Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

Від АТ КБ "Приватбанк" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 19 867 грн 75 коп. за кредитним договором № б/н від 24.05.2011, яка складається з 14 644 грн 28 коп. - заборгованості за тілом кредиту, в тому числі: 14 644 грн 28 коп. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 5 188 грн 56 коп. - заборгованості за простроченими відсотками; 34 грн 91 коп. - нарахована пеня; судові витрати у розмірі 2 102 грн 00 коп. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 24.05.2011 [PERSON] звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 24.05.2011. При укладенні Договору сторони керувались частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ "Приватбанк", які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме "Умови та правила надання банківських послуг" та "Тарифи Банку", які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до статті 634 Цивільного кодексу України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який, за своєю правовою природою, є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (стаття 1066 Цивільного кодексу України) та кредитного договору (стаття 1054 Цивільного кодексу України). Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито кредитний рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 12 300 грн 00 коп., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався пунктами 2.1.2.3, 2.1.2.4, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Таким чином, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням грошових коштів на кредитний рахунок у розмірі мінімального платежу відповідно до умов Договору. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором, та, з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач, станом на 23.06.2020, має заборгованість в сумі 19 867 грн 75 коп., яка складається з 14 644 грн 28 коп. - заборгованості за тілом кредиту, в тому числі 0 грн 00 коп. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 14 644 грн 28 коп. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 0 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками; 5 188 грн 56 коп. - заборгованість за простроченими відсотками; 0 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно\~статті 625 Цивільного кодексу України; 34 грн 91 коп. - нарахована пеня; 0 грн 00 коп. - нараховано комісії. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав АТ «КБ «Приватбанк». Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді даного позову. Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 11.09.2020 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07.10.2020 о 09:00 годині. 07.10.2020 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено. 02.11.2020 належним чином повідомлені учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, відповідач [PERSON] подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з наміром подання заперечень на позовні вимогт АТ КБ "Приватбанк", у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено. 24.11.2020 від відповідача [PERSON] надійшли заперечення (відзив) на позовну заяву, в яких зазначено, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що порушують її права, просить у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Так, на підтвердження вимог надані неякісні копії документів, неправильно нарахована пеня, роздруківка оборотів по картці не може бути доказом наявності заборгованості. Довідка про умови кредитування не не підписувалася та з умовами кредитування ознайомлена не була. Вважає розрахунок процентів необгрунтованим. Взагалі договір про надання банківських послуг не укладався, а нею була підписана лише анкета-заява, згідно якої вона отримала кредит, а обов`язок повернути кошти та сплатити проценти може виникнути лише у випадку отриманні готівки або використання кредитних коштів іншим способом. Щодо кредитного ліміту, то в анкеті заяві було обумовлено кредитний ліміт- 3000 грн. і з вимогою збільшити кредитний ліміт до банку не зверталася. Банком було порушено пільговий період. В розрахунках заборгованості міститься рух по картках, строк дії яких закінчився. [PERSON] зазначає, що сплатила (повернула) АТ КБ "Приватбанк" близько 80 000 грн 00 коп., тому будь-якої заборгованості не має бути. 26.11.2020 ухвалою суду поновлено строк [PERSON] на подання зеперечення на позовну заяву, заперечення на позовну заяву разом з доданими до нього документами долучено до матеріалів справи, встановлено позивачу п`ятнадцятиденний термін з дня отримання копії заперечення на подання відповіді на заперечення, у зв`язку з чим судовий розгляд відкладено. 22.12.2020 від АТ КБ "Приватбанк" надійшли пояснення (відповідь на відзив), у якому зазначено, що [PERSON] звернулась до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 24.05.2011. Позовна заява є обґрунтованою, відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання відповідачем кредитного рахунку починаючи з 26.05.2011, стосовно правомірності зміни кредитного ліміту, умовами договору визначено, що Банк має право в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були відомі і зрозумілі умови договору, а тому твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Виписка по картрахунку є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримала кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки, [PERSON] до певного часу частково виконувала свої зобов`язання. Відповідачем не доведено відсутність заборгованості, та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Гребенюк О.С. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в запереченнях (відзиві) на позовну заяву також просить провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає з підстав, зазначених в запереченні. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, відзиву (заперечень), письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Даними анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 24.05.2011, довідкою про умови кредитування з використанням платіжної карти "Кредитка Універсальна" 55 днів пільгового періоду, Витягів з "Умов та Правил надання банківських послуг", копії паспорта [PERSON] , відомостями внутрішньобанківського наказу про затвердження Умов та Правил надання банківських послуг, Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картки оформленої на [PERSON] , Довідкою про надання кредитних карт по договору б/н від 24.05.2011 підтверджується, що 24.05.2011 між ПАТ КБ "Приватбанк", правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н (а. с. 17, 18, 19, 20, 21-44, 45). Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у витягу з ЄДРПОУ від 01.03.2018, Банківській ліцензії № 22 від 05.10.2011, Статуті Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", затвердженому постановою КМ України від 05.06.2019 № 594 (а. с. 49, 50, 52-53). Згідно розрахунку та Виписки по картковому рахунку, наданих позивачем, по особовому рахунку за кредитним договором № б/н, укладеним 24.05.2011 між позивачем та відповідачем, станом на 23.06.2020, мається заборгованість в сумі 19 867 грн 75 коп., яка складається з наступного: 14 644 грн 28 коп. - заборгованості за тілом кредиту, у тому числі - 14 644 грн 28 коп. - заборгованості за простроченим тілом кредиту; 5 188 грн 56 коп. - заборгованості за простроченими відсотками; 34 грн 91 коп. - пені. (а. с. 16, 54-62). Зазначений розрахунок містить відомості про порядок нарахування заборгованості, дати та суми погашення відсотків, кредиту, комісії та пені, тобто, зрозумілі суми надходження та їх віднесення на погашення складових заборгованості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «Приватбанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України, можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), заборгованості за поточним тілом кредиту, заборгованості за простроченим тілом кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими відсотками та нараховану пеню. До позовної заяви позивачем додано копії анкети - заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 24.05.2011, довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти "Кредитка Універсальна" 55 днів пільгового періоду, Витягу з "Умов та Правил надання банківських послуг", копію паспорта [PERSON] , відомості внутрішньобанківського наказу про затвердження Умов та правил надання банківських послуг, Довідку про надання кредитних карт по договору б/н від 24.05.2011, Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , розрахунок заборгованості за договором № б/н від 24.05.2011 станом на 23.06.2020 та Виписку по картковому рахунку заборгованості за договором № б/н від 24.05.2011 станом на 25.06.2020. Матеріалами справи встановлено, що відповідач звернувся до АТ КБ « Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 24.05.2011. Відомостей щодо процентів за користування кредитом, строків та порядку повернення коштів, розміру пені та штрафних санкцій за несвоєчасне погашення кредиту, тощо в заяві не зазначено. Разом із підписанням 24.05.2011 заяви [PERSON] , підписана довідка про умови кредитування із використанням платіжної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а. с. 20). Вказаною довідкою, з умовами якої погодилася відповідач, передбачено таке: - базова процентна ставка в місяць 2,5% на місяць, що дорівнює 30,00% річних (тобто сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами); - розмір щомісячних платежів (включаючи плату за використання кредитних коштів у звітному періоді 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості; - строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що слідує за звітним; - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості (пеня (1) = базова процентна ставка за договором/30 нараховується за кожен день прострочки кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30,00 грн в місяць нараховується один раз в місяць за наявності прострочки за кредитом або процентами 5 і більше днів при виникненні прострочки на суму 50,00 грн і більше); - штраф при порушенні строків платежів за будь-яким з грошових зобов`язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів 500,00 грн + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії. Термін дії картки № [NUMBER] квітень 2015 року. Картка два рази перевипускалась. Термін дії останньої картки № [NUMBER] квітень 2022 року (а. с. 18). Початковий кредитний ліміт в подальшому було збільшено, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] . Остання зміна кредитного ліміту відбулася 04.01.2020. [PERSON] користувалася кредитним коштами, що підтверджується випискою банку. (а. с. 54-62). З урахуванням наявності в матеріалах справи вказаної довідки, підписаної позичальником, суд приходить до висновку про обізнаність відповідача з умовами кредитування, зокрема, з розміром відсоткової ставки та нарахуванням пені за несвоєчасне погашення заборгованості. Отже, позивачем доведено, що з моменту підписання відповідачем анкети-заяви, між банком та ним укладено кредитний договір шляхом приєднання до запропонованого банком договору, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, в тому числі про відсоткову ставку за користування кредитними коштами та нарахування пені. З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідачем фактично отримано кредитні кошти на підставі анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг № б/н від 24.05.2011, які останньою не повернуто позивачу. Отримані відповідачем кредитні кошти відображені в розрахунку заборгованості та виписці за договором № б/н від 24.05.2011, доданих до позовної заяви, в яких зазначається про користування відповідачем кредитними коштами та часткове погашення кредиту. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Твердження відповідача про те, що вона не підписувала довідку про умови кредитування, [PERSON] не доведено. Не доведено відповідачем і інших обставин, викладених в запереченнях, як то: неукладення кредитного договору, безпідставність збільшення кредитного ліміту, необгрунтованість нарахування процентів та порушення банком пільгового періоду. Внесення сум на карткових рахунок на погашення кредиту не заперечувалося позивачем та відображено у виписці за договором та розрахунку заборгованості. За таких обставин, позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором та сум, нарахованих у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання, підлягає задоволенню у повному обсязі. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно зі статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2 102 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № PROM3BRDKH від 13.08.2020 АТ КБ "Приватбанк" (а. с. 1). Відповідно до другого речення частини 5 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved