Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розміру аліментів стягнутих з відповідача на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 17.05.2017 на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 10 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, на теперішній час недостатньо для забезпечення дитині належного та необхідного утримання, тому з урахуванням того, що розмір аліментів, який стягується з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини є набагато меншим, ніж мінімальний розмір аліментів, встановлений законом та те, що відповідач має постійний (регулярний) дохід у вигляді заробітної плати, позивач вважає доцільним стягувати аліменти у частці від його доходів. Ухвалою суду від 04.06.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 07.07.2020. Учасники справи в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги повністю, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, а також положення ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 20.06.2008 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (а.с.6). Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.05.2017 по справі № 263/3350/17 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1000 гривень щомісяця, починаючи з 10.03.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст.ст.180,\~182\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст.181, 192 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~р.\~№3\~"Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справи\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З даного приводу Верховний Суд України висловив свою правову позицію у постанові від 05.02.2014 по справі №6-143цс13, в якій вказав: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.\~192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, оскільки розмір аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17.05.2017 по справі № 263/3350/17, визначений у розмірі 1000 гривень щомісячно, що є нижчим за мінімально гарантований законом розмір аліментів на одну дитину і на цей час не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та її утримання, суд з урахуванням визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, є доцільним змінити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, шляхом зміни способу їх стягнення з твердої грошової суми на частку від доходу. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп., від сплати якого позивач був звільнений при подачі позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved