Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

[PERSON], звертаючись до суду з позовом до Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України, Державного підприємства "Укрветсанзавод", просить скасувати наказ Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України № 844-к від 11.10.2013 року, яким звільнено [PERSON] з посади генерального директора державного підприємства «Укрветсанзавод»; поновити [PERSON] на посаді генерального директора державного підприємства «Укрветсанзавод» з дати звільнення, а саме з 11.10.2013 року; стягнути з державного підприємства «Укрветсанзавод» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу; стягнути з Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України на користь позивача 10 000,00 грн. відшкодування моральної шкоди. Позивач мотивує свої вимоги тим, що наказом Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України № 682-к- від 02.07.2013 року його було призначено на посаду генерального директора державного підприємства «Укрветсанзавод» терміном на один рік з 02.07.2013 року по 02.07.2014 року на умовах укладеного з ним контракту. Наказом Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України № 844-к від 11.10.2013 року з ним достроково розірвано контракт, на підставі підпункту в) пункту 25 розділу 5 контракту та звільнено із займаної посади за невиконання підприємством зобов'язань перед пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів відповідно до пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України. А отже, підставою для звільнення стало невиконання умов контракту. Однак він вважає, що відповідачами не дотримані норми трудового законодавства, адже повідомлень йому за два тижні про його подальше звільнення відповідачами не надсилалось, з наказом про звільнення його не ознайомлено, трудову книжку не повернули, крім того в день звільнення, а саме 11.10.2013 року він перебував на лікарняному, що підтверджується копією листка непрацездатності Серії АВО №208751 від 11.10.2013 року. Разом з тим, причина звільнення, а саме - невиконання підприємством зобов'язань перед Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів відповідно до пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України, не відповідає дійсності, адже заборгованість перед Пенсійним фондом виникла у підприємства ще до його призначення на посаду генерального директора. Також, позивачем зазначено, що незаконними діями відповідачів йому заподіяно моральну шкоду, шляхом порушення його нормальних життєвих зв'язків та породження невпевненості у майбутньому, а його моральні страждання посилювались постійним нервовим стресом та пов'язаними з ним конфліктами у сім'ї та з оточуючими. Вважає, що при його звільненні відповідачами грубо порушено вимоги діючого трудового законодавства України, що є підставою його звернення з даним позовом в судовому порядку. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України - Пугач С.А. в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала, просила в позові відмовити в повному обсязі, з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. (а.с.58-62) Представник відповідача Державного підприємства "Укрветсанзавод" - Білоус О.П. в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала, просила в позові відмовити в повному обсязі, з підстав, викладених у письмових запереченнях, долучених до матеріалів справи. (а.с.63-66) Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] - [PERSON], представників відповідачів Пугач С.А., Білоус О.П., дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 232 Кодексу законів про працю України, безпосередньо в районних міських судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожний при вирішенні питання про його цивільні права і обов'язки має право на відкритий і справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом. Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями при звільненні з роботи з боку працедавців - власників та керівників господарських товариств, підприємств, установ, організацій. Статтею 43 Конституції України проголошено право кожної людини на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, які він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та закріплено гарантії реалізації права на працю, що включає право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижче від визначеної законом. Судом встановлено, що Наказом Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України від 02.07.2013 року № 682-к [PERSON] призначено на посаду генерального директора державного підприємства «Укрветсанзавод» терміном на один рік з 02 липня 2013 року по 02 липня 2014 року на умовах укладеного з ним контракту. (а.с. 7) Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, у тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Як убачається з матеріалів справи, 02.07.2013 року між Державною ветеринарною та фітосанітарної службою України, до сфери управління якої належить державне підприємство «Укрветсанзавод» та [PERSON], який призначений на посаду генерального директора державного підприємства «Укрветсанзавод», укладено контракт № 26/2013, за яким останній зобов'язується безпосередньо і через адміністрацію державного підприємства «Укрветсанзавод» здійснювати поточне управління (керівництво) підприємством, забезпечувати його високоприбуткову діяльність, ефективне використання і збереження закріпленого за підприємством державного майна. (а.с. 10-13) Згідно пункту 7 контракту, керівник зобов'язується забезпечити виконання показників ефективності використання державного майна і прибутку, також майнового стану підприємства, своєчасне і повне внесення підприємством платежів до бюджету згідно з установленим порядком та виплату заробітної плати. Відповідно до пункту 11 контракту, уповноважений орган управління майном має право звільнити керівника достроково у випадку порушень законодавства та умов контракту. За підпунктом «в» пункту 25 контракту, контракт припиняється до закінчення терміну дії контракту у випадках передбачених пунктами 26, 27 цього контракту. Підпунктом «в» пункту 26 контракту зазначено, що у разі невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним Фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, страхових внесків, а також невиконання підприємством зобов'язань виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати, керівник може бути звільнений з посади, а контрак розірваний з ініціативи Уповноваженого органу управління, в тому числі за пропозицією місцевого органу державної виконавчої влади, до закінчення терміну його дії. Згідно аналізу заборгованості по заробітній платі та податкам до держбюджету України проведеного Державною ветеринарною та фітосанітарною службою України встановлено, що заборгованість по державному підприємству «Укрветсанзавод» станом на 05.12.2013 року становить 2 248,2 тис. грн. (а.с. 57) Як зазначає сторона відповідачів, [PERSON] будучи відповідальним за стан підприємства та його борги, не виконав умови контракту, та в повному обсязі не вжив належних заходів щодо погашення виниклої заборгованості як по виплаті заробітної плати так і по погашенню заборгованості перед Пенсійним фондом, яка виникла у державних підприємств, що входили до вищевказаного концерну за час управління ним позивачем. Наказом Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України від 11.10.2013 року № 45-к достроково розірвано контракт № 26/2013 від 02.07.2013 року укладеного з [PERSON] відповідно до підпункту «в» пункту 25 цього контракту та звільнено [PERSON] з 11.10.2013 року з посади генерального директора державного підприємства «Укрветсанзавод» за невиконання підприємством зобов'язань перед Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів відповідно до пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України. (а.с. 14) Згідно пунктів 16,17 постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності» контракт з керівником підприємства може бути розірваний на підставах, установлених чинним законодавством, а також передбачених у контракті. При розірванні контракту на підставах, встановлених у контракті, але не передбачених чинним законодавством, звільнення провадиться згідно з пунктом 8 статті 36 Кодексу законів про працю України, про що робиться відповідний запис у трудовій книжці керівника підприємства. Згідно з п. 8 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору передбачені підстави, зазначені в контракті. В контракті зазначаються підстави припинення трудового договору, не передбачені законодавчими актами. У пункті 26 типової форми контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 597 від 2 серпня 1995 р., дано перелік підстав, з яких керівник може бути звільнений з посади з ініціативи органу управління майном до закінчення терміну дії контракту. Зокрема, це такі підстави, як систематичне невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього контрактом; невиконання підприємством зобов'язань перед бюджетом та Пенсійним фондом щодо сплати податків, зборів та обов'язкових платежів, а також невиконання підприємством зобов'язань щодо виплати заробітної плати працівникам; порушення порядку здійснення розрахунків в іноземній валюті; неподання органу управління майном квартальної та річної фінансової звітності. А отже, як достовірно встановлено судом позивача звільнено з посади генерального директора державного підприємства «Укрветсанзавод» шляхом дострокового розірвання контракту № 26/2013 від 02.07.2013 року внаслідок невиконання [PERSON] умов контакту на підставі пункту 8 статті 36 Кодексу законів про працю України. Як стверджував представник позивача, що [PERSON] з 11.10.2013 року перебував на лікарняному, що підтверджується копією листка непрацездатності Серії АВО №208751 від 11.10.2013 року, а тому він вважає, що його звільнення із займаної посади порушує норми ст. 40 КЗпП України. Статтею 40 КЗпП України визначено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. Статтею 41 КЗпП України визначені додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з окремими категоріями працівників за певних умов. Однак, вказані норми ст. 40 та ст. 41 КЗпП України не поширюються на спірні правовідносини, які склались між сторонами по справі, адже зазначені підстави дострокового припинення трудового договору з ініціативи уповноваженого органу управління державного підприємства є додатковою та самостійною підставою, установленою угодою сторін з приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом на які розповсюджуються норми п. 8 ст. 36 КЗпП України. Крім того, судом було встановлено, що про листок непрацездатності позивача за період з 11.10.2013 року відповідачам нічого не відомо, оскільки позивач не сповіщав останніх про відкриття лікарняного періоду. Даних обставин не заперував в судовому засіданні і представник позивача. Також, посилання позивача на неправомірність звільнення без попередження його за два тижні про звільнення є безпідставним, оскільки умовами контракту, які узгоджені та підписані сторонами, не передбачено даної норми. Як зазначалось сторонами по справі, що у Державному підприємстві "Укрветсанзавод" станом на 05 грудня 2013 року у процесі діяльності, виникла заборгованість по заробітній платі та податкам до держбюджету. Разом з тим, контрактом визначено, що позивач зобов'язується безпосередньо та через адміністрацію підприємства забезпечувати поточне управління підприємством та забезпечувати його високоприбуткову діяльність, а також забезпечити виконання показників ефективності використання державного майна і прибутку та майнового стану підприємства, своєчасне і повне внесення підприємством платежів до бюджету згідно з установленим порядком та виплату заробітної плати. Оскільки позивач, приступаючи до своїх обов'язків на посаду генерального директора державного підприємства «Укрветсанзавод» та укладаючи з підприємством контракт знав коло своїх обов'язків, а тому міг перевірити фінансовий стан керованого ним об'єкта. Як визначено в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження проведення ним дій з приводу погашення заборгованості, а тому доводи позивача про те, що заборгованість підприємства склалась за період раніше початку виконання його обов'язків та заходів проведених позивачем з приводу погашення заборгованості не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Ч. 1 п. 18 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» установлено, що при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом, і перевіряти їх відповідність законові. Відповідно до ч. 1 ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разi звiльнення без законної пiдстави або незаконного переведення на iншу роботу працiвник повинен бути поновлений на попереднiй роботi органом, який розглядає трудовий спiр. Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Стаття 116 цього Кодексу зобов'язує власника або уповноважений ним орган провести виплату належних працівнику сум в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, належні працівнику суми мають бути виплаченими не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Враховуючи, що судом визначено про правомірність звільнення позивача, а звідси і відсутність прогулу зі сторони позивача, вважає безпідставним стягувати з Державного підприємства «Укрветсанзавод» на користь позивача середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення позивача, заперечення сторони відповідачів,

Outcome: dismissed