Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

У лютому 2014 року позивач ТОВ «Зараз» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням пені та трьох відсотків річних. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ТОВ «Зараз» та [PERSON] було укладено Договір про надання житлово-комунальних послуг № 28 від 13 травня 2011 р., згідно умов якого заявник зобов'язаний надати боржнику житлово-комунальні послуги, а боржник зобов'язується провести оплату за отримані послуги у строки та на умовах, що визначені цим договором. Відповідно до п. 3.2.7. Договору боржник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату за утримання квартири та прибудинкової території (квартирну плату), за житлово-комунальні послуги, додаткові та понаднормові послуги з моменту введення будинку в експлуатацію або з моменту нотаріального посвідчення договору, на підставі кого виникає право власності на квартиру. Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] було укладено 12.05.2011 р. Тарифи на житлово-комунальні послуги затверджені рішенням Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 584/1 від 31.10.2008 р., № 269 від 11.06.2010 р., № 189 від 25.03.2011 р. Згідно даних бухгалтерського обліку та інформації про особовий рахунок Боржника, за період з 21.06.2011 по 10.02.2014 року сума заборгованості боржника перед заявником 16 483,44 грн., що підтверджується довідкою про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг. Цей факт свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх обов'язків відповідно до законодавства, а відтак є грубим порушенням законних прав позивача на одержання грошових коштів за надані послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Пунктами 3.3.3., 4.1.5. Договору передбачено право підприємства нараховувати та стягувати у разі несвоєчасного внесення власником плати за надані послуги пеню та штраф у розмірі, встановленому законодавством і цим договором. Загальна сума процентів за період з 21.06.2011 р. по 10.02.2014 р. складає 1308,74 грн. Загальна сума пені за період за період з 21.06.2011 р. по 21.12.2011 р. за договором складає 1287,97 грн. Таким чином, загальна сума боргу з урахуванням основного боргу пені та 3% річних складає 19 080,15 грн. Тому позивач просив з відповідача заборгованість у розмірі 19 080,15 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зараз». Судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Відповідач проти задоволення позову заперечував просив в позовних вимогах відмовити. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення частково. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" правовідносини, що виникають між: виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг є предметом регулювання цього Закону. Статтями 12, 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що одним із видів житлово-комунальних послуг за своїм функціональним призначенням є послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). На підставі ч. 1 ст. 16 вищевказаного Закону порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг відповідно до ст. 19 цього Закону, здійснюються виключно на договірних засадах. За правилами ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] є власником квартири за адресою [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу квартири від 12.05.2011 р. 13 травня 2011 р. між ТОВ «Зараз» та [PERSON] було укладено кредитний договір про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території. Згідно даного договору відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату за утримання квартири та прибудинкової території (квартирну плату), за житлово-комунальні послуги, додаткові та понаднормові послуги з моменту введення будинку в експлуатацію або з моменту нотаріального посвідчення договору, на підставі кого виникає право власності на квартиру. Тарифи на житлово - комунальні послуги затверджені рішеннями виконавчого комітету Петропавлівсько - Борщагівської сільської ради Києво - Святошинського району Київської області № 584/1 від 31 жовтня 2008 року, № 269 від 11 червня 2010 року, № 189 від 25 березня 2011 року. Позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько- Борщагівської ради Київської області № 484/4 від 27.11.2009. Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються будинку як цілісно-майновому комплексу, в якому така квартира знаходиться. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України та України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. По справі встановлено, що згідно даних бухгалтерського обліку та інформації про особовий рахунок відповідачки за період з 21 червня 2011 по 10 лютого 2014 року, сума заборгованості [PERSON] перед ТОВ "Зараз" складає 16 483,44 грн. З огляду на те, що відповідачем при розгляді справи не доведено, що він як споживач житлово-комунальних послуг звільнений від обов'язку по їх оплаті, а тому ця заборгованість, відповідно до вимог ст.625 ЦК України, підлягає стягненню з [PERSON], як споживача послуг з урахуванням трьох процентів річних. Відповідно до ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд, приходить до висновку, що у вимогах щодо стягнення з відповідача пені за період з 21.06.2011 р. по 21.12.2011 року в розмірі 1287,97 грн. необхідно відмовити, оскільки дані вимоги позивача входять за межі строку позовної давності, встановленої в 1 рік. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial