Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

21 листопада 2019 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з січня 2016 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 18. Для сторін по справі це перший шлюб. Шлюбні відносини позивача з відповідачем фактично припинені з жовтня 2019 року. На даний час позивач проживає з матір" ю за місцем своєї реєстрації. Дітей у сторін по справі не має. Сумісне життя позивача з відповідачем не склалося, вони стали далекими один від одного людьми і перестали розуміти один одного. Тому, подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечитимуть їхнім інтересам. Чоловік позивача, відповідач по справі, зареєстрований та проживає на тимчасово окупованій території в АР Крим, за адресою, зазначеною в позові. Позивач прохає розірвати шлюб з відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". Представник позивача [PERSON] - адвокат Трифонов А.В. у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, прохає розірвати шлюб позивача з відповідачем. В судове засідання Відповідач не з`явився по невідомим суду причинам, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://court.gov.ua/sud0819 в розділі «Виклики до суду», про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову, заяв по суті справи чи з процесуальних питань, а також заяву про розгляд справи без його участі не надавав. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин. Наведені обставини відповідно до ст. 280 ЦПК України у сукупності є підставою для заочного розгляду справи, про що судом було постановлено відповідну ухвалу. Дослідивши обставини справи та проаналізувавши вимоги законодавства України про шлюб та сім`ю, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.01.2016 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №18, згідно повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони по справі спільних дітей не мають. За ствердженням позивача, яке відповідач не спростував, шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2019 року, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна, набутого у шлюбі, між сторонами не має. Як зазначено устатті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України,кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Як вбачається з ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. З урахуванням встановлених обставин, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. За таких обставин розірвання шлюбу між сторонами не буде суперечити правам та законним інтересам сторін, інших осіб. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що під час державної реєстрації шлюбу позивач не змінювала дошлюбне прізвище « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін згідно поданої нею вимог позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Таким чином, суд приходить до висновку, що згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. Враховуючи вищенаведене, на підставі ст.ст.24, 56, 104-105, 110-114, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved