NUMBER], отримав механічні пошкодження передньої центральної частини і передньої правої частини автомобіля та розмір страхового відшкодування склав 391 912,75 грн., що було перераховано АТ "СК" АХА Страхування" на рахунок [PERSON] 18.04.2014 року, що підтверджується заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 27-29), свідоцтвом про реєстрацію і посвідченням водія [PERSON] (а.с. 22-23), висновком експертного дослідження автотоварознавця від 27.03.2014 року (а.с. 29-44), рахунком на оплату від 09.04.2014 року (а.с. 45), розрахунком страхового відшкодування (а.с. 46), страховим актом від 16.04.2014 (а.с. 47), платіжним дорученням № 103 488 від 18.04.2014 року (а.с. 48). Відповідно до\~статті 993 ЦК України,\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі\~статтею 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ст. 1162 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги і регресу до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. На підставі п. 2, 6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності зі\~статтею 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. За правилами пункту 22.1\~статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",\~при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1\~статті 38 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів",\~страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1статті 33 цього Закону. Відповідач та його представник, який був ознайомлений з матеріалами справи (а.с. 65), не надали суду своїх заперечень проти позову та будь-яких доказів на їх підтвердження. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими та не суперечать вимогам закону. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить висновку про те, що позивач, набув право вимагати відшкодування йому здійснених страхових виплат, в порядку регресу, з відповідача по справі, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхової виплати позивача застрахованому водію [PERSON] в порядку регресу, у повному обсязі заявлених позовних вимог. Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути судові витрати у справі.

Outcome: approved