Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.06.2016 року у розмірі 18490,69 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 24.06.2016 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви, який складається із самої заяви, а також запропонованих позивачем «Умов та правил надання банківських послуг» та «Тарифів», які викладені на банківському сайті. Відповідач кредитні зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим станом на 15.11.2020 року утворилась заборгованість в сумі 18490,69 грн., яка включає: заборгованість за тілом кредиту 17026,73 грн., заборгованість за простроченими відсотками 1463,96 грн. Ухвалою суду від 18.01.2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усуненні її недоліків. 12.02.2021 року позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 15 лютого 2021 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Своїм правом надати суду заяву про розгляд справи за її відсутності не скористалась та не повідомила суд про причини неявки у засідання. Відзив на позовну заяву не подала. Таким чином, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та за наявності одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Приватбанк" (з 14.06.2018 змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (скорочена назва АТ КБ "Приватбанк") та [PERSON] підписана «Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку», в якій зазначено, що відповідач погодився з тим, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, становить договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, які зобов`язалась виконувати, та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті www.privatbank.ua. До Анкети-заяви позивач також додав з сайту Приватбанку Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно довідки позивача, відповідачу були видані наступні кредитні картки: -№ [NUMBER] , термін дії січень 2020 року; -№ [NUMBER] , термін дії жовтень 2020 року; -№ [NUMBER] , термін дії липень 2022 року; -№ [NUMBER] , термін дії квітень 2023 року. Згідно з довідкою «Про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] (договір б/н)», 24.06.2016 року позичальнику був встановлений кредитний ліміт на суму 10000 грн., 30.01.2018 року кредитний ліміт 10000 грн. зменшено, 19.12.2019 року кредитний ліміт зменшено до 0, 00 грн. До позовної заяви позивачем додані розрахунки заборгованості за Договором б/н від 24.06.2016 року, з яких вбачається, що станом на 15.11.2020 року позивачем визначена заборгованість, яка становить 18490, 69 грн., з яких: -заборгованість за тілом кредиту 17026, 73 грн., -заборгованість за простроченими відсотками 1463,96 грн. З наведених розрахунків вбачається, що позивачем нараховувалась процента ставка за користування кредитом (прострочена) у розмірі у розмірі 43,20% річних за період з 24.06.2016 року по 18.01.2018 року, 42% річних у період з 19.01.2018 року по 31.07.2020 року, з 01.08.2020 року у розмірі 40,8%. З виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що остання у період з червня 2016 року по листопад 2020 року користувався кредитними коштами за всіма виданими кредитними картками, погашення заборгованості [PERSON] з листопада 2020 року не здійснювалось. Розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК України та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На виконання вищенаведеної норми, позивачем надано розрахунок заборгованості та виписку по картковому рахунку, з яких вбачається заборгованість за кредитним договором, яка виникла у [PERSON] перед банком, в той же час, відповідачем будь-яких заперечень та доказів стосовно відсутності боргу, його погашення або незгоди з розрахунком суми заборгованості до суду не надано. Частинами 2 та 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн. та, на виконання ухвали суду, доплачено 168,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" задоволено, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved