Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати - [PERSON], яка за життя набула права на земельну частку (пай) в землях, переданих у колективну власність членам сільськогосподарського акціонерного товариства "Ольшаниця", розміщених в адміністративних межах с. Ольшаниця Рокитнянського району Київської області. Зазначає, спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері являється вона та її рідна сестра - [PERSON]. Відповідно до свого заповіту від 01.09.1992 року все своє майно мати заповідала їй і вона прийняла після смерті матері спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном і на що вказує те, що вона відразу після смерті матері стала користуватись її будинком, господарськими спорудами та усім майном, яке знаходилося у домоволодінні. На разі, [PERSON] заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини не подавала, в управління спадковим майном не вступала, а тому вона являється єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті матері - [PERSON]. 30.11.2015 року вона звернулася до приватного нотаріуса Рокитнянського районного нотаріального округу за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті матері - [PERSON], але остання відмовила у зв'язку із ненаданням документів, що підтверджують право спадкодавиці на земельну частку (пай) і що порушує її спадкові права. Обставина належності матері земельної частки (паю) доводиться повідомленням відділу Держгеокадастру у Рокитнянському районі Київської області № 34-28-99.2-243/15-15 від 24.11.2015 року в тім, що СгАТ "Ольшаниця" отримало Державний акт на право колективної власності на землю 14.12.1994 року, у доданих до якого списках громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, [PERSON] значиться під № 347. Просить визнати за нею в порядку спадкування після померлої [INFO] [PERSON] право власності на земельну частку (пай) в розмірі 4,56 умовних кадастрових гектарів в землях, переданих у колективну власність членам сільськогосподарського акціонерного товариства "Ольшаниця", розміщених в адміністративних межах с. Ольшаниця Рокитнянського району Київської області. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали за викладених у ньому обставин та просили його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та показала що [PERSON] зі спадкодавицею на на час її смерті разом не проживала та завела в оману сільську раду. Відповідач лише зараз дізналася про те, що її мати мала право на земельну частку (пай), оскільки була пенсіонеркою на час смерті матері та звернулася з приводу успадкування частки у спадковому майні померлої матері, але нотаріус відмовила їй по причині пропуску строку зверенння до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Відповідач в особі Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області в судове засідання свого представника не направив, натомість надіслав до суду заяву, якою просив розглянути спір за відсутності свого представника. Свого відношення до позову не висловив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла матір позивача - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] та отримала 10.06.1997 року свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, розташований в с. Ольшаниця Рокитнянського району Київської області. Відповідачка у справі - [PERSON], [INFO], яка являється рідною дочкою померлої [PERSON] та відповідно спадкоємцем першої черги за законом, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері не зверталася, хоча на той час була особою пенсійного віку та мала право на обовязкову частку у спадковому майні. Доказів прийняття нею спадщини суду не подала. Інших спадкоємців померлої [PERSON] не встановлено. Судом також встановлено, що до складу спадщини належить також право померлої на земельну частку (пай) у сільськогосподарському акціонерному товаристві "Ольшаниця" с Ольшаниця Рокитнянського району Київської області відповідно до списку членів СгАТ "Ольшаниця", що мають право на земельну частку (пай), який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю, отриманого товариством 14.12.1994 року і в якому під № 347 значиться [PERSON]. Про вказану обставину позивачу стало бути відомим лише у 2015 році Сертифікат на право на земельну частку (пай) та Державний акт на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] не виготовлялися та не видавалися. Розмір земельної частки (паю) становить 4.56 умовних кадастрових гектарів вартістю 142443.74 грн.. Виділення в натурі земельної ділянки в рахунок земельної частки (паю) спадкоємцю померлої [PERSON] є можливим із земель резерву та запасу на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області, які перебувають у користуванні на умовах оренди. Викладене підтверджується зібраними та дослідженими у справі доказами, якими є: - Свідоцтво про смерть на ім»я [PERSON] серії [NUMBER], видане 20.05.1996 року Ольшаницькою сільською радою Рокитнянського району Київської області зі змісту якого вбачається, що остання померла [INFO] ; - Свідоцтво про народження позивача серії [NUMBER], видане районним бюро ЗАГС Київської області 13.07.1952 року зі змісту якого вбачається, що матірю позивача значиться [PERSON]; - копія заповіту [PERSON], від 01.09.1992 року посвідченого секретатем Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області, зі змісту якого вбачається, що все своє майно остання заповідала [PERSON]; - повідомлення відділу Держгеокадастру у Рокитнянському районі Київської області № 34-28-99.2-243/15-15 від 24.11.2015 року ; - Повідомлення відділу Держгеокадастру у Рокитнянському районі Київської області № 29-28-99.3-413/15-15 від 14.12.2015 року ; - Копія довідки, виданої Ольшаницькою сільською радою Рокитнянського раойну Київської області № 1399 від 27.10.2015 року про те, що [PERSON] прийняла спадщину після померлої матері шляхом вступу у фактичне володіння її майном, проживала разом з померлою до дня її смерті та похоронила її; - Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, видана приватним нотаріусом Рокитнянського раойнного нотаріального округу Київської області № 821-02-31 від 30.11.2015 року; - Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи від 30.11.2015 року; - Копія спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що позивач у справі 30.11.2015 року звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері; - Копія спадкової справи № 162 після померлої [INFO] [PERSON], отримана із Київського обласного державного нотаріального архіву, із матеріалів якої вбчається, що позивач отримала сводоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно у виді житлового будинку, розташованого в с. Ольшаниця Рокитнянського району Київської області. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВС України від 30.05.2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»та відповідні норми ЦК УРСР. Відповідно до ст. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»право на земельну частку (пай) мають члени недержавного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку , що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За викладених обставин, суд приходить до висновку, що спадкодавиця в особі [PERSON] на час своєї смерті мала право на земельну частку (пай) у СгАТ "Ольшаниця" с. Ольшаниця Рокитнянського району Київської області і таке право в порядку спадкування перейшло до позивача, яка фактично прийняла спадщину, про яку їй було відомо на час відкриття спадщини і на що вказує наявна у матеріалах справи копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя позивача від 10.06.1997 року. Згідно із ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 548 цього Кодексу прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно довимог ст. 535 цього Кодексу неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. На разі, маючи право на обовязкову частку у спадковому майні після смерті матері, [PERSON] заяви до нотаральної контори на час відкриття спадщини та отримання свідоцтва на спадкове майно за заповітом іншим спадкоємцем, яким є позивач у справі, не подавала. Тобто, є такою що не прийняла спадщину. За викладених обставин [PERSON] втратила право вимоги на обовязкову частку спадщині після смерті [PERSON] і в тому числі у праві померлої на земельну частку (пай). Відповідно до вимог ст. 1 ч. 2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" право особи на земельну частку може бути визнано в судовому порядку, а рішення суду за вимогами статті 2 зазначеного закону є документом, що посвідчує таке право. Відповідно до положень ст.71 Кодексу Українмької РСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Разом з тим, суд вважає, що останній позивач пропустила з поважної причини, оскільки про порушення свого права дізналася лише у 2015 році і про що свідчать наявні у матеріалах справи довідки відділу Держгеокадастру у Рокитнянському районі Київської області, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту і такий висновок суду узгоджується із положеннями частини друго статті 80 вказаного Кодексу. Таким чином, підсумовуючи викладене, зважаючи на встановлені обставини спору та вказані правові підстави, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved