Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати його таким, що фактично прийняв спадщину після померлого батька [PERSON], у вигляді ? частини житлового будинку по [ADDRESS] в м. Херсоні, якій складається з приміщень 1-4,1-5 в житловому будинку літ."А", літньої кухні літ."Б" та ? частини надвірних споруд, що належали спадкодавцю на підставі рішення народного суду Комсомольського району м. Херсона від 12.07.1965 року, визнати недійсним заповіт, складений 05.05.2011 року [PERSON] на ім'я [PERSON], визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.08.1976 року, зареєстроване в реєстрі за № 3-2147, визнати недійсним договір дарування 31/100 частини будинку по [ADDRESS] у м. Херсоні від 22.05.1993 року, зареєстрований в реєстрі за № 2-3081, визнати недійсним договір дарування 43/100 частини вказаного вище будинку від 22.05.1993 року, зареєстрований в реєстрі за № 2-3083, витребувати із чужого незаконного володіння ? його частини та ? частини надвірних споруд, визнати за ним право власності на 2/3 частини домоволодіння. Свої вимоги обґрунтував тим, що [INFO] року померла його мати [PERSON] В установлений законом термін він звернувся до приватного нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини та дізнався про існування заповіту, складеного 05.05.2011 року на ім'я [PERSON] Вважає заповіт незаконним і таким, що не відповідає дійсній волі покійної, оскільки остання була повністю сліпа, погано себе почувала, не пам'ятала події, плутала людей, не орієнтувалась у просторі та часі, на момент складання заповіту їй було 94 роки, тому не могла прочитати, що саме вона підписує. Крім того, позивач зазначає, що від нотаріуса він дізнався, що належить його матері тільки 26/100 частин спірного житлового будинку, інші 31/100 частини належать [PERSON] та 43/100 частини належить [PERSON] згідно договорів дарування від 22.05.1993 року. Про існування цих договорів йому не було відомо, оскільки він все життя вважав, що ? частина житлового будинку по [ADDRESS] в м. Херсоні належить йому після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] року, а позивач є його єдиним спадкоємцем. На момент смерті батька позивач був неповнолітнім,тому покійна мати [PERSON] отримала спадщину після померлого чоловіка. На момент звернення із заявою про прийняття спадщини, він вважав, що його мати є власницею ? частини житлового будинку, а інша ? частина належить йому, оскільки він фактично прийняв спадщину, а саме належну спадкодавцю частину будинку після смерті батька [PERSON] У червні 2013 року позивач дізнався , що мати незаконно оформила його частку на себе , а потім подарувала її [PERSON] В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Представник позивача вважав, що позов підлягає задоволенню частково,вважаючи, що після смерті батька позивач фактично прийняв спадщину, яка складає 21,5 частини у спірному домоволодінні. Просить визнати недійсними договори дарування в тій частині, що порушують права позивача. [PERSON], яка також за довіреністю представляла інтереси [PERSON], в суді позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся відповідно до ст.ст. 74,76 ЦПК України. Відповідач [PERSON] позов не визнав,просив у його задоволенні відмовити. Представники третіх осіб по справі в судове засідання не з'явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність. Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентарної справи № 12611 по кварталу 812 [ADDRESS],суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково,оскільки відповідно до ст. 524 ЦК України(1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст.529 ЦК України( 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках діти, дружина померлого. Стаття 535 цього Кодексу дає вичерпний перелік осіб, що мають право на обов'язкову частину. В перелік цих осіб входять в тому числі і неповнолітні діти спадкодавця. Крім цього, ст. 548 ЦК встановлено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. А ст.549 ЦК встановлено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно дослідженого судом свідоцтва про народження ( т.1 а.с.11,69) позивач [PERSON] народився [INFO] року та є сином [PERSON] та [PERSON] [INFO] року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні зареєстровано смерть [PERSON],[INFO] та складено актовий запис № 1607(т.1 а.с.91,т.2 а.с.14). Суду не надано доказів, щоб підтверджували ствердження позивача про розірвання шлюбу між батьками. З дослідженого судом рішення народного суду Комсомольського району м. Херсона від 12.07.1965 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частину домоволодіння, його реальний розподіл, убачається, що сторони перебувають у шлюбі з 1954 року, домоволодіння під [ADDRESS] у м. Херсоні було ними побудовано під час сумісного проживання, за сумісні кошти та сумісним трудом. Договір побудови оформлений на [PERSON], якій протягом декількох років пиячить, влаштовує сварки з [PERSON], в зв'язку з чим остання і просить розділити зазначене вище домоволодіння. Вказаним рішенням суду позов було задоволено. Визнано за позивачкою право власності на частину спірного домоволодіння, яка складається з жилих приміщень 1,-1,1-2,1-3,1-6 в житловому будинку літ."А", сарая літ."В" та ? частини надвірних споруд, а [PERSON] залишені приміщення 1-4, 1-5 в житловому будинку літ."А", літню кухню літ."Б" та ? частина надвірних споруд.( т.1 а.с.14,71). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно на підставі вказаного рішення суду [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 57/100 частин домоволодіння [ADDRESS] Сторонами не оспорюється того факту, що і після смерті [PERSON] [PERSON] та неповнолітній на той час [PERSON] проживали у спірному домоволодінні. Це також підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], повідомленнями про те, що [PERSON] навчався у школі № 8 з 1960 до 1969 рік, проживав за адресою: [ADDRESS]( т.1 а.с.87-88), а також про те, що він був приписаний до призовної дільниці 12.02.1970 року і зареєстрований за адресою [ADDRESS] Після проходження строкової військової служби (05.05.1972 року-13.05.1974 року) [PERSON] був прийнятий на облік війсковозобов"язаних запасу, місце реєстрації залишилося незмінним( т.1 а.с.85). Таким чином, після померлого [INFO] року [PERSON] спадкоємцями були його дружина [PERSON] та його син [PERSON] в рівних частках, тобто успадкували по 43/200 частини спірного домоволодіння. В зв'язку з цим, частка [PERSON] стала складати 57/100(за рішенням суду)+43/200,що дорівнює 157/200. Але, свідоцтво про право на спадщину за законом 20.08.1976 року після померлого [INFO] року [PERSON]було видано лише його дружині [PERSON] Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з 43/100 частин недобудованого будинку з відповідною частиною надвірних споруд по [ADDRESS] та побудованого в цілому на 95% ( т.1 а.с.65,т.2 а.с.34-35), хоча частина спадкового майна належала [PERSON], а тому зазначене свідоцтво є частково недійсним, оскільки згідно ст.48 ЦК України( 1963 року) недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущімлює особисті або майнові права неповнолітніх дітей. Відповідно до повідомлення Державного нотаріального архіву Херсонської області згідно Книг обліку заяв про прийняття спадщини,відмову від спадщини та про охорону спадкового майна з заявами про прийняття спадщини за 1969-1976 роки після смерті померлого [INFO] року [PERSON] ніхто не звертався( т.2 а.с.39). Відповідно до акту прийомки індивідуального домоволодіння 10.06.1988 року прийняте в експлуатацію розпочате будівництвом [PERSON] у 1957 році житловий будинок, гараж, літня кухня, сарай, прибудова, туалет( т.1а.с.136-137). Договором від 22.05.1993 року підтверджується, що [PERSON] подарувала [PERSON] 43/100 частини з належного дарительниці житлового будинку с господарчими, побутовими будівлями і спорудами, обдарованому у власність переходять приміщення з житлового будинку літ."А" жиле приміщення 1-3, ІІ,ІІІ(сіни), ганок, літня кухня, огорожа загального користування( т.1 а.с.6зв,146-148). 22.05.1993 року [PERSON] подарувала [PERSON] з належного дарительниці житлового будинку с господарськими, побутовими будівлями та спорудами 31/100 частину. Обдарованій [PERSON] переходять з житлового будинку літ."А" приміщення 1-6, гараж літ."Г", літня кухня Б, огорожа, туалет, зливна яма,мостіння загального користування. ( т.1 а.с.15-16,82-83). Тобто [PERSON],будучи власником 157/200 частини( на підставі рішення суду та як спадкоємиця після померлого чоловіка) домоволодіння [ADDRESS] в м. Херсоні розпорядилася частиною належного їй майна. Підстави для визнання цих договорів недійсними відсутні, позивачем не визначені. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року( т.1 а.с.8,66). В судовому засіданні було досліджено копію спадкової справи № 37/2012 до майна померлої [PERSON] [INFO] року із заявою про прийняття спадщини після померлої звернулася її донька [PERSON], зазначивши, що після смерті [PERSON] залишилася частина житлового будинку [ADDRESS] в м. Херсоні та, що спадкоємцем є також [PERSON].( т.1 а.с.109). Відповідно до довідки органу самоорганізації населення № 28 на день смерті [PERSON] вона була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] На день її смерті разом з нею зареєстровані [PERSON]-онук, [PERSON]-син, [PERSON]-онук та [PERSON]-невістка( т.1 а.с.110). На а.с.116 т.1 міститься копія довідки, з якої убачається, що [PERSON].( після укладання шлюбу [PERSON] т.1 а.с.117) є донькою [PERSON].( після укладання шлюбу 17.10.1954 року [PERSON]-т.1 а.с.131). Із заповіта померлої,складеного 05.05.2011 року убачається, що у присутності [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] заповіла всю належну їй частину житлового будинку з відповідною частиною господарчих та побутових споруд та відповідну частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: м. Херсон [ADDRESS] [PERSON].( т.1 а.с.9,120). Допитана як свідок в судовому засіданні нотаріус [PERSON], що посвідчувала цей заповіт пояснила, що діяла відповідно до вимог п.6 гл.3 Порядку вчинення нотаріальних дій, ст.45 Закону "Про нотаріат", а також відповідно до вимог ст. 207 ЦК України,посвідчуючи заповіт [PERSON], яка була незрячою та просила посвідчити на ім'я онука [PERSON] "дарственную после своей смерти". Нотаріусом було роз'яснено, що такого поняття не існує і [PERSON] тоді забажала скласти заповіт. Текст заповіту був нотаріусом підготовлений за місцем знаходження нотаріальної контори. Після чого нотаріус повернулася до місця проживання заповідачки. [PERSON] вголос було прочитано текст заповіту. Остання, а також [PERSON] і [PERSON] поставили свої підписи. Також свідок суду пояснила, що у присутності її та перелічених осіб [PERSON] розповідала, що заповідає лише частину будинку, оскільки частина будинку вже комусь подарована. Крім цього, свідок на зауваження представника позивача в судовому засіданні, зазначила, що особи, які були свідками при посвідченні заповіту не були близькими родичами у сенсі змісту норм діючого законодавства, а поняття погане самопочуття-це загально прийняте висловлення, оскільки медичні показники при посвідченні нотаріальних документів не зазначаються. Допитана в судовому засіданні як свідок [PERSON] підтвердила, що у її присутності, а також [PERSON] та [PERSON] [PERSON] повідомила про дарування [PERSON] та [PERSON] приблизно в 90-х роках частини будинку, частину ,що залишилася, [PERSON] заповіла своєму онуку [PERSON] При цьому свідок підтвердила,що [PERSON], незважаючи на свій поважний вік мала добру пам'ять- пам'ятала номера телефонів, адреси своїх знайомих в тому числі і за межами України та інше. Пояснення свідка [PERSON] суд до уваги прийняти не може, оскільки ця особа підтвердила свою зацікавленість в результатах розгляду справи, пояснивши, що заінтересована в тому, щоб [PERSON] залишився проживати у спірному будинку, хоча, при цьому не заперечувала того, що підписувала заповіт [PERSON] як свідок. Також суд не може прийняти до уваги покази свідка [PERSON], яка пояснила, що зі слів позивача їй відомо, що його хочуть виселити з будинку, а вона проти цього, тобто свідок підтвердила свою упередженість та заінтересованість в результатах розгляду справи, але, при цьому, свідок не заперечувала, що була присутньою як свідок при посвідченні заповіту [PERSON], підписувала цей заповіт та те, що у її присутності [PERSON] повідомила, що "отписала" частину спірного будинку [PERSON] та [PERSON]. Свідок [PERSON] також в суді підтвердила, що приблизно у 1999-2000 роках [PERSON] подарувала частину будинку [PERSON] та [PERSON], а [PERSON] частину будинку заповіла, зазначаючи, що [PERSON] та [PERSON]- сироти(їх мати померла), а їй їх шкода. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що при житті [PERSON] хвилювалася, щоб її онуки-[PERSON] та [PERSON] не залишилися без житла, зазначаючи , що її діти- [PERSON]. та [PERSON] мають де жити. Крім цього , свідок підтвердила, що до самої смерті [PERSON] була при повному розумі та мала непорозуміння зі своїм сином-позивачем по справі. Свідок [PERSON] також суду підтвердила, що їй було відомо про розпорядження її бабусі-[PERSON].своїм майном. Свідок підтвердила факт надання своєю матір'ю [PERSON] допомоги померлій, відсутність будь якої неадекватності у поведінці бабці, яка до самої смерті була сповна розуму та відсутність будь-яких перешкод [PERSON] у користуванні нерухомістю, яку він займає і до цього часу. Копією заяви ( т.1 а.с.13,71,121) підтверджується факт звернення [PERSON] до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої [PERSON] та про повідомлення, що іншим спадкоємцем є [PERSON]-донька померлої, а також про те що спадковим майном є будинок [ADDRESS],в м. Херсоні, а також інше майно, яке заявник приймає. Крім цього, в матеріалах спадкової справи міститься заява [PERSON], який прийняв спадщину за заповітом, посвідчений Другою державною нотаріальною конторою 5.05.2011 року( т.1 а.с.126). Листом ( т.1 а.с.130) приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] повідомила [PERSON], що його заява про прийняття спадщини ,що відкрилася після смерті [PERSON] не може бути прийнята, оскільки подана після спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, але факт прийняття спадщини в нього є, оскільки на момент смерті спадкодавця ,а також протягом 6 місяців з дня смерті [PERSON] він був зареєстрований за однією адресою. Переконливих доказів, щоб підтверджували ствердження позивача про те, що під час складання заповіту [PERSON] не усвідомлювала значення своїх дій, не могла керувати ними, що вона не мала права складати заповіт, що її волевиявлення не було вільним і не відповідало її волі суду не надано. Поважний вік та певні фізичні вади-відсутність зору не можуть бути приводом для висновку, якій робить позивач у своєму позові,тобто підстав для визнання цього заповіту недійсним немає. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У своєму позові позивач не ставить питання про визнання обов'язкової частки у спадщині після померлої матері, на що посилалися відповідачі. Але, відповідно до ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 року, вказівки якого обов'язкові для виконання суду нижчої інстанції, згідно ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова(вдовець) та непрацездатні батьки спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка б належала кожному з них у разі спадкування за законом(обов'язкова частина). З пенсійного посвідчення [PERSON] убачається, що на момент смерті матері він був непрацездатним. Як зазначено вище 05.01.2013 року він подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері,проживав та проживає у [ADDRESS] і тому має право на обов'язкову частку у спадщині. Свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] не видавалося. На момент смерті спадкодавці їй належало у будинку [ADDRESS] 9/200 частини(157/200 - 43/100( за договором дарування)-31/100(за договором дарування),а тому обов'язкова частка позивача з врахуванням інших спадкоємців, коло яких не оспорювалося в суді складає 9/1200 у спірному домоволодінні. Враховуючи це, а також розмір частки позивача після померлого батька 43/200(+9/1200), позовні вимоги позивача щодо визнання права власності підлягають задоволенню частково-в розмірі 267/1200 у домоволодінні [ADDRESS]. Відповідно ст. ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суду не надано позивачем доказів, щоб підтверджували його вимоги щодо витребування майна з чужого незаконного володіння. Не зазначено хто саме і яким саме майном незаконно володіє. Позивачем не заперечувалося в суді, що він проживав та проживає в тій частини будинку, що була виділена його батьку, та, що йому ніхто не перешкоджає користуватися і іншими приміщеннями. Зважаючи на це, вимоги щодо витребування майна з чужого незаконного володіння не можуть бути задоволені. Вимоги щодо поновлення пропущеного позивачем строку позовної давності, про застосування якого заявляли відповідачі, підлягають задоволенню, оскільки після смерті батька [PERSON] фактично прийняв спадщину. Відповідачами не оспорювалося ствердження [PERSON] про те, що до документів на будинок він доступу не мав, всі документи зберігалися у [PERSON] В матеріалах інвентарної справи( а.с.72) є відмітка про звернення [PERSON] разом зі [PERSON]-донькою позивача у 2008 році до інвентарного бюро, але допитана в судовому засіданні [PERSON] пояснила, що у 2008 році не спілкувалася зі своїм батьком,поновила з ним стосунки у 2012 році,тому позивач міг не бути обізнаний про наявність договорів дарування на ім'я [PERSON]та [PERSON] Зазначені обставини є тими поважними причинами, за яких строк звернення до суду має бути поновлений. При цьому суд визнає непереконливими посилання відповідачів в обґрунтування своїх стверджень про те, що [PERSON] було відомо про наявність інших співвласників домоволодіння з посиланням на заяву позивача у нотаріальну контору про прийняття частини спадкового майна, оскільки в цій же заяві зазначено, що іншим спадкоємцем після померлої [PERSON] є [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення судових витрат-1680 грн ( т.1 а.с.20) судового збору з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: partial