Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТОВ "Силікат-1" про стягнення грошових коштів та моральної шкоди, посилаючись на те, що вона є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,47 га , яка знаходиться в оренді ТОВ "Силікат-1" згідно договору оренди земельної ділянки від 16 березня 2004 року. Позивач вважає, що за 2013 рік їй недоплачена орендна плата за оренду земельної ділянки в сумі 589 грн. 42 коп., що підтверджується відомістю з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб Міндоходів України про суми виплачених доходів та утриманих податків. Згідно вказаного документу ТОВ "Силікат-1" сплатило [PERSON] 2555 грн. 44 коп., з яких 383 грн. 32 коп. було утримано як податок, 1582 грн. 70 коп. виплачено [PERSON] орендної плати в грошовій формі; недоплачена орендна плата становить 589 грн.42 коп. Позивач [PERSON] також вважає, що невиплатою орендної плати їй завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що вона як інвалід 2 групи переживає моральні страждання внаслідок несплати орендної плати і кошти потрібні їй для відновлення здоров"я та емоційного стану сім"ї. Мотивуючи тим, що відповідач ігнорує вимоги позивача щодо виплати недоплаченої орендної плати в сумі 589 грн. 42 коп., позивач просить стягнути цю суму з на її користь з відповідача та стягнути компенсацію моральної шкоди в сумі 10000 грн. Відповідач подав до суду зустрічний позов про стягнення грошових коштів в сумі 2813 грн. 45 коп. як безпідставно набутого майна, посилаючись на те, що згідно п.2.2 договору оренди земельної ділянки, укладеної між сторонами, розмір орендної плати становить 1,5% вартості земельної ділянки, яка підлягає індексації на дату її виплати. На момент укладення договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки складала 37367 грн. Згідно коефіцієнтів індексації в 2005 році - 1,035; в 2007 році - 1,028; в 2008 році - 1,152; в 2009 році - 1,059; в 2010 році - 1,0; в 2011, 2012, 2012 роках - 1,0 (в 2004 та 2006 роках індексація не здійснювалась) станом на 01 січня 2011 року нормативна грошова оцінка земельної ділянка складала 48508 грн.80 коп. В 2011 році ТОВ "Силікат-1" повинно було виплатити позивачу орендну плату в розмірі 1,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 727 грн.63 коп., натомість помилково виплатило орендну плату в натуральній формі на суму 2182 грн. 44 коп. з врахуванянм сплаченого податку - переплата склала 1236 грн.53 коп. В 2012 році ТОВ "Силікат-1" повинно було виплатити позивачу орендну плату в розмірі 1,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 1277 грн.72 коп., натомість помилково виплатило орендну плату в натуральній формі на суму 2549 грн. 32 коп. з врахуванням сплаченого податку - переплата склала 1079 грн.94 коп. В 2013 році ТОВ "Силікат-1" повинно було виплатити позивачу орендну плату в розмірі 1,5% нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 1277 грн.72 коп., натомість помилково виплатило орендну плату в грошовій формі в сумі 1582 грн. 70 коп. з врахуванням сплаченого податку - переплата склала 496 грн.64 коп. Мотивуючи тим, що повернення в натурі безпідставно набутого майна є неможливим, відповідач за первісним позовом вважає, що [PERSON] зобов"язана відшкодувати його вартість, яка складає 2316 грн. 47 коп. та поверненню підлягають безпідставно отримані грошові кошти в сумі 496 грн. 98 коп., всього 2813 грн. 45 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі, пояснив, що частина орендної плати, належна позивачу до виплати, в сумі 589 грн. 42 коп. була неправомірно утримана відповідачем для виготовлення документів для укладення договорів оренди оренди на 2014 рік, хоча при цьому відповідачу було достовірно відомо, що позивач не бажає продовжувати договір оренди. На вимогу позивача відповідач не представив квитанції чи інші документи, що підтверджують сплату коштів. З цих підстав позивач вважає, що відповідач умисно не доплатив орендну плату. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що відповдіач повністю виконав зобов"язання перед позивачем за договором оренди від 16 березня 2004 року, навіть помилково сплачував більшу суму орендної плати, ніж визначена договором, тому вважають позов безпідставним і просять відмовити в задоволенні. Зустрічний позов просять задовольнити з тих підстав, що вважають помилково виплачені кошти за оренду земельної ділянки як безпідставно набуте майно. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працює економістом Чорнобаївського відділення ТОВ "Силікат-1" та проводила виплату орендної плати власникам земельних ділянок, в тому числі і позивачу. Нарахування орендної плати проводила бухгалтерія підприємства. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. Позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сілсьькогосподарського виробництва площею 2,47 га розташованої в адмінмежах Чорнобаївської селищної ради, що підстверджується державним актом на право приватної власності на землю від 27 березня 2001 року (а.с.6). Між сторонами 16 березня 2004 року укладено договір оренди земельної ділянки строком на десять років з 01 січня 2004 року до 31 грудня 2013 року. Пунктами 1, 2 договору визначено предмет договору: площу земельної ділянки та її вартість; розмір орендної плати, форми, порядок та строк її виплати визначений п.2.2 договору (а.с.5). Згідно п.2.2 договору оренди орендна плата визначена у розмірі 1,5% вартості земельної ділянки, за час дії договору розмір орендної плати сторонами не переглядався. Відповідно до ст.21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах.Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. В судовому засіданні встановлено і вказана обставина визнана сторонами, що за 2011-2012 роки орендна плата отримана позивачем в натуральній формі; за 2013 рік позивач отримала орендну плату в грошовій формі в сумі 1582 грн. 70 коп. Нормативна грошова оцінка землі в 2013 року складала 85181 грн. 45 коп. (а.с.46), тому розмір орендної плати (1,5%) складає 1277,72 грн. Таким чином, судом встановлено, що за 2013 рік позивач отримала орендну плату за оренду земельної ділянки в більшому розмірі, ніж визначена договором оренди. Твердження позивача про необхідність виплати орендної плати в розмірі 3% вартості земельної ділянки суд вважає необгрунтованим, так як зміни до договору оренди в частині збільшення розміру орендної плати сторонами не вносились, а Указ Президента України від 02 лютого 2002 року №92 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" носить рекомендаційний характер і не може слугувати обов"язком для ТОВ "Силікат-1" в односторонньому порядку змінювати розмір орендної плати. З цих підстав суд вважає, що позов [PERSON] до задоволення не підлягає. Зустрічний позов ТОВ "Силікат-1" до [PERSON] про стягнення коштів не підлягає до задоволення з наступних підстав. Правовідносини з набуття майна без достаньої правової підстави регулюються главою 83 ЦК України. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Отже, договір оренди, укладений сторонами 16 березня 2004 року, є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню iншiй стороні на пiдставi статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання. Якщо ж зобов'язання не припиняється з підстав, передбачених статтями 11, 600, 601, 604 - 607, 609 ЦК України, (зокрема, правочин визнається недійсним, скасовується, змінюється, припиняється) до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов'язання). Отже, набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним. За таких обставин, суд дійшов висновку про неможливість застосування ст.1212-1214 ЦК України, які регулюють правовідносини у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, оскільки відносини сторін було врегульовано договором оренди землі від 16 березня 2004 року. Враховуючи, що доказів визнання укладеного правочинну недійсним або його розірвання не надано, позивач за зустрічним позовом безпідставно посилається на те, що оспорювана сума вважається отриманою відповідачем безпідставно в розумінні статті 1212 ЦК України.

Outcome: dismissed