Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Пісківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області з вимогою про визнання права власності по 1/2 частині житлового будинку з надвірними будівлями за кожною. Позов обґрунтували тим, що [INFO] помер [PERSON], який доводився батьком та чоловіком позивачам. За життя [PERSON] склав заповіт, яким призначив єдиним спадкодавцем [PERSON], в обсяг спадкового майна входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS]. Крім того, дане домоволодіння відноситься до типу «колгоспних дворів» і позивачка [PERSON] станом на 15.04.1991 року проживала в даному домоволодінні разом зі своїм чоловіком [PERSON], який помер [INFO]. Наразі постало питання про оформлення за позивачем права власності на належну їй, як члену «колгоспного двору» 1/2 частини вищевказаного домоволодіння, але у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів Реєстраційна служба Бахмацького РУЮ та Бахмацька державна нотаріальна контора не можуть цього зробити, що позбавляє позивачів можливості належним чином реалізувати свої права на належну їм нерухомість. У судове засідання позивачі не з'явилась, надіслали заяву про розгляд справи без їх участі. Представник відповідача Пісківської сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Судом на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Повно та всебічно дослідивши усі докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позов згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про його задоволення. Статтею 25 п. 4 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. На підставі статей 1216; 1217; 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1261 ЦК України 2004 року у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 Постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно Закону УРСР "Про сільську Раду народних депутатів трудящих УРСР" (від 02.06.1968р.) кожна сільська рада вела погосподарські книги. В заглавній частині особистого рахунку записувались прізвище, ім'я по батькові глави сім'ї, на ім'я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку, іншим чином реєстрація власності в сільській місцевості передбачена не була за виключенням договорів дарування, міни, купівлі-продажу, пожиттєвого утримування, спадкування. З введенням в дію Закону України "Про власність" 1991 року та ЦК України 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачається, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвались згідно діючого на той час законодавства. В судовому засіданні встановлено, що в домоволодінні розташованому в [ADDRESS], згідно технічного паспорта (а.с.19-23), яке збудоване у 1956-1970 роках на відведеній в законному порядку земельній ділянці, його інвентаризаційна вартість становить сто двадцять тисяч п»тсот вісімдесят п»ять гривень та мало статус "колгоспного двору", станом на 15.04.1991 року проживали [PERSON] та дружина [PERSON] відповідно до довідки виконавчого комітету Пісківської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 503 від 18.12.2014 року (а.с.18) Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.14) підтверджується, що [PERSON] помер [INFO]. Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, які регулювали власність колгоспного двору, житловий будинок в [ADDRESS], на праві власності належав [PERSON] та [PERSON] і кожен з них, як член колгоспного двору, мав право на 1/2 частину даного домоволодіння. Але відсутність у позивача [PERSON] правовстановлюючих документів на належну їй частину даного домоволодіння, наразі унеможливлює оформлення за нею права власності на 1/2 частину вище зазначеного будинку та надвірних будівель, що підтверджується листом реєстраційної служби Бахмацького РУЮ № 1031 від 29.12.2014 року (а.с.25). Також, судом встановлено, що за життя [PERSON] зробив заповіт, яким все своє майно заповідав дочці, [PERSON], якій було видано свідоцтво про прийняття спадщини за заповітом на земельні ділянки, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії 111-ЧН №035572. (а.с.16) Відповідно до інформації з Бахмацької державної нотаріальної контори від 13.01.2015 року №57/01-16 (а.с.33) та витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) (а.с.34) спадкова справа до майна померлого [PERSON] ([INFO]) відкрита за № 597/2013 за заявою дочки [PERSON], якій були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки 06.10.2014 року за №2-1064, 24.12.2014 року за № 2-1462, 2-1461. В справі є заява про відмову від спадщини від дружини спадкодавця [PERSON]. Також в справі є заповіт, посвідчений Пісківською сільською радою 03.04.2006 року за №76 на користь [PERSON] Таким чином [PERSON] має право на 1/2 частину будинковолодіння розташованому в [ADDRESS], як спадкоємець за заповітом але вона не може оформити в нотаріальному порядку своє право власності на успадковану частину будинковолодіння, що підтверджується листом Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 11.12.2014 року № 2520/02-14 (а.с.24). оскільки відсутні у позивача правовстановлюючі документи на належну їй частину даного домоволодіння. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачів є обґрунтованими і підлягають задоволення. Суд встановив також, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі і доведені в судовому засіданні. Спір про право власності на зазначений жилий будинок з надвірними будівлями підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачами права власності на житловий будинок та надвірні будівлі не порушує права та законні інтереси інших осіб.

Outcome: approved