Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що [INFO] помер його батько- [PERSON] . За життя [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 8,77 га умовних кадастрових гектар, яке підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого на підставі рішення Оріхівської райдержадміністрації від 04.06.1996 № 381. Батько позивача, отримавши право на земельну частку (пай) не встиг його реалізувати шляхом виділення земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та отримання Державного акту на неї, оскільки ще за життя оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) втратив. Після смерті спадкодавця позивач прийняв спадщину фактом спільного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Бажаючи отримати свідоцтво про право на спадщину, позивач звернувся до Оріхівської районної державної нотаріальної контори з відповідною заявою. При оформленні спадкових прав з`ясувалося що в нього відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, у зв`язку з чим нотаріусом винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Захистити своє право в інший спосіб, крім звернення до суду з даним позовом, позивач не має можливості. Тому позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай), яка перебувала у КСП імені Чапаєва Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області розміром 8,77 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 03.12.1996 року, який було видано на підставі рішення Оріхівської районної державної адміністрації від 04.06.1996 року № 381 та зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 319, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 18 жовтня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходили. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані стороною вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, [PERSON] помер [INFO] . За свого життя, [PERSON] набув право на земельну частку (пай) у землях колективної власності КСП ім. Чапаєва розміром 8,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 03 грудня 1996 року Оріхівського райдержадміністрацією Запорізької області на підставі рішення Оріхівської райдержадміністрації від 04 червня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 319. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), яка перебувала у КСП імені Чапаєва Новоданилівської сільської ради Оріхівського району Запорізької області розміром 8,77 га в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 03.12.1996 року, який було видано на підставі рішення Оріхівської районної державної адміністрації від 04.06.1996 року № 381 та зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 319. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України (далі ЦК України), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України. Судом встановлено, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася [INFO] , тобто під час дії ЦК УРСР, а тому положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування майна померлого. Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом; якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Згідно зі статтями 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою для прийняття спадщини. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, оскільки його воля, як спадкоємця першої черги за законом, була виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій документів, що стосуються спадкової земельної частки (паю), розпорядження щодо її цільового використання в цілому, крім того, на час смерті батька позивач був зареєстрований та проживав разом з ним за адресою: [ADDRESS] ). Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. 04 червня 2021 року позивач звернувся до Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . 28 вересня 2021 року державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області Зайцевою А.С. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки спадкоємцем не надані правовстановлюючі документи на спадкове майно. Згідно листа Управління у Пологівському районі Головного Управління Держгеокадастру у Запорізькій області, в книзі №03 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються членам КСП «ім. Чапаєва» Оріхівського району Запорізької області, вчинений запис про реєстрацію сертифіката на земельну частку (пай) серії [NUMBER], реєстраційний номер 319 на ім`я [PERSON] . В архіві Управління відсутній оригінал сертифіката на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] . Згідно книг реєстрації Державних актів на право приватної власності на землі, відсутній запис стосовно реєстрації Державного акту згідно сертифікату на ім`я [PERSON] . Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з п.г ч.1 ст.81, ст.131 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини. Оскільки на даний час оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) виданого на ім`я [PERSON] втрачено, а одержати його дублікат в компетентних органах неможливо у зв`язку зі смертю власника, позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на дану земельну частку (пай). Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Правова позиція суду щодо можливості захисту права власності позивача шляхом його визнання ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягає використанню національними судами України як джерело права. Так, у рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "CaseofOneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Оскільки право власності набувається з підстав встановлених цивільним законодавством, суд вважає, що спосіб, визначений позивачем поновити порушене право власності спадкоємця передбачений законом, тому позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved