Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню посилаючись на те, що 25.03.2020 року приватним нотаріусом Богомоловою Д.І. вчинено виконавчий напис, зареєстрований за № 1500, яким з неї стягнуто на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 24 340,17 грн. На підставі виконавчого напису приватний виконавець Клименко Р.В. відкрив виконавче провадження № 61805395. Вказує, що підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є наступні обставини: кредитний договір, наданий приватному нотаріусу не був нотаріально посвідчений; вона не була повідомлена про вчинення виконавчого напису; нотаріусу не подавались жодні первинні платіжні документи про отримання позичальником кредиту; в матеріалах справи відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (або її відсутності). Нотаріусу не було надано документів щодо безспірності боргу. Зазначене суперечить вимогам ст. 88 Закону Українии «Про нотаріат» та п. 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. 10 серпня 2020 року ТОВ «Вердикт Капітал» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 11.01.2019 між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №95092227000; 07.10.2019 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» укладено Договір факторингу №149, у відповідності до умов якого до нового кредитора перейшло право вимоги по ряду кредитних договорів, у тому числі за кредитним договором №95092227000, укладеним банком із [PERSON] . Далі, 08.10.2019 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено Договір факторингу №08-10/19, у відповідності до умов якого до ТОВ "Вердикт Капітал" перейшло право вимоги по ряду кредитних договорів, у тому числі за кредитним договором №95092227000, укладеним банком із [PERSON] . Після чого було прийняте рішення про звернення до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису у зв`язку із наявною заборгованістю у боржника. Посилаючись на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 по справі №305/2082/14-ц, вказує, що вирішуючи питання правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні ст.88 ЗУ " Про нотаріат" слід враховувати, що наявність спору в суді не спростовує висновок про безпірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису. Нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, оскільки позивач не надав жодного доказу, який би свідчив про протилежне. Вважає, що при вчиненні спірного виконавчого напису, у приватного нотаріуса були всі підстави вважати безспірною заборгованість за кредитним договором №95092227000, укладеним банком із [PERSON] . Щодо витрат на правову допомогу зазначає, що гонорар представника позивача згідно розрахунку складає 5000 грн., і є завищеним зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі( а.с.72-75). Чернігівський районний суд Чернігівської області ухвалою від 06.07.2020 прийняв справу до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 07.09.2020 Чернігівський районний суд Чернігівської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Переверзєв О.О. позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Додатково зазначив, що факт укладення позивачем договору та сума тіла кредиту стороною позивача не оспорюється. Відповідач - ТОВ «Вердікт Капітал» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Приватний нотаріус до суду не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи сповіщалась згідно норм процесуального законодавства. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Приватний виконавець до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В суді встановлено, що між позивачем та АТ «Укрсиббанк» укладено договір №95092227000 про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку, згідно якого позивач отримала споживчий кредит у розмірі 14 424,00 грн на придбання мобільного телефону/смартфону Samsung Galaxy A9 2018 6/128Gb, зі строком повернення відповідно до Графіку платежів, але не пізніше 11.09.2020, процентна ставка встановлена в розмірі 0,00001 % річних. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. З наданих сторонами документів встановлено, що між сторонами договору виникли зобов`язальні правовідносини щодо надання позивачу кредиту (грошових коштів) на умовах зворотності, платності та строковості. З наданих на вимогу суду приватним нотаріусом документів встановлено, що 07.10.2019 між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» укладений договір факторингу № 149 про відступлення права вимоги за кредитними договорами (а.с.60). У свою чергу, 08.10.2019 ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» уклало з ТОВ «Вердикт Капітал» договір факторингу № 08-10/19 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами (а.с.61). Однак, реєстр боржників до вказаних договорів факторингу відсутній. 17.03.2020 ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Д.І. із заявою про вчинення виконавчого напису в якій міститься розрахунок заборгованості, до заяви додано кредитний договір, договори факторингу, копії реєстрів поштових відправлень, розрахунок суми боргу (а.с.56-70). Відповідно до розрахунку, у [PERSON] заборгованість по кредитному договору№95092227000 за період з 08.10.2019 по 10.03.2020 складає 24340,17 грн, що складається із: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 14 424,00 грн; простроченої заборгованості за комісією - 2000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами - 145,86 грн; строкової заборгованості за сумою кредиту - 2881,64 грн; строкової заборгованості за комісією - 2640,00 грн; строкової заборгованості за процентами - 2248,67 грн (а.с.58). 25 березня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Дар`я Ігорівна вчинила виконавчий напис, відповідно до якого звернула стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», стягнувши борг за кредитним договором №95092227000 від 11.01.2019 року за період з 08.10.2019 року по 10.03.2020 року у сумі 24 340,17 грн, в тому числі: прострочену заборгованість за сумою кредиту - 14 424,00 грн; прострочену заборгованість за комісією - 2000,00 грн; прострочену заборгованість за процентами - 145,86 грн; строкову заборгованість за сумою кредиту - 2881,64 грн; строкову заборгованість за комісією - 2640,00 грн; строкову заборгованість за несплаченими відсотками - 2248,67 грн. За вчинення виконавчого напису сплачено 650,00 грн., які стягнуто з боржника. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 1500 ( а.с.56). За заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та на виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, який має силу виконавчого документа, 13.04.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №1500 від 25.03.2020, винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною про стягнення з [PERSON] користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 24 990,17 грн (а.с.18-19,21). Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів визначена у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). На момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №95092227000 від 11.01.2019. Також, в матеріалах виконавчого напису, наданих приватним нотаріусом, відсутні відомості, що за укладеними договорами факторингу № 149 від 07.10.2019 та №08-10/19 були відступлені права вимоги саме за кредитним договором №95092227000, укладеним 11.01.2019 між [PERSON] та АТ «Укрсиббанк», зокрема відсутні додатки до вказаних договорів із зазначенням боржника [PERSON] , розміру грошового зобов`язання. Виписка з особового рахунку за кредитним договором №95092227000, яка міститься в заяві відповідача на вчинення виконавчого напису не є належним розрахунком заборгованості позивача за кредитним договором, оскільки з неї не убачається, за який період виникла заборгованість, не зазначені суми заборгованості та строки її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом. Не надано нотаріусу і повідомлення про отримання боржником повідомлення - вимоги. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за кредитним договором №95092227000 безспірною, у зв`язку з чим позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Представником відповідача не будо надано жодного доказу на спростування доводів позивача. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно пункту 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Правнича допомога позивачу надавалася на підставі договору щодо надання правничої допомоги від 29.05.2020 року, укладеного з адвокатським об`єднанням «Рябінін, Переверзєв, та партери» та ордеру на надання правничої допомоги (а.с.12, 16-17). Позивач сплатив 5 000 грн за надання послуг згідно договору від 29.05.2020 року, що підтверджується копією квитанції від 25.06.2020 (а.с.15), актом приймання-передачі наданих послуг від 25.06.2020 , відповідно до якого адвокатом надані послуги щодо консультування (500 грн), складення та направлення запитів (1 500 грн), складення позову, виготовлення додатків, участь у судовому засіданні (3 000 грн) (а.с.14). Суд, з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved