Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 11.12.2015 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, у тому числі на будинок з погосподарськими спорудами, котрий розташований по вул. Набережна, 57, с. Городище Літинського району Вінницької області. Після смерті чоловіка позивач звернулася до Літинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок який знаходиться за адресою вул. Набережна, 57, с. Городище Літинського району Вінницької області по причині відсутності правовстановлюючих документів. Таким чином виникла ситуація при якій спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування за законом через нотаріальну контору. Просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка [PERSON]. Представник позивача - [PERSON], котра діє на підставі довіреності від 23.06.2016 р. (а.с. 16), у судове засідання не з'явилася, надавши через канцелярію суду заяву, відповідно до якої просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує та просить витрати зі сплати судового збору залишити за нею (а..с 32). Представник відповідача - Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області у судове засідання також не зявився, однак до суду надійшла заява, про те, що відповідач позов визнає, просить справу розглянути без представника сільської ради, задовольнивши позов (а.с. 30). Відповідно до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-АМ № 341235, виданим виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, [PERSON] помер 11.12.2015 р. (а.с. 5). Свідоцтвом про одруження серії ІІ-АГ № 109208, виданим 15.05.1969 р. Вінницьким міським бюро ЗАГС, посвідчується шлюб спадкодавця [PERSON] із позивачем [PERSON] (а.с. 4). Згідно довідки за № 665 від 23.06.2016 р., виданої виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, [PERSON], на день смерті чоловіка [PERSON], постійно проживали разом, вели спільне господарство за адресою вул. Набережна, 57, с. Городище Літинського району Вінницької області (а.с. 6). Згідно довідки за № 815 від 03.08.2016 р., виданої виконавчим комітетом Соснівської сільської ради Літинського району Вінницької області, земельна ділянка та житловий будинок з господарськими спорудами за адресою вул. Набережна, 57, с. Городище Літинського району Вінницької області належать [PERSON], який помер 11.12.2015 р. (а.с. 33). Відповідно до листа від 17.06.2016 р. за № 997/02-14, який надіслано Літинською держнотконторою, [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON], однак отримано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок який знаходиться за адресою вул. Набережна, 57, с. Городище Літинського району Вінницької області по причині відсутності правовстановлюючих документів (а.с. 14). Свідоцтвом про право на спадщину за законом підтверджується та обставина, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка - [PERSON] (а.с. 13). Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок за № 57, що розташований по вул. Набережній в с. Городище Літинського району Вінницької області, будинок побудовано у 1965 році. З характеристики будинку, господарських будівель та споруд вбачається, що будинковолодіння складається із житлового будинку літера "А" загальною площею 49,9 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., веранди літера "а", ганку, сараю літера "Б", сараю літера "В", погребу літера "п/В", сараю "б", вбиральні "Г", огорожі №1, хвіртки №2, воріт №3, хвіртки № 4 (а.с. 7-12). Згідно виписок з погосподарської книги за 1964-1966 рр. за № 773 від 25.07.2016 р., 1971-1973 рр. за № 774 від 25.07.2016 р., 2011-2015 рр. за № 682 від 27.06.2016 р., виданих Соснівською сільською радою Літинського району Вінницької області, [PERSON] являється головою домогосподарства, [PERSON] - дружина (а.с. 17, 34-36). Відповідно до п. 3.2 розділу З Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо. Окрім того, позивач [PERSON] не може нотаріально оформити свої спадкові права, тому суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті [PERSON], та складається з житлового будинку із погосподарськими спорудами, що розташований за адресою: вул. Набережна, 57, в с.Городище Літинського району Вінницької області та рахується за [PERSON], який помер 11.12.2015 року. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved