Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

03 лютого 2016 року до суду надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача [PERSON] 11448,74 гривень заборгованості за кредитним договором та судових витрат. Позивач свої вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір б/н від 09 березня 2011 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 9100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із запропонованими банком "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складають між відповідачем та банком кредитний договір. ПАТ КБ «ПриватБанк» було надано [PERSON] кредит у визначеному розмірі, проте відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. У звязку із порушенням відповідачем умов договору станом на 30 листопада 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 11448,74 гривень. Позивач наполягає на виникненні у нього права вимагати від [PERSON] повернення всієї суми, просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с.50), представник позивача в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі ( а.с. 4). Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи (а.с.51). Однак відповідач в судове засідання не прибув, про наявність поважних для цього причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цієї цивільної справи за правилами гл. 8 розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, зясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. ПАТ КБ «ПриватБанк» має право на надання банківських послуг, визначених ч.3 ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», на підставі ліцензії Національного банку України від 05.10.2011 року № 22 (а. с.36). Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір б/н від 09 березня 2011 року, згідно з яким [PERSON] отримав кредит в розмірі 9100,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с. 7, 8-33, 43-44). [PERSON] власним підписом підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом із запропонованими банком "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку" складають між відповідачем та банком кредитний договір (а.с.7). Позивач свої зобовязання за кредитним договором повністю виконав, надавши позичальникові [PERSON] кредит в розмірі, обумовленому сторонами. Відповідач в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, не забезпечивши своєчасного повернення позивачеві запозичених коштів. Внаслідок цього станом на 30 листопада 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 11448,74 гривень, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 3863,49 гривень, заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 5363,88 гривень, 1200,00 гривень заборгованість з пені та комісії за користуванням кредитом, та сум штрафів 500,00 гривень та 521,37 гривень( а.с.5-6). За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договір. Згідно із ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та вимог закону. За загальним правилом одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускаються (ст. ст. 525,526 ЦК України). В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобовязання припиняється його належним виконанням. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути позику у строк та у порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Відповідач не надав позивачеві грошових коштів на погашення заборгованості за кредитним договором, зобовязання належним чином не виконав. Отже, у банку виникло право вимагати від [PERSON] повернення суми кредиту. Наведене дозволяє дійти висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову. Крім того, при зверненні до суду позивачем було вказано, що місце реєстрації позивача є Донецька область, Краснолиманський район, с. Кіровськ, вул. Партизанська, буд. 50. Однак, Постановою Верховної Ради України "Про перейменування окремих населених пунктів та районів" № 984-VIII від 04.02.2016 року м. Красний Лиман Донецької області перейменований в м. Лиман Донецької області; населений пункт, розташований на території об'єднаної територіальної громади з адміністративним центром в м. Лиман - смт. Кіровськ, перейменований в смт. Зарічне. Тобто на теперішній час місцем реєстрації [PERSON] є вул. Партизанська, буд. 50, смт. Зарічне об"єднаної територіальної громади м. Лиман Донецької області. З приводу вимоги позивача про відшкодування понесених ним судових витрат суд зазначає таке. Згідно із ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. ПАТ КБ «ПриватБанк» при поданні позову сплачено в дохід держави судовий збір у розмірі 1378,00 гривень, що підтверджено наданим позивачем платіжним дорученням № PROM0B3FWU від 20 січня 2016 року (а.с.2). За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору.

Outcome: approved