Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

20.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності до [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що 17.02.2015 року між ним та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 17022015. Відповідно до умов зазначеного вище договору, відповідач [PERSON] (цедент) відступила йому, а він як цесіонарій, набув право вимоги, на належні цедентові грошові кошти у розмірі 5 535, 00 дол. США, що станом на 03.03.2015 року еквівалентно 149 002, 20 грн. за договором № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США, що був укладений 02.02.2015 року між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" із усіма додатками, змінами та доповненнями до нього. З моменту підписання договору № 17022015 від 17.02.2015 року, позивач (цесіонарій) набув статусу вкладника у значенні цього терміна, що визначений в п. 4 ч. 1 ст. 2 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Станом на 15.06.2015 року [PERSON] не визнала його право власності на грошові кошти у розмірі 5 535, 00 дол. США, про що повідомила позивача письмово. У зв'язку з вище викладеним, просив визнати за ним право власності на грошові кошти за договором № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" від 02.02.2015 року у розмірі 149 002, 20 грн., що набуті відповідно до умов договору про відступлення права вимоги (цесії) № 17022015, який укладено 17.02.2015 року між ним та [PERSON], у подальшому подав заяву про уточнення вимог, а саме просив визнати за ним право власності на 5 535, 00 дол. США. Ухвалою суду від 05.05.2016 року замінено позивача у справі [PERSON] на [PERSON] у зв'язку з укладенням 18.02.2015 року між [PERSON] та [PERSON] договору № 1 про відступлення права вимоги, відповідно до змісту якого, в рахунок погашення заборгованості цедента перед цесіонарієм, цедент відступив у певній частині цесіонарію, а цесіонарій став вкладником у певній частині, яка зазначена в договорі № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США від 02.02.2015 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», враховуючи договір відступлення права вимоги (цесії) № 1702015 від 17.02.2015 року, що укладений між цедентом та вкладником з приводу отримання від банку грошових коштів у доларах США з рахунку, на якому обліковуються гроші, що вказані в договорі банківського вкладу (депозиту) на суму 5 535, 00 дол. США. Ухвалою суду від 12.07.2016 року до участі у справі у якості третьої особи залучено [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] та її представник не з'явилися, просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся за адресою реєстрації місця проживання в установленому законом порядку, однак судову повістку повернуто на адресу суду з відміткою відділу зв'язку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку про належне повідомлення сторони. Третя особа ПАТ «Дельта Банк», явку свого представника у судове засідання не забезпечило, направило на адресу суду письмові заперечення. З огляду на викладене, суд ухвалив завершувати розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], ПАТ «Дельта Банк» про визнання права власності, за відсутності сторін та третіх осіб у судовому засіданні. Будучи присутнім у попередніх судових засіданнях, представник відповідача [PERSON] визнав заявлені позовні вимоги, не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до змісту зазначених заперечень, ПАТ «Дельта Банк» заперечувало проти задоволення заявленого позову з тих підстав, що [PERSON] при укладенні з [PERSON] 17.02.2015 року договору відступлення права вимоги (цесії) № 17022015, відповідно до умов якого, [PERSON] відступила [PERSON], а він, набув право вимоги, на грошові кошти у розмірі 5 535, 00 дол. США за договором № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США, що був укладений 02.02.2015 року між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" із усіма додатками, змінами та доповненнями до нього, порушила п. 2.12.19 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Дельта Банк», що затверджені рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк» згідно Протоколу № 14 від 20.03.2013 року в редакції зі змінами та доповненнями, затвердженими рішеннями Ради Директорів АТ «Дельта Банк» згідно Протоколу № 55 від 06.08.2014 року у частині отримання письмової згоди банку на відступлення третім особам прав за договором банківського вкладу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. За правилами ст. ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін ; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості ; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ; суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі ; особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги ; суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Судом встановлено, що 02.02.2015 року між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США (а.с. 6). 17.02.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 17022015 (а.с. 4-5). Відповідно до п. 2, 3 зазначеного вище договору: [PERSON] (цедент) відступила [PERSON], а він як цесіонарій, набув право вимоги, на належні цедентові грошові кошти у розмірі 5 535, 00 дол. США, що станом на 03.03.2015 року еквівалентно 149 002, 20 грн. за договором № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США, що був укладений 02.02.2015 року між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк" із усіма додатками, змінами та доповненнями до нього; з моменту підписання договору № 17022015 від 17.02.2015 року, позивач (цесіонарій) набув статусу вкладника у значенні цього терміна, що визначений в п. 4 ч. 1 ст. 2 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Звертаючись до суду з позовом про визнання права власності, [PERSON] підставою для звернення за захистом своїх прав зазначає про те, що відповідач [PERSON] станом на 15.06.2015 року не визнала його право власності на грошові кошти у розмірі 5 535, 00 дол. США, про що повідомила його ж письмово (а.с. 7). Судом також встановлено, що 18.02.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір № 1 про відступлення права вимоги (цесії), за яким цедентом за договором є [PERSON], а цесіонарієм - [PERSON] (а.с. 85). Відповідно до п. 1, 2, 3 зазначеного вище договору: в рахунок погашення заборгованості цедента перед цесіонарієм, в порядку та на умовах, визначених цим договором, цедент відступає в певній частині цесіонарію, а цесіонарій набуває в певній частині право вимоги грошових коштів, належних цедентові, у зв»язку з чим цесіонарій стає вкладником в певній частині, яка далі зазначена в договорі, за договором № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США від 02.02.2015 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», враховуючи договір відступлення права вимоги (цесії) № 1702015 від 17.02.2015 року, що укладений між цедентом та вкладником з приводу отримання від банку грошових коштів в доларах США з рахунку, на якому обліковуються гроші, що вказаний в договорі банківського вкладу (депозиту), що відкритий вкладником в банку згідно п. 2 вказаного договору вкладу; за цим договором цесіонарій набуває право вимагати від боржника сплатити суми боргу в розмірі 5 535, 00 дол. США, який виник у зв'язку з наданням вкладником боржнику у тимчасове строкове користування грошових коштів за договором з банком, враховуючи договір відступлення права вимоги (цесії) № 17022015 від 17.02.2015 року, укладений між цедентом та вкладником; із моменту підписання цього договору сторонами цесіонарій набуває статусу вкладника стосовно грошових коштів, зазначених в п.п. 1, 2 договору. Залучена до участі у справі в якості правонаступника [PERSON] - позивач [PERSON], підставою для позову зазначає також невизнання відповідачем [PERSON] її права власності на грошові кошти та посилається на ч. 1 ст. 392 ЦК України. За правилами ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Будучи присутнім у судовому засіданні 05.05.2016 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] повідомив суд про те, що відповідач [PERSON] на час звернення позивача до суду з позовом, не визнавала заявлених до неї позовних вимог з зазначених у позовній заяві підстав, однак станом на теперішній час позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Однак, як видно зі змісту п. 2.12.19 Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» що затверджені рішенням Ради Директорів АТ «Дельта Банк» згідно Протоколу № 14 від 20.03.2013 року в редакції за змінами та доповненнями, затвердженими рішеннями Ради Директорів АТ «Дельта Банк» згідно Протоколу № 55 від 06.08.2014 року, клієнт (вкладник) не може здійснювати відступлення третім особам прав за договором банківського вкладу (депозиту) без дотримання попередньої письмової згоди банку. Крім того, як видно зі змісту п.п. 2.2., 2.3. Договору № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) «Лояльний» у доларах США, що укладений 02.02.2015 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], підписанням цього договору вкладник засвідчує, що він ознайомлений з Правилами та погоджується вважати їх обов'язковими для застосування до взаємовідносин, які виникли на підставі цього договору; підпис вкладника на цьому примірнику договору є письмовим підтвердженням того, що вкладник в день укладання цього договору отримав свій примірник договору, а також один примірник діючих Правил банку. За правилами п. 1 ч. 1 ст. 512, 516 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом; якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Як видно зі змісту письмових заперечень ПАТ «Дельта Банк» та наявних в матеріалах справи доказів, ПАТ «Дельта Банк» не надавало своєї письмової згоди на відступлення прав за договором № 005-28618-020215 банківського вкладу (депозиту) "Лояльний" у доларах США, що був укладений 02.02.2015 року між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк". Наразі, судом встановлено, що сторони у справі, укладаючи договір відступлення права вимоги (цесії), не отримали на те згоду від ПАТ «Дельта Банк», що свідчить про те, що новий кредитор, яким є позивач ризик настання несприятливих наслідків взяв на себе. Приймаючи до уваги, що відповідач за заявленими позовними вимогами позов визнала, про що повідомив суд у судовому засіданні 05.05.2016 року представник останньої, отже підстави для висновку суду про те, що має місце порушення прав та законних інтересів позивача відсутні, а відтак заявлені позовні вимоги мають бути залишені без задоволення. З огляду на висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню за правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed