Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

Позивачі 20.11.2018 року звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати за [PERSON] право власності на 53/100 частин земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (в тому числі і на 23/100 частин в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ), що становить 338,0 кв.м., в тому числі під частиною житлового будинку літ. "А", гаражем літ. "Б", літнею кухнею літ. "Е", сараєм літ. "В", літ. "З", літ. "М", туалетом літ. "П", душем літ. "О" з виходом на земельну ділянку сумісної власності (додаток №1 висновку судової земельно-технічної експертизи від 28.09.2018 р.); визнати за [PERSON] і [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 47/100 частин земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , що становить 297,0 кв.м, в тому числі під частиною житлового будинку літ. "А" з прибудовами літ. "А1", літ. "а1", літнею кухнею літ. "Г", туалетом літ. "Ж" з виходом на ділянку сумісної власності (додаток №1 висновку судової земельно-технічної експертизи від 28.09.2018 р.); виділити [PERSON] .. [PERSON] , [PERSON]. в спільну сумісну власність земельну ділянку площею 29,0 кв.м (додаток №1 висновку судової земельно-технічної експертизи від 28.09.2018 р.). Позов мотивовано тим, що [INFO] помер чоловік [PERSON] - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з 23/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Іншими співвласниками будинку є [PERSON] (35/100 частин), [PERSON] (42/100 частин). Крім того, відкрилась спадщина, що складається з належної на праві спільної сумісної власності (без визначення часток) земельної ділянки під вказаним домоволодінням. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після померлого [INFO] [PERSON] . З метою оформлення спадщини після померлого чоловіка, звернулась до нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нотаріус не може в свідоцтві визначити розмір частки кожного спадкоємця на земельну ділянку, оскільки частки права власності кожного з співвласників не визначені в державному акті на право власності. [INFO] померла мати [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , після смерті якої відрилась спадщина на належні померлій 42/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , та належної на праві спільної сумісної власності (без визначення часток) земельної ділянки під вказаним домоволодінням. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги після смерті матері [PERSON] При зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, було відмовлено, оскільки нотаріус не може в свідоцтві визначити розмір частки кожного спадкоємця на земельну ділянку, оскільки частки права власності кожного з співвласників не визначені в державному акті на право власності. Вказані обставини унеможливлюють отримання ними в нотаріальній конторі правовстановлюючого документу на спадкове майно, внаслідок чого змушені звернутись до суду. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.11.2018 р. відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.12.2018 р. закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду. 24.01.2019 року до суду приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. подано належним чином завірену копію спадкової справи №34/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] та №14/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] . 28.01.2019 року представником Херсонської міської ради подано суду пояснення (відзив) на позовну заяву. 12.04.2019 року представником позивачів подано до суду відповідь на відзив. Позивачі в судове засідання не з`явились, їх представник надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідив матеріали цивільної справи, встановив наступне. [PERSON] народилась [INFO] , її матір`ю є [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 19.08.1970 року (арк. справи 52). 15 жовтня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, вналсдок чого остання змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.10.1994 року (арк. справи 53). [PERSON] народилась [INFO] , її матір`ю є [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.06.1958 року (арк. справи 54). 23 жовтня 1987 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, вналсдок чого остання змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.10.1987 року (арк. справи 54). [PERSON] є власником 42/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22239540 від 23.03.2009 р. (арк. справи 37). [PERSON] є власником 23/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №32440025 від 12.12.2011 р. (арк. справи 38). [PERSON] є власником 35/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №32440025 від 12.12.2011 р. (арк. справи 38). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0664 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до додатку до державного акту на право власності на земельну ділянку, співвласниками земельної ділянки є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (арк. справи 45, 71). 22 жовтня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.10.2016 року (арк. справи 51). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.02.2018 р. (арк. справи 19). За матеріалами спадкової справи №14/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено наступне. 16 березня 2018 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулась дружина [PERSON] (арк. справи 96). Згідно заповіту складеного 29.02.2016 року, зареєстрованого у реєстрі за № 296, [PERSON] на випадок своє смерті зробив розпорядження, що всю належну йому частину житлового будинку та частину земельної ділянки [ADDRESS] заповів [PERSON] (арк. справи 101-102). 27 листопада 2018 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] , спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з: 23/100 частин у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , на земельній ділянці 664 кв.м. Житловий будинок, позначений літ. "А", загальною площею 135,7 кв.м, житловою площею 71,6 кв.м. При ньому є такі будівлі та споруди: гараж, позначений літерою "Б"; сараї, позначені літерами "В", "З", "Н"; літні кухні, позначені літерами "Е", "Г"; туалети, позначені латерами "Ж", "К", "П"; навіс, позначений літерою "М"; душ, позначений літ. "О"; споруди №1; огорожа "3 (арк. справи 105). 04.04.2019 року за вих. №247/02-31 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , з підстав того, що спадкоємцями було подано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.02.2010 року з додатком, виданий Херсонською міською радою, який видано не на ім`я померлого, а на ім`я [PERSON] , а померлий значиться тільки у додатку, як співвласник, без визначення його частки у спільному майні. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.03.2018 р. (арк. справи 20). За матеріалами спадкової справи №34/2018 до майна померлої [INFO] [PERSON] встановлено наступне. 25 липня 2018 року до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] звернулись доньки померлої [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 289-290). 15.08.2018 р. за вих. №486/02-14 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки за життя співвласником [PERSON] не було укладено договору, а 23.02.2018 р. він помер, визначення розміру його частки для оформлення спадщини неможливо, визначити склад спадкового майна є неможливим. Державний акт на право власності на земельну длілянку серії [NUMBER] від 10.02.2010 року з додатком, виданий Херсонською міською радою не на ім`я померлого, а на ім`я [PERSON] , а померлий значиться тільки у додатку, як співвласник, без визначення його частки у спільному майні (арк. справи 48). 13.11.2018 р. за вих. №655/02-14 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , оскільки за життя співвласником [PERSON] не було укладено договору, а 17.03.2018 р. вона померла, визначення розміру її частки для оформлення спадщини неможливо, визначити склад спадкового майна є неможливим. Державний акт на право власності на земельну длілянку серії [NUMBER] від 10.02.2010 року з додатком, виданий Херсонською міською радою на ім`я [PERSON] , без визначення її частки у спільному майні. Крім того, відсутня (згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) державна реєстрація права власності на частку у праві власності на земельну ділянку за спадкодавцем (арк. справи 49). 10.04.2019 року за вих. №263/02-31 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , з підстав того, що спадкоємцем було подано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.02.2010 року з додатком, виданий Херсонською міською радою, на ім`я [PERSON] , яка також значиться у додатку, як співвласник, без визначення її частки у спільному майні. 10.04.2019 року за вих. №264/02-31 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Голодюк О.М. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , з підстав того, що спадкоємцем було подано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.02.2010 року з додатком, виданий Херсонською міською радою, на ім`я [PERSON] , яка також значиться у додатку, як співвласник, без визначення її частки у спільному майні. Згідно проведеної на замовлення адвоката позивачів судової земельно-технічної експертизи №29 від 28.09.2018 року, експертом запропоновано один варіант поділу земельної ділянки для співвласників домоволодіння по [ADDRESS] для співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за фактичним користуванням співвласників існуючих земельних ділянок, а саме: в сумісну власність співвласникам [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] виділити земельну ділянку 4 площею 29,0 кв.м. Співвласнику [PERSON] виділити в особисту власність земельну ділянку площею 76,0 (2)+97,0(3) +102,0( 5 ) +63 (6)=338 кв.м (53/100, в тому числі 76,0(2)+102,0(5)=109,6 кв.м-23/100 [PERSON] ), а також, в тому числі під частиною житлового будинку літ. "А", гаражем літ. "Б", літнею кухнею літ. "Е", сараєм літ. "В". літ. "З", літ. "М", туалетом літ. "П", душем літ. "О" з виходом на земельну ділянку сумісної власності. Співвласнику [PERSON] , [PERSON] виділити в особисту власність земельну ділянку 1 пл. 297,0 кв.м (47/100), в тому числі під частиною житлового будинку літ. "А" з прибудовами літ. "А1", літ. "а1", літнею кухнею літ. "Г", туалетом літ. "Ж" з виходом на ділянку сумісної власності (арк. справи 24-33). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1217 ЦК Україниспадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК Україниспадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно дост.1223 ЦК Україниправо на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. На підставі ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ч.1, ч.3 ст.348 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності, згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України та ч. 1 ст. 86 ЗК України, є спільною частковою власністю. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Наведені вище норми гарантують кожному із співвласників право на поділ (виділ) в натурі того майна, яке знаходиться у їх спільній частковій власності і після здійснення якого, право спільної власності припиняється, кожен із співвласників набуває право особистої приватної власності на майно, що утворюється в результаті його поділу (виділу), і зміст якого проявляється, перш за все, у здійсненні правомочності щодо володіння, користування та розпорядження майном за своєю волею, на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, визначено, що справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель,споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. За п. 22 Постанови, якщо при вирішенні спору суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. У резолютивній частині рішення в такій справі суд залежно від її обставин повинен вказати розміри й межі тих ділянок, які має використовувати кожна зі сторін, і тих, які виділено для спільного користування, а також зазначити, як сторони мають проходити до будинку, будівель, споруд та на вулицю . За вимогами ст. ст. 86, 89 Земельного кодексу України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки в тому числі співвласників жилого будинку (ч.2 п. в). Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці обєкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що права позивачів щодо спадкування підлягають захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно, з урахуванням висновку експерта, а тому позов слід задовольнити. Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складене 05 червня 2019 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved