Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

30.01.2017 року позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.11.2010 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 4400,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3 п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 "Правил користування платіжною карткою". Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківський послуг передбачена можливість односторонньої зміні Тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.2.3 до обовязків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п.2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим договором. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором без номеру від 29.11.2010 року станом на 30.11.2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 32416 грн. 64 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 4182 грн. 83 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом - 23513 грн. 97 коп., - заборгованості за пенею та комісією 2700 грн. 00 коп. а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); - 1519 грн. 84 коп. штраф (процентна складова). Враховуючи те, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав ПАТ КБ «ПриватБанк», просить стягнути з відповідача [PERSON] загальну суму заборгованості у розмірі 32416 грн. 64 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 4182 грн. 83 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом - 23513 грн. 97 коп., - заборгованості за пенею та комісією 2700 грн. 00 коп. а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); - 1519 грн. 84 коп. штраф (процентна складова). До початку слухання справи представник позивача [PERSON], надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Заявою від 17.08.2017 року просить приєднати до матеріалів справи докази сплати витрат за публікацію оголошення в пресі та вирішити питання про розподіл судових витрат у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача кошти згідно наданого платіжного доручення. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі «Урядовий курєр» №153 від 17.08.2017 року, про причини неявки до суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надала. Таким чином, суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2010 року [PERSON] підписано анкету-заяву про приєднання до «Умов та Привал надання банківських послуг у ПриватБанку №1309010500184709140, що складає між нею та банком Договір без номеру, без визначення кредитного ліміту, зі сплатою відсотків за користування кредитним лімітом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7). Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, передбачено, що клієнт дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і що останній має право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (а.с.25 зворот). Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, сторонами було визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін (а.с.20). Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову (а.с.28). [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, згідно Розрахунку заборгованості, наданому позивачем, станом на 30.11.2016 року має заборгованість за кредитним договором без номеру від 29.11.2010 року у сумі розмірі 32416 грн. 64 коп., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 4182 грн. 83 коп., - заборгованості по процентам за користування кредитом - 23513 грн. 97 коп., - заборгованості за пенею та комісією 2700 грн. 00 коп. а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. 00 коп. штраф (фіксована частина); - 1519 грн. 84 коп. штраф (процентна складова). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушила умови договору без номеру від 29.11.2010 року, укладеного між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк», розмір заборгованості підтверджений документально, але позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ, затверджених наказом від 06. 03. 2010 року №СП-2010-256 (а. с. 9), сторонами, тобто ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по любому із грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів. Окрім того, Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а. с. 8) передбачено застосування ПАТ КБ «ПриватБанк» пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Наявність даних фактичних обставин справи не узгоджується із висновком Верховного Суду України від 21. 10. 2015 року у справі за №6-2003цс15, яким визначено, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України визначено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 30396 грн. 80 коп., без урахування заявлених до стягнення позивачем штрафів у загальній сумі 2019 грн. 84 коп., з метою недопущення покладення на боржника нових додаткових обовязків за неналежне виконання взятих на себе грошових зобовязань перед кредитором. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимоги ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладено,

Outcome: partial