Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ТОВ "Атлант" про розірвання договору оренди земельної ділянки, скасування його реєстрації та стягнення заборгованості з орендної плати, пені за час прострочення виконання зобов'язання, посилаючись на те, що з відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки. Договір укладено строком на 10 років. Орендодавець виконав свої зобов'язання щодо передачі у користування земельної ділянки. Пунктом 9 договору оренди землі встановлено, що за кожен рік користування вказаною в Договорі земельною ділянкою Орендар сплачує орендодавцю річну орендну плату, яка встановлюється у фіксованому розмірі 3 відсотки визначеною відповідно до законодавства вартості грошової оцінки земельної ділянки. Проте, станом на сьогоднішній день орендарем до цього часу взагалі не виплачена орендна плата орендодавцю за користування земельною ділянкою за 2013, 2014 роки. Просить стягнути заборгованість з орендної плати, стягнути пеню у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожен день прострочення, також, розірвати договір оренди землі укладений з ТОВ «Атлант» та стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені вимоги з підстав викладених в позові, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надійшло поштове повідомлення про вручення судового виклику 16.04.2015р., причин не явки суду не надано. Відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторони, належним чином повідомлену про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, ознайомившись з матеріалами справи, наданими доказами, оцінивши їх в сукупності суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, які пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом, Цивільним кодексом, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] належить земельна ділянка площею 7,79 гектарів, яка розташована на території Шляхівської сільської ради Бериславського району Херсонської області та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 23 квітня 2012 року [PERSON], виступаючи орендодавцем, уклала договір оренди належної їй на праві приватної власності земельної ділянки із товариством з обмеженою відповідальністю "Атлант" строком на 10 років, який був зареєстрований у відділі Держкомзему в Бериславському районі, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис за № 652060004001644 від 23 квітня 2012 року. Відповідно до ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про оренду землі», спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Згідно ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Відповідно до ст. 651 ЦК України та ст. 32 Закону України «Про оренду землі», договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено ті умови, які є істотними для договору оренди землі і серед інших це - орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата визначена сторонами в розмірі 3% від нормативно-грошової оцінки землі у грошовому виразі на рік, що складає 2804,67 гривень. Орендна плата сплачується в грошовій формі. Орендна плата може виплачуватися у вигляді сільськогосподарської продукції чи надання сільськогосподарських послуг на відповідну суму. Пунктом 11 Договору передбачено, що розрахунок здійснюється щорічно після збору врожаю з 31 серпня, але не пізніше 31 грудня поточного року. Судом встановлено, що на час розгляду справи у суді у відповідача перед позивачем існує заборгованість по орендній платі за 2013, 2014 роки, що є порушенням законодавства, відповідно до якого використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Заборгованість відповідача перед позивачем по невиплаті орендної плати за 2013, 2014 роки складає 4767 гривень 94 коп. Виплата орендарем орендної плати за договором є його основним обов'язком і невиконання якого є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату. Таким чином, невиконанням свого зобов'язання відповідачем порушені права та інтереси позивача на отримання доходу у вигляді орендної плати. Договором оренди земельної ділянки від 23.04. 2012 року передбачено такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів як стягнення пені. Так, згідно з п.14 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення. З наданого позивачем розрахунку пеня на момент подачі позову складає 103 гривні 44 копійки. Відповідно до п. "д" ст.141 Земельного кодексу України з врахуванням висновків Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є саме систематична несплата земельного податку або орендної плати. Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору. Суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце систематична несплата орендної плати з боку відповідача, що є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. Згідно частини першоїст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до прав та обтяжень, що підлягають державній реєстрації відноситься право оренди земельної ділянки, а тому у разі припинення у особи права оренди земельної ділянки, підлягає скасуванню і реєстрація цього права. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Статтею 88 ч.1 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати позивача по сплаті судового збору складають 487 гривень 20 копійок.

Outcome: approved