Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним. [INFO] у позивача та відповідача народилась донька [PERSON] , а [INFO] син [PERSON] 25 квітня 2019 року сторони зареєстрували шлюб, стосунки у якому поступово погіршувались, й 10 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до Глибоцького районного суду Чернівецької області з позовом про розірвання шлюбу. Позивач у своєму позові зазначає, що незважаючи на припинення сімейних відносин, відповідач обіцяв допомагати їй матеріально утримувати їх дітей, проте з кожним наступним місяцем розмір його матеріальної допомоги стає все меншим та надається лише після прохання позивача про неї, натомість допомоги від держави, яку [PERSON] щомісяця отримує у сумі 860 грн., не вистачає для задоволення навіть мінімальних матеріальних потреб сім`ї. Крім того, молодшій дитині позивача та відповідача [PERSON] лише 2 роки та він має діагноз алергія з не виключеним дебютом бронхіальної астми, що обумовлює необхідність регулярних медичних оглядів дитини та перебування позивача поруч з сином. Вказане унеможливлює працевлаштування [PERSON] на роботу. До того ж, зазначений стан здоров`я [PERSON] обумовлює і певні додаткові витрати як на діагностику, так і на лікування дитини, загальна сума яких станом на час звернення позивача з цим позовом до суду становить 2\~125 грн. В той же час, відповідач, який не має жодних проблем зі здоров`ям, отримує дохід від підприємницької діяльності, періодично виїжджає за кордон, та має на праві власності житловий будинок та 1/2 частку земельної ділянки зобов`язаний, як батько дітей, утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та брати участь у додаткових витратах на них. Крім того, дружина,\~з якою\~проживає дитина,\~має право\~на утримання\~від чоловіка\~-\~батька дитини\~до досягнення\~дитиною трьох\~років.\~За таких\~обставин [PERSON] \~просить суд\~заявлені нею\~позовні вимоги\~задовольнити та\~стягнути на\~її користь\~з [PERSON] \~аліменти на\~утримання [PERSON] \~та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 7 500 грн. на кожну дитину щомісяця з подальшою індексацією до досягнення кожною дитиною повноліття, аліменти на її утримання в розмірі 5 000 грн. щомісяця з подальшою індексацією, до досягнення [PERSON] трьох років, а також додаткові витрати на дитину у сумі 1\~062 грн. 76 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1\~000 грн. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Головкіна Н.А., яка діє на підставі ордера серії ДН № 143013 від 06 вересня 2021 року, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, у яких позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, не заперечували проти ухвалення судом заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, шляхом відправлення йому поштою повідомлення про виклик до суду за його зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Глибоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 05 серпня 2016 року, та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Глибоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 25 квітня 2019 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відповідно. Частиною першою статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, Ратифікованої Постановою Верховної Ради України "Про ратифікацію Конвенції про права дитини" 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, встановлено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 цієї Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналогічні положення містить стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства", у якій зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Верховний Суд у Постанові, ухваленій 30 березня 2021 року у справі № 521/16595/18 (провадження № 61-8504св20), висновки якого відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковими при застосуванні норми права до спірних правовідносин, зазначив, що аналіз вказаних\~норм свідчить,\~що кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина.\~Тобто,\~визначення способу\~(в\~твердій грошовій\~сумі чи\~частці)\~залежить тільки\~від вибору\~одержувача аліментів.\~При цьому\~для визначення\~розміру аліментів\~у твердій\~грошовій сумі\~не має\~значення,\~що,\~зокрема:\~платник аліментів\~одержує заробіток\~(дохід)\~повністю або\~частково в\~іноземній валюті;\~або має\~нерегулярний,\~мінливий дохід,\~частину доходу\~одержує в\~натурі. Частиною другою\~статті 182\~СК України\~закріплено,\~що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, що стосується такої обставини як стан здоров`я дітей, на яких стягуються аліменти, то направлення на аналізи від 01 вересня 2020 року, видане [PERSON] лабораторією «Синево», довідка щодо результатів дослідження [PERSON] від 19 серпня 2021 року, видана лабораторією «Сінево», Висновки ТОВ «Діагностика» від 22 вересня 2021 року, а також довідка лікаря від 23 серпня 2021 року свідчать, що [PERSON] має діагноз алергія з не виключеним дебютом бронхіальної астми. Щодо інших обставин, що мають істотне значення, то суд приймає до уваги доводи позивача в частині потреби дітей у якісному харчуванні, одязі та взутті, створенні їм належних умов проживання та розвитку їх здібностей, що обумовлює відповідні витрати. Що стосується матеріального становища відповідача, а також наявності у відповідача на праві власності нерухомого майна, то згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] є фізичною особою-підприємцем та здійснює діяльність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів. Крім того, фотографії та роздруківки з соціальної Інтернет-мережі «Інстаграм», долучені позивачем до позовної заяви, а також відповідь на адвокатський запит № 1109 вих-21 від 31 серпня 2021 року, у своїй сукупності дають суду підстави для висновку, що відповідач [PERSON] отримує дохід від продажу автомобільних шин, дисків тощо, які він продає зі свого складу через мережу Інтернет. Також, з наведених фотографій вбачається, що [PERSON] періодично виїжджає за кордон. З Інформаційних довідок, сформованих за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» № 5002874240828 та № 153586012 від 26 серпня 2021 року слідує, що відповідачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] , а також 1/2 частки земельної ділянки з кадастровим номером 7321055100:01:005:0858, розташованої по [ADDRESS] . До того ж, долучені позивачем до позову фотографії, а також постанова Глибоцького районного суду Чернівецької області, ухвалена 31 січня 2020 року у справі № 715/60/20, провадження № 3/715/33/20, яка набула законної сили 11 лютого 2020 року, у своїй сукупності свідчать, що відповідачу [PERSON] належить автомобіль марки «Ford Galaxy» з номерним знаком « [NUMBER] ». Крім того, можливість відповідача щомісяця сплачувати дітям аліменти у визначеному позивачем розмірі, а саме по 7\~500 грн. на кожну дитину підтверджується банківською випискою по картці/рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 01 серпня 2020 року по 26 серпня 2021 року, з якої слідує, що загальна сума грошових переказів відповідача на банківську картку позивача складає за вересень 2020 року 11 319 грн. 65 коп., за жовтень 2020 року 9 9912 грн. 12 коп., за листопад 2020 року 12 964 грн. 82 коп., за грудень 2020 року 6 130 грн. 66 коп.; за січень 2021 року 7 336 грн. 69 коп., за лютий 2021 року 9 443 грн. 22 коп., за березень 2021 року 16 482 грн. 43 коп., за квітень 2021 року 15 478 грн. 98 коп., за травень 2021 року 15 807 грн. 11 коп., за червень 2021 року 12 954 грн. 77 коп., за липень 2021 року 11 405 грн. 30 коп. та за серпень 2021 року 9 742 грн. 40 коп. За таких обставин, враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] жодним чином не висловив своєї позиції з приводу пред`явлених до нього позовних вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання дітей в судовому засіданні знайшли своє підтвердження, в зв`язку з чим підлягають задоволенню. Так, за положеннями статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання до досягнення [PERSON] трьох років, суд виходить з наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Глибоцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області 25 квітня 2019 року слідує, що 25 квітня 2019 року сторони у справі уклали шлюб. За приписами ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Так, з Акту № 228 від 30 серпня 2021 року, складеного і підписаного комісією у складі сусідів-свідків: [PERSON] , [PERSON] та керівника Комітету мікрорайону "ЖЕУ 3" Рудіч Л. слідує, що [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачем; батько дітей - відповідач [PERSON] з дітьми не проживає. Частиною четвертою статті 84 СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже враховуючи вищенаведене, а також приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] своїм правом на подання відзиву не скористався, суд доходить переконання, що і в цій частині позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, то відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно з ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. За приписами ч. 3 ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Так, з фіскального чеку про оплату консультативного прийому лікаря-алерголога у ТОВ "Діагностика" слідує, що 02 вересня 2021 року позивач сплатила 350 грн. за вказаний прийом. Крім того, з фіскального чеку ТОВ "Ай Пі Ліки" від 02 вересня 2021 року вбачається, що за медичні препарати, призначені лікарем-алергологом ТОВ "Діагностика" після консультативного прийому, позивач сплатила 735 грн. 52 коп. Крім того, аналіз з кодом "2055", який зазначений у направленні на аналізи, коштує 1 040 грн., що вбачається з долученої позивачем роздруківки з офіційного сайту «Синево». За таких обставин суд доходить висновку щодо необхідності стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину у сумі 1 062 грн. 76 коп., тобто половини від вартості діагностики (350 грн. + 1 040 грн.) та медичних препаратів (735 грн. 52 коп.). Вирішуючи питання в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд керується положеннями ст. 137 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, згідно з якими витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави; у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Так, враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а з Договору про надання правової допомоги № 13 від 25 серпня 2021 року, а також Додатків до нього № 1 й № 2, які є невід`ємною частиною даного договору, та Квитанції про виплату Клієнтом Адвокату гонорару за Договором про надання правової допомоги № 13 від 25 серпня 2021 року, вбачається, що витрати позивача [PERSON] на професійну правничу допомогу склали 1\~000 грн., суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача і цих витрат. Крім того, приймаючи до уваги приписи ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на корить держави судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved