Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] помер його мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] . В червні 2021 року з метою оформлення права власності на будинок в порядку спадкування за законом позивач звернулась до нотаріуса, проте приватний нотаріус Коломацького районного нотаріального округу Назарько Н.С. відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину і запропонувала оформлити спадкове право в судовому порядку у зв`язку з тим, що спадкове майно не зареєстровано у встановленовму законом порядку. Враховуючи вищевикладене позивачка просить визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи сповіщався судом завчасно та належним чином, надав суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщалися судом завчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій зазначили, що не заперечує проти заявлених [PERSON] позовних вимог, просив проводити розгляд справи без участі представника Коломацької селищної ради. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положеньЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України 2003 року, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини. Відповідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої (Спадкове право) Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК України. Враховуючи те, що спадщина, після смерті [PERSON] не була ніким прийнята до набрання чинності ЦК України 2003 року, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин правила книги шостої (Спадкове право) Цивільного кодексу України 2003 року. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, а саме свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07 травня 1990 року [PERSON] померла [INFO] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок, що знаходиться за адресою, що розташований за адресою: [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ) Відповідно до довідки Коломацької селищної ради №1221/02-19 від 21 травня 2021 року вбачається, що житловому будинку присвоєно адресу: [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ), забудовником, якого на момент інвентаризації являлася [PERSON] (а.с. 12). Згідно довідки Коломацького МКПТІ вбачається, що [PERSON] не зареєстровано право власності на житловий будинок розташований за адресою: : [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ) (а.с. 39). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23 квітня 1964 року вбачається, що матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (а.с. 9). Таким чином, згідно ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] . Разом із тим, з інформації приватного нотаріуса Коломацького районного нотаріального округу Харківської області Назарько Т.С. за №119/01-16 від 01 липня 2021 року вбачається, що позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що житловий будинок не зареєстровано в установленому законом порядку згідно діючого законодавства (а.с. 17). Як вбачається з довідок №80/02-18 та 81/02-18 від 28 травня 2021 року [PERSON] , яка померла [INFO] проживала та була зареєстрована за адресою: : [ADDRESS] (колишня адреса: [ADDRESS] ) разом із [PERSON] [INFO] (а.с. 11). Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом щодо майна померлої матері [PERSON] , оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини. Відповідно ст. ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст..1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, а згідно до ч.3 ст.3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до ст.6 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" систему органів державної реєстрації прав становлять: Міністерство юстиції України; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав; органи державної реєстрації прав, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку. Держателем Державного реєстру прав є центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної реєстрації прав. Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно встановлює, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; права власності на об`єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами БТІ, створеними до набрання чинності Законом України від 11 лютого 2010 року "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно (пункти 1.1, 1.3). Відповідно до роз`яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд вважає доведеними посилання позивача щодо наявності у нього права на спадщину батька, а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача як спадкоємця визнання за ними права на житловий будинок. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивачів, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права відносно житлового будинку та земельної ділянки. За таких обставин, позов слід задовольнити повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved