Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що [INFO] року помер її син [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/4 частину квартири [ADDRESS]. Позивачка посилалася на те, що вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом як мати померлого [PERSON], батько останнього - [PERSON] в шестимісячний строк відмовився від спадщини на користь позивачки. Позивачка вказувала на те, що у встановлений законом шестимісячний строк вона звернулася до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини але 15.02.2014 року державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину вищевказаної квартири, оскільки свідоцтво про право власності на житло видане ВАТ "Росава" 06.01.1999 року, на підставі якого [PERSON] належала 1/4 частина квартири [ADDRESS], не зареєстроване належним чином у органах державної реєстрації прав на нерухоме майно. Позивачка просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS] після [PERSON], який помер [INFO] року. Позивачка в суді свої позовні вимоги підтримала. Представник відповідача до суду не з"явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду лист в якому просив справу розглядати без участі представника відповідача на розсуд суду. Третя особа [PERSON] позов підтримав. Заслухавши учасників процесу, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Так, по справі встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Також встановлено, що позивачка по справі [PERSON] та третя особа [PERSON] являються батьками померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] Заповіт [PERSON] не залишив, на день смерті останній у шлюбі не перебував, дітей не мав, а тому [PERSON],[PERSON], як батьки померлого, є спадкоємцями першої черги за законом на спадкове майно [PERSON] Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається із копії спадкової справи № 353/2013 Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області до майна померлого [INFO] року [PERSON] та із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.02.2014 року №02-31/02-31 винесеної державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Федоряка О.С. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області 21.09.2013 року звернулася позивачка [PERSON] [PERSON] 21.09.2013 року подав заяву до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області про відмову від прийняття спадщини, яка залишилася після померлого [PERSON] А також з вищевказаних документів вбачається, що державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Федоряка О.С. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири під [ADDRESS], оскільки свідоцтво про право власності на житло видане ВАТ "Росава" 06.01.1999 року, на підставі якого [PERSON] належала 1/4 частина квартири [ADDRESS] в м.Біла Церква, не зареєстроване належним чином у органах державної реєстрації прав на нерухоме майно. Судом встановлено, що за життя [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на житло від 06.01.1999 року, яке було видано ВАТ "Росава", відповідно до якого [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/4 частина квартири [ADDRESS]. Наведене підтверджується копією вказаного свідоцтва про право власності на житло. Згідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.07.2013 року за [PERSON] право власності на вищевказану частину зазначеної квартири не зареєстроване. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній вланості. Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1999 року, яке було видано ВАТ "Росава", [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/4 частина квартири [ADDRESS]. Але це свідоцтво за життя [PERSON] не пройшло державну реєстрацію, тобто спадкодавець право власності на вказану частину квартири не зареєстрував відповідно до вимог чинного законодавства, а тому спадкоємець - позивачка по справі не має можливості оформити спадщину на вказану частину вищезазначеної квартири. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При вирішенні даного спору судом враховуються ті обставини, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06.01.1999 року, яке було видано ВАТ "Росава", [PERSON] на праві спільної часткової власності належить 1/4 частина квартири [ADDRESS], тобто згідно до ст.ст. 328, 345 ЦК України, право власності [PERSON] на вказану частину вищевказаної квартири було набуто на підставі вказаного свідоцтва, але це свідоцтво не пройшло державну реєстрацію за життя [PERSON] Як вказано вище, позивачка, як спадкоємиця [PERSON] позбавлена на даний час можливості оформити спадщину на вищевказану частину вищезазначеної квартири, оскільки свідоцтво про право власності на житло від 06.01.1999 року не було зареєстровано при житті останнього у визначеному законом порядку, тобто державна реєстрація цього свідоцтва не була здійснена. Виходячи з умов частини 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець має певні майнові права на вищевказану частину зазначеної квартири, які посвідчені свідоцтвом про право власності на житло. Оскільки нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі такого свідоцтва, то суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS] після [PERSON], який помер [INFO] року, бо інший порядок для набуття позивачем права власності на вказану частину квартири законодавством не визначений. На підставі ст.ст. 1261,1268,1269,1270,328,345,1218,1298,1299 ЦК України,

Outcome: approved