Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

29 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 21.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 31714, про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в розмірі 5779,64 грн, пославшись на таке: У квітні 2021 року він отримав поштове відправлення, в якому містився виклик державного виконавця від 01.04.2021. При відвідуванні Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було з`ясовано, що начальником вказаного відділу Фомкіною А. С. 01.04.2021 було відкрито виконавче провадження ВП № 65002516 про стягнення з нього (позивача) на користь ТОВ «Фінпром Маркет» боргу у розмірі 5779,64 грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження став виконавчий напис, виданий 21.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., зареєстрований в реєстрі за № 31714, який вважає безпідставним, незаконним, вчиненим з порушенням вимог законодавства, а відповідно таким, що не підлягає виконанню за таких підстав. По-перше, жодних правовідносин ані з ТОВ «Фінпром Маркет», ані з ТОВ «Фінансова компанія управління активами», ані з ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», ані з ПАТ «Дельта Банк» (як це зазначене у виконавчому написі), не існувало та не існує. Від зазначених Товариств ніяких вимог про усунення порушення яких-небудь зобов`язань він не отримував, у зв`язку з чим був позбавлений можливості вчасно оспорити наявність та розмір заборгованості; у виконавчому написі відсутня достатня та безспірна інформація щодо строку прострочення та періоду, за який нібито виникла заборгованість; відсутня інформація, яка б безсумнівно встановлювала, що заборгованість виникла виключно в межах строку позовної давності; заборгованість, яку пропонується стягнути з нього не є безспірною. По-друге, жодних копій документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, йому не надсилалося. Також копій зазначених документів не міститься й на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України. Вважає, що зазначені документи взагалі не існують, що унеможливлює законність вчинення 21.12.2020 нотаріусом оспорюваного виконавчого напису. Вказані обставини свідчать про те, що нотаріус, в порушення вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», та п.3.1 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, здійснив виконавчий напис, не пересвідчившись, що він вчинений в межах встановленого трирічного строку. Також станом на 21.12.2020 - час вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком С.М. виконавчого напису, що оскаржується, була визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662, зокрема, в частині доповнення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», вчинення вказаної нотаріальної дії є безпідставною, а отже, вказаний виконавчий напис має бути визнаним таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 29 квітня 2021 року зупинено стягнення у виконавчому провадженні №65002516, що перебуває на виконанні у начальника Костянтинівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Фомкіної Аліни Сергіївни, відкритому 01 квітня 2021 року на підставі вчиненого 21.12.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 31714, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» боргу у сумі 5779,64 грн (а.с.22-23). Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 квітня 2021 відкрите провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича матеріали (належним чином засвідчені копії), на підставі яких ним 21.12.2020 був вчинений оскаржуваний виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №31714, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» боргу у сумі 5779,64 грн; у начальника Костянтинівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Фомкіної Аліни Сергіївни матеріали (належним чином засвідчені копії), на підставі яких державним виконавцем було відкрите виконавче провадження № 65002516 зі стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» боргу у сумі 5779,64 грн; у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» такі документи (належним чином засвідчені копії), як кредитний договір № 003-04431-170214 від 17.02.2014 між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк»; копії документів, з якими ТОВ «Фінпром Маркет» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М. з приводу вчинення оскаржуваного виконавчого напису; копії документів на підтвердження факту відступлення права вимоги від ПАТ «Дельта Банк» ТОВ «Фінпром Маркет» (а.с.24-25). Судовою ухвалою від 29.06.2021 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про проведення процедури врегулювання спору за участю судді. Відповідач, повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином, про що свідчить картка рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення щодо вручення відповідачу 18.05.2021 копії судової ухвали від 29.04.2021, позов визнав, про що надав суду відповідну заяву (а.с.48). Третя особа - начальник Костянтинівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Фомкіна Аліна Сергіївна, повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином (а.с.25а), у судове засідання не з`явився, пояснень щодо позову у відповідності до ст.181 ЦПК України не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином, у відповідності до ст.181 ЦПК України подав суду пояснення щодо позову (а.с.30-33), в яких заперечив проти позову з підстав його необґрунтованості, з огляду на таке: 21 грудня 2020 року до нього - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка С. М. звернувся директор ТОВ «Фінпром маркет» із заявою про вчинення виконавчого напису від 21 грудня 2020 року № 34 7731, додавши до заяви такі документи: -Оригінал Кредитного договору № 003-04431-170214 від 17.02.2014; -Вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 19.10.2020 вих. № 34 773; -Повідомлення про відступлення права грошової вимоги від 19.10.2020 вих. № 34 773; -Виписку з рахунка [PERSON] із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення та відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 003-04431-170214 від 17.02.2014 укладеним з ІІАТ «Дельта банк»; -Договір факторингу № 18102020-ФК від 18.10.2020; -Додаток №1 до Договору факторингу № 18102020-ФК від 18.10.2020, тобто, всі необхідні та передбачені законодавством України для вчинення виконавчого напису документи. Щодо відсутності правовідносин Позивача з Відповідачем ТОВ «Фіниром маркет» та ПАТ «Дельта Банк»: 27 квітня 2018 року між ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір факторингу № 408/К, на підставі якого ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право вимоги за Кредитним договором № 003-04431-170214 від 17.02.2014. 15 жовтня 2020 року між ТОВ Фінансова компанія «Сіті Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» було укладено Договір факторингу № І/Д, за яким останнє набуло право вимоги за Кредитним договором № 003- 04431-170214 від 17.02.2014. 18 жовтня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» було укладено Договір факторингу № 18102020-ФК.Таким чином, починаючи з 18 жовтня 2020 року право вимоги за Кредитним договором № 003-04431-170214 від 17.02.2014 належить виключно ТОВ «Фінпром маркет». Також, при зверненні стягувач надав оригінал Кредитного договору № 003-04431-170214 від 17.02.2014, укладений між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», в якому зазначені всі особисті дані позивача, та на якому наявний підпис. Щодо чинності пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України під 29 червня 1999 року № 1172 на час вчинення виконавчого напису: Відповідно до п.10.2. Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» із змісту статті 162 КАС України випливає, що у разі задоволення позову про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень суд повинен зазначити про це в судовому рішенні та одночасно застосувати один із встановлених законом способів захисту порушеного права позивача: про скасування або визнання нечинними рішення чи окремих його положень. При цьому суди повинні мати на увазі, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим. Скасування акта суб`єкта владних повноважень як способу захисту порушеного права позивача застосовується тоді, коли спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта. Визнання ж акта суб`єкта владних повноважень не чинними означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту - лише на майбутнє якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Більше того, Позивач не прийняв до уваги той факт, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017 по справі № 826/20084/14 дію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було зупинено до закінчення касаційного розгляду. Судовий процес по справі № 826/20084/14 триває й досі, а тому остаточного рішення суду по цій справі на сьогоднішній день немає, а постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», згідно з даними Офіційного порталу Верховної Ради України - с чинною. Більше того, постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» в поточній редакції (яка діяла і на момент вчинення виконавчого напису - 21 грудня 2020 року) містить пункт 2, яким передбачено, що: для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Щодо строку протягом якого може бути вчинено виконавчий напис: День виникнення права вимоги вчинення виконавчого напису нотаріусом і строк позовної давності - є суттєво різними речами. Такої ж позиції дотримується і Вищий господарський суд України, який в п. 1.6. Постанови пленуму ВГСУ від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» зазначив: «Передбачений статтею 88 Закону України "Про нотаріат" строк давності вчинення виконавчого напису за своєю правовою природою не є позовною давністю, оскільки відповідна дія виступає як окремий (позасудовий) спосіб захисту цивільних прав». А право вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» набуло 18 жовтня 2020 року на підставі Договору факторингу № 18102020-ФК від 18.10.2020. У зв`язку з тим, що Позивачем грубо порушувались умови Кредитного договору, у стягувача було достатньо підстав для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Щодо твердження Позивача, що Відповідачем не надсилались йому досудові вимоги про виконання зобов`язань за Кредитним договором, то в матеріалах нотаріальної справи наявна Вимога про усунення порушення кредитних зобов`язань із застереженням про вчинення виконавчого напису нотаріуса, у разі невиконання вимог та Повідомлення про відступлення права грошової вимоги, які були направлені Відповідачем на адресу Позивача. Вважає, що жодного порушення процедури вчинення виконавчого напису не було, оскільки для вчинення виконавчого напису обов`язковою умовою є лише надіслання вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань і наявність відмітки поштового зв`язку про її відправлення, а не одержання, оскільки боржники як правило відмовляються від одержання кореспонденції від своїх кредиторів. До таких же висновків прийшов Верховний Суд у Постанові від 25 липня 2018 року у справі № 127/15911/17. Крім того, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, ТОВ «Фінпром маркет» були подані всі необхідні документи для вчинення ним виконавчого напису, які в повному обсязі, відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджують безспірність заборгованості. Просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків. Судом встановлено: Виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, вчиненим 21.12.2020, запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , [INFO] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», якому Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року, якому, у свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1/Д від 15 жовтня 2020 року, якому, у свою чергу, Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» на підставі Договору факторингу № 408/К від 27 квітня 2018 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №003-04431-170214 від 17 лютого 2014 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] . Пропонує задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», стягнути з [PERSON] за період з 26.04.2018 по 21.12.2020 включно суму у розмірі: - 5729,50 грн - заборгованість за тілом кредиту; - 0,14 грн - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; - 50,00 грн - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 5779,64 грн. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення. Зареєстровано в реєстрі за № 31714 (копія - на а.с.13,34). Постановою начальника відділу Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Фомкіної А. С. від 01.04.2021 на підставі оспорюваного виконавчого напису № 31714, виданого 21.12.2020, відкрито виконавче провадження № 65002516 (копія - на а.с.12). Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходив з такого: Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідачем не доведена та обставина, що серед наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису документів був наданий оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку. Зазначене узгоджується із висновками щодо застосування відповідних норм права, викладеними в постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.03.2020 № 757/24703/18-ц. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З огляду на визнання позову відповідачем та у відсутність заперечень відповідача щодо виниклого спору, підтвердженої належними та допустимими доказами, суд не надає оцінки іншим доводам позивача, зокрема щодо безспірності суми стягнення, застосування процесуальних строків. За таких обставин, позов необхідно задовольнити у повному обсязі. У зв`язку з тим, що відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача за ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір на користь спеціального фонду Державного бюджету України в розмірі 1362 грн з яких: 908 грн - за подання позовної заяви та 454 грн - за подання заяви про забезпечення позову, виходячи з такого: Відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру судовий збір справляється в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» в розрахунку на місяць у розмірі 2270,00 грн. Отже, при поданні позову судовий збір складав 908 грн (2270,00 грн. х 0,4) та 454 грн (2270,00 грн х 0,4) , тому з відповідача в доход держави належить стягнути судовий збір в сумі 1362 грн.

Outcome: approved