Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія Україна», [PERSON] про визнання недійсним договору обов"язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( поліс ОСПЦВВНТЗ № АІ/5630772 від 01.07. 2015 року) В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, пояснивши суду, що вона як потерпіла в ДТП особа, вважає, що наявність страхового полісу АІ/5630772 від 01.07.2015p.,який було видано поза межами закону, позбавляє її на сьогоднішній день захистити свої права та отримати страхове відшкодування, а тому просить визнати недійсним страховий поліс АІ/5630772 від 01.07.2015p.,як такий, що порушує її права та охоронювані законом інтереси. Хоча вона і не є стороною оспорюваного договору страхування, проте в силу роз'яснень Постанови Пленуму ВСУ № 9 має право звернутись до суду з заявою про визнання правочину недійсним, оскільки такий правочин порушує її права та охоронювані законом інтереси, оскільки : - вона позбавлена права отримати страхове відшкодування в результаті ДТП від страхової компанії, оскільки остання жодним чином не відповідає на запити Позивача, а страховий поліс АІ/5630772 від 01.07.2015 р. було видано ПрАТ "СК України" без ліцензії на здійснення такого виду діяльності; - МТСБУ не відповідає на листи та її запити про здійснення страхового відшкодування, але в силу закону МТСБУ не може здійснити страхове відшкодування поки наявний страховий поліс, який не визнано судом недійсним. Адже це виключна компетенція суду і МТСБУ не може самостійно визначати дійсність того чи іншого полісу; - зазнавши значних збитків від ДТП, винуватцем якого є [PERSON], не отримала жодного відшкодування і у разі, якщо страховий поліс не буде визнано недійсним в судовому порядку, вона не зможе отримати страхове відшкодування ані від ПрАТ "СК України", ані від МТСБУ; - визнання недійсним страхового полісу АІ/5630772 від 01.07.2015 р. потрібно їй для звернення з таким рішенням до МТСБУ з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку ст. 41 Закону № 1961-IV. Відповідач- 1 ПрАТ «Страхова компанія Україна», у судове засідання не з'явився, про місце, день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяви, клопотання, письмові заперечення до суду не надходили, направлена судова кореспонденція повернулася у конверті з відміткою поштового відділення, що адресат вибув. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ч. 2 ст. 169 ЦПК України, неявка представника у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи. Представник відповідача- 2 - адвокат Уварова Ю.В. , яка діє за договором № 20/05/2016 про надання правової допомоги від 20.05. 2016 року ( а.с.62-64) не заперечувала проти заявлених позовних вимог , пояснивши суду, що замовчування з боку ПрАТ «Страхова компанія «Україна» про відсутність ліцензії на провадження страхової діяльності , а також замовчування інформації про те, щозобов'язання за договоромстрахування страховиком виконуватись не будуть,є обманом [PERSON] щодо обставин які мають істотне значення, оскільки обман стосується саме прав та обов'язків сторін. Таким чином, вважає, що договір обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс ОСЦПВВНТЗ) №АІ/5630772 від 01.07.2015,укладений між ПрАТ «Страхова компанія «Україна» та [PERSON], має бути визнаний недійсним з підстави, передбаченої ст.230 ЦК України, а саме у зв'язку з вчиненням право чину під впливом обману. При цьому просила застосувати наслідки недійсного право чину, а саме стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Україна» страховий платіж по полісу №АІ/5630772 від 01.07.2015у розмірі 1036,80гривень. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача-2, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.23.1 ст.21 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні уповноваженою організацією із страхування цивільно- правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. На виконання вказаного вище обов'язку відповідачка - 2 [PERSON] 01.07.2015звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» з метою укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі договору ОСЦПВВНТЗ). ПрАТ «Страхова компанія «Україна» замовчуючи про свою обмежену дієздатність, уклало із [PERSON] договір ОСЦПВВНТЗ №АІ/5630772 від 01.07.2015. Як слідує із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні [PERSON], є власницею автомобіля марки NissanТеаnа н.з. [NUMBER] 2007 р.в. ( а.с. 12- 14), поліс ОСЦПВВНТЗ № АІ/7406244 терміном дії з 23.12.2014 р. по 22.12.2015 р. ( а.с. 15-16). 12.10.2015 року чоловік позивачки [PERSON] керуючи автомобілем марки NissanТеаnа н.з. [NUMBER] 2007 р.в. потрапив в ДТП. винуватцем якого згідно Протоколу АІ12 №349965 від 12.10. 2015 року є [PERSON] (власник та водій автомобіля [NUMBER] ( а.с. 18). 13.10. 2015 р. позивачка як потерпіла, звернулась за юридичною адресою ПрАТ "СК України" по м. Київ, вул. Ревуцького, будинок 42-Г з наміром повідомити про ДТП та подати заяву про відшкодування. За юридичною адресою їй повідомили, що у компанії ПрАТ "СК України" відкликано ліцензію, і жодних заяв та повідомлень вона не приймає, при цьому повідомлення та заяви приймаються за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, 86. В цей же день вона приїхала за адресою м. Київ, вул. Фрунзе, 86, де заповнила бланк Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, який було у неї прийнято та зареєстровано за вх. № 109 від 13.10.2015 р. та Заяву про відшкодування шкоди. [PERSON] також виконала свої зобов'язання за договором ОСЦПВВНТЗ належним чином, а саме оплатила страховий платіж в повній сумі, в момент ДТП (страховоговипадку) 12.10.2015 відразузателефонувала страховій компаній, на наступний день після ДТП 13.10.2015подала страховій компанії письмове повідомлення про ДТП встановленого зразка, та здійснювала всі інші дії, передбачені законодавством, направлені на здійснення страхового відшкодування страховою компанією. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 0Н. 12.2015 р. по справі №755/21335/15-п (суддя - Федюк О.О.) [PERSON] визнано винною у ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності. Зважаючи, що у встановлені законодавством строки ПрАТ "СК України" не було направлено уповноваженого представника на місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, а також не було проведено експертизу збитків транспортного засобу, позивачем самостійно було ініційовано проведення експертизи, за результатами якої встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого мені як власнику транспортного засобу складає 58 170,97 грн. Враховуючи, що Відповідачем -1 ігноруються всі листи, запити та заяви. Виплата страхового відшкодування не здійснюється, а МСТБУ на листи також жодних відповідей не надає, позивачем було здійснено перевірку чинності страхового полісу на офіційному сайті МТСБУ. Здійснивши на офіційному сайті МТСБУ запит щодо дійсності полісу [PERSON] АІ/5630772 від 01.07.2015 p., було встановлено, що бланк полісу, виданого ПрАТ "СК Україна" [PERSON] не був використаний у зв'язку з тим, що з 01.07.2015 р. страховик позбавлений права укладати договори страхування. Шляхом моніторингу даних судового реєстру, позивачкою було встановлено, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, розглянувши справу про порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, провадження в якій розпочато актом про правопорушення, вчинені приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Україна» на ринку фінансових послуг, від 15.04.2015 р. №242/13-15/13/5, прийняла розпорядження №905 від 30.04.2015p.,яким анульовано ліцензію приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на провадження страхової діяльності у формі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ст.49 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності має право здійснювати страховик, який: має ліцензію на здійснення даного виду страхування; є членом МТСБУ. Отже, вже з квітня 2015року, тобто за декілька місяців до укладення спірного договору, страховику ПрАТ «Страхова компанія «Україна» було відомо, що ліцензія на провадження страхової діяльності у формі обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів анульована. ПрАТ «Страхова компанія «Україна» ні в момент укладення спірного договору, ні вподальшому жодного разу не повідомило провідсутність ліцензії, та проте, що зобов'язання за договором з боку страховика виконуватись не будуть. Навпаки, ПрАТ «Страхова компанія «Україна» прийняло страховий платіж в розмірі 1036,80 грн., видало страховий поліс № АІ/5630772 від 01.07.2015, в подальшому на запит надало довідку про зарахування страхового платежу, прийняло 13.10. 2015 року повідомлення про страховий випадок як від страхувальника, так і від потерпілого, проте виконувати свої обов'язки не мало наміру, і як наслідок не виконало їх. Отже, страховик не лише в момент укладення спірного правочину, але і в подальшому свідомо та цілеспрямовано вчиняв дії направленні на створення образу нібито дієздатної страхової компанії, чим ввівстрахувальника в оману щодообставин, які мають істотне значення, а саме щодо виконання страховиком своїх обов'язків, в тому числі виплати страхового відшкодування при настанні страхового випадку. Аналізуючи викладені обставини, наведені положення законодавства України, суд приходить до висновку, що станом на 01.07.2015 відповідач ПрАТ « Страхова компанія " Україна" не мала повноважень щодо видачі страхового полісу, оскільки була позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВВНТЗ з 30.04.2015 року. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України право чином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зі змісту ст. 979 ЦК України, вбачається, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 1 ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 215 ЦК України, встановлено, що підставою недійсності право чину є недодержання в момент вчинення право чину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. З положень ч. 1 ст. 203 ЦК України вбачається, що зміст право чину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до п. 49.1 статті 49 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності має право здійснювати страховик, який має ліцензію на здійснення даного виду страхування та є членом Моторно (транспортного) страхового бюро України. Таким чином, оскільки договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АІ/5630772 від 01.07.2015 року підписаний відповідачем ПрАТ « Страхова компанія " Україна" », яка на момент його укладення не мала на це повноважень, вказаний договір підлягає визнанню недійсним. Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний право чин або право чин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Відповідно до ст.230 ЦК України якщо одна із сторін право чину навмисно ввела другу сторонув оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий право чинвизнається судомнедійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню право чину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно ч.І ст.229 ЦК України істотне значення має помилка щодо природи право чину, прав та обов'язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінністьабо можливість використання зацільовим призначенням. Помилка щодо мотивів право чину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Замовчування з боку ПрАТ «Страхова компанія «Україна» про відсутність ліцензії на провадження страхової діяльності , а також замовчування інформації про те, щозобов'язання за договоромстрахування страховиком виконуватись не будуть, є обманом [PERSON] щодо обставин які мають істотне значення, оскільки обман стосується саме прав та обов'язків сторін. Таким чином, суд приходить до висновку, що договір обов'язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс ОСЦПВВНТЗ) №АІ/5630772 від 01.07.2015, укладений між ПрАТ «Страхова компанія «Україна» та [PERSON], має бути визнаний недійсним з підстави, передбаченої ст.230 ЦК України, а саме у зв'язку з вчиненням право чину під впливом обману. Відповідно до ч.І ст.216 ЦК України у разі недійсності право чину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього право чину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. А тому суд вважає за необхідне застосувати наслідки недійсного право чину, а саме стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Україна» страховий платіж по полісу №АІ/5630772 від 01.07.2015у розмірі 1036,80гривень на користь [PERSON].

Outcome: approved