Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

У вересні 2014 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Йосипівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Заявник вказала, що [INFO] померла її баба -[PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права приватної власності на земельну ділянку площею 2,97 гектарів, що розташована на території Йосипівської сільської ради. За життя баба склала заповіт на своїх онуків - [PERSON] та [PERSON] на зазначену земельну ділянку в рівних долях. Таким чином, спадкоємцями за законом є [PERSON] та мати позивача [PERSON], а спадкоємцями за заповітом є позивач - [PERSON] та [PERSON] У встановлений законом термін позивач [PERSON] та [PERSON] звернулися в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини, а спадкоємці [PERSON] та [PERSON] - написали заяву про відмову від спадщини. Таким чином спадкоємцями на вказану земельну ділянку є позивач [PERSON] та [PERSON] 27 серпня 2014 року позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, тобто у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану частину земельної ділянки через відсутність правовстановлюючого документа - оригіналу державного акта на право приватної власності на землю, бо за невідомих заявнику обставин спадкодавцем оригінал вказаного державного акта був втрачений. Посилаючись на ст. ст. 319, 321, 1261 ЦК України, заявник просить суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на ? частину земельної ділянки, що розташована на території Йосипівської сільської ради, яка належала померлій. За ухвалою суду від 06.10.2014 р. були залучені до участі у справі як треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Відділ Держземагенства у Новомиргородському районі Кіровоградської області, Головне управління юстиції у Кіровоградській області, [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] власні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] у суді визнала позов повністю. Наслідки такої процесуальної дії, передбачені ст. ст. 130, 174 ЦПК України, тобто ухвалення рішення про задоволення позову, їй роз'яснені. Третя особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Оповіщені у встановленому порядку про час і місце розгляду справи представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, письмових заперечень проти позову не надіслали. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників третіх осіб на підставі наявних доказів, оскільки у справі мається достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши згадані пояснення та безпосередньо дослідивши докази в справі: ознайомившись з письмовими доказами та іншими матеріалами справи, суд вважає за необхідне задовольнити позов із таких міркувань. За правилами ч. 4 ст. 130, ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно згаданим поясненням та наданим сторонами доказам [INFO] померла баба позивача - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права приватної власності на земельну ділянку площею 2,97 гектарів, що розташована на території Йосипівської сільської ради, відповідно до Державного акта серії IV-КР № 033279. За життя баба склала заповіт на своїх онуків - [PERSON] та [PERSON] на зазначену земельну ділянку в рівних долях, що підтверджується копією заповіту, посвідченого головою Йосипівської сільської ради 19 серпня 1997 року. Таким чином, спадкоємцями за законом є [PERSON] та мати позивача [PERSON], а спадкоємцями за заповітом є позивач - [PERSON] та [PERSON] У встановлений законом термін позивач [PERSON] та [PERSON] звернулися в нотаріальну контору з заявами про прийняття спадщини, а спадкоємці [PERSON] та [PERSON] - написали заяву про відмову від спадщини, що підтверджується відповідними заявами про прийняття спадщини та відмову від спадщини. Таким чином спадкоємцями на вказану земельну ділянку є позивач [PERSON] і третя особа [PERSON] 27 серпня 2014 року позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом. Щодо земельної ділянки постановою державного нотаріуса позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, тобто у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність правовстановлюючого документа - оригіналу державного акта на право приватної власності на землю. За невідомих заявнику обставин спадкодавцем оригінал вказаного державного акта був втрачений. У зв'язку з цим позивач подала оголошення в районну газету «Новомиргородщина» про втрату Державного акта на право приватної власності на землю серії IV-КР № 4241, виданого [PERSON] 12 лютого 2002 року головою Новомиргородської райдержадміністрації, що підтверджується довідкою відділу Держземагенства у Новомиргородському районі. Окрім пояснень учасників судового розгляду, ці ж обставини підтверджуються: особистими документами заявника, довідками сільської ради, постановою нотаріуса, спадковою справою до майна померлої, копією державного акта на право приватної власності на землю, іншими матеріалами справи. Згідно ст. 2 Указу Президента України від 10.11.1994 р. № 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. За ст. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 13, 41 Конституції України, п. 2 постанови Верховної Ради України від 18.12.1990 р. "Про земельну реформу", ст. 2 Указу Президента України від 10.11.1994 р. № 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва", ст. ст. 2, 5 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", ст. ст. 5, 9-10, 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", ст. ст. 12, 17, 115, 158, пп. 10, 12 Перехідних положень ЗК України, ст. ст. 1-2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ст. ст. 15-16, 316-317, 328, 382, 386, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1226, 1258-1261, 1267-1270, 1278 ЦК України,

Outcome: approved