Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

30.01.2014 року позивач звернувся до Коломийського міськрайонного суду з названим позовом. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був батько сторін [PERSON], який на час ліквідації колгоспних дворів проживав у спірному будинку. Крім нього, у вказаному будинку також проживав його син - позивач [PERSON] Тому кожен з них має (мав) право на 1/2 частину вказаного будинку. [INFO] батько сторін [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина за заповітом на його частку в спірному будинковолодінні, яку прийняв син померлого - позивач, вступивши в управління вказаним спадковим майном, та, звернувшись із відповідною заявою до державного нотаріуса. Однак, остання відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове будинковолодіння, що підтверджує право власності померлого [PERSON] на нього. Дочка померлого - відповідачка [PERSON] на вказане спадкове майно не претендує, відмовилася від спадщини на користь позивача [PERSON] Інших спадкоємців за законом та осіб, які мають право на обов'язкову частку, немає. Тому позивач, посилаючись на ст. ст. 346, 392 ЦК України та інші норми законодавства, просить визнати за ним право власності на вказане спадкове майно. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 03.03.2014 року подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в його відсутності (а.с.42). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 17.02.2014 року подала до суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в її відсутності (а.с.27). В зв'язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінюючи досліджені докази в сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Дебеславцівської сільської ради Коломийського району 10.06.2013 року, [PERSON] помер [INFO] в с.Залуччя Коломийського району (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно 09.08.1984 року Дебеславцівською сільською радою Коломийського району, [PERSON] народився [INFO] в с.Залуччя Коломийського району. Його батьком вказаний [PERSON] (а.с.10). Судом встановлено, що [PERSON] залишив заповіт, який 23.04.2013 року посвідчений секретарем Дебеславцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області Чулак Л.Я. та зареєстрований в реєстрі за № 89, яким все своє майно та належні на момент його смерті права заповів в рівних частинах сину - позивачу [PERSON], [INFO], та дочці - відповідачці [PERSON], [INFO] (а.с.8). Відповідно до довідки №41, виданої Дебеславцівською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області 23.01.2014 року, померлому [PERSON] на момент смерті належала 1/2 частина житлового будинку та господарських будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] на неприватизованій земельній ділянці площею 0, 45 га. Дане господарство станом на 01.07.1990 року належало до колгоспного двору. На час смерті [PERSON] в зазначеному будинку проживав син померлого - [PERSON]. В даній довідці також зазначено, що заповіт від імені померлого [PERSON] посвідчувався у виконкомі вказаної сільської ради 23.04.2013 року за реєстровим № 89 (а.с.6). Судом також встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ", виданої 13.01.2014 року за №48998, згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок загальною площею 45,5 кв.м., житловою площею 21,7 кв.м. та господарські будівлі і споруди в [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] - головою колгоспного двору (а.с.5). Згідно копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП "Коломийське МБТІ" 23.01.2014 року, вбачається, що інвентаризаційна вартість будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS] становить 60 424,00 грн. Згідно копії вказаного технічного паспорта рік побудови будинку -1971. Спірне будинковолодіння складається з житлового будинку загальною площею 45,5 кв.м., житловою площею 21,7 кв.м. та господарських будівель і споруд: літньої кухні - літера "Б", сараю - літера "В", сараю - літера "Г", вбиральні - літера "У", вимощення - "ІІ", криниці -"№1", огорожі - "№2-3", (а.с.13-16). Згідно висновку про вартість об'єкта оцінки вартість спірного будинковолодіння станом на 31.10.2013 року складає 27 780 грн. (а.с.12). Судом встановлено, що згідно даних інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №36737698, виданої Першою Коломийською районною державною нотаріальною конторою 26.02.2014 року, після смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрита спадкова справа за №538, номер у спадковому реєстрі - 55269085 (а.с.34 ). Згідно копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №35659842, наданого вказаною нотаріальною конторою 06.11.2013 року, зареєстровано заповіт [PERSON] за №54455947, який посвідчений 23.04.2013 року Дебеславцівською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області (а.с.38). Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Тому суд приходить до висновку, що станом на 01.07.1990 року [PERSON] та його синові [PERSON] належало по 1/2 частині спірного будинковолодіння. Судом встановлено, що 06.11.2013 року позивач звернувся до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою № 1139 про прийняття спадщини, а відповідачка [PERSON] того ж дня відмовилася від своєї частки на користь позивача, подавши відповідну заяву за №1140, справжність підпису на якій засвідчено державним нотаріусом (а.с.35, 36). Згідно ст.346 ЦК України право власності на частку померлого припинилося з моменту його смерті. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно відповіді державного нотаріуса Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори від 27.01.2014 року позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності померлого [PERSON] на нерухоме майно. (а.с.17). Таким чином, судом встановлено, що в зв'язку з наведеними обставинами позивач як єдиний спадкоємець, який прийняв спадщину після смерті свого батька, не взмозі оформити свої права на вказане спадкове майно. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного, ст.ст.392, 1268 ЦК України, та,

Outcome: approved