Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

05.05.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про примусове виконання обовязку в натурі щодо здійснення переказу грошових коштів, стягнення неустойки (пені), 3-х процентів річних, процентів за користування чужими грошовими коштами та моральної (немайнової) шкоди, в обґрунтування якого зазначила, що 06 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі начальника відділення №3 Філії «Дніпропетровське РУ» ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON], яка діяла на підставі Положення про відділення та довіреності №46 від 20.01.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], та позивачкою укладено договір № 307231/32592/07-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США. Згідно з п. 1.1. Договору загальна сума вкладу (депозиту) складає 10 000 доларів США, строк вкладу відповідно п. 1.1.1. - п. 1.1.13. Договору встановлено з 06 січня 2015 року по 06 квітня 2015 року. Пунктом 1.2. Договору встановлено, що за час користування коштами вкладу протягом визначеного у п. 1.1.1. строку, Банк нараховує і виплачує [PERSON] проценти за ставкою: 8,20% за період 06.01.2015 по 12.01.2015; 8,35% за період з 13.01.2015 по 19.01.2015; 8,5% за період з 20.01.2015 по 26.01.2015; 8,65% за період з 27.01.2015 по 02.02.2015; 8,8% за період з 03.02.2015 по 09.02.2015; 8,95% за період з 10.02.2015 по 16.02.2015; 9,1% за період з 17.02.2015 по 23.02.2015; 9,25% за період з 24.02.2015 по 02.03.2015; 9,4% за період з 03.03.2015 по 09.03.2015; 9,55% за період з 10.03.2015 по 16.03.2015; 9,7% за період з 17.03.2015 по 23.03.2015; 9,85% за період з 24.03.2015 по 30.03.2015; 10% за період з 31.03.2015 по 06.04.2015. Відповідно до п.2.1. Анкети-Заяви №15003 від 08 січня 2015 року, відповідачем було відкрито поточний рахунок 2620.5.49517.02 у доларах США на імя позивачки. 12 січня 2015 року позивачка доручила відповідачу здійснити операцію щодо переказу її грошових коштів у сумі 10000 доларів США з поточного рахунку №\~2620.5.49517.02 на поточний рахунок № 26200010110013 в АТ «Укрексімбанк». За перерахування цих грошових коштів нею 12 січня 2015 року було сплачено комісію у сумі 15985 гривень 83 копійки. 13 січня 2015 року, у зв'язку з відмовою працівниками відповідача у здійсненні відмітки на цьому дорученні, вона звернулась до адміністрації відповідача. Згідно з наданою відповідачем 17 січня 2015 року випискою з поточного рахунку № 2620.5.49517.02, станом на 12 січня 2015 року, знаходились 10000 доларів США. З вищевказаного рахунку 23 січня 2015 року грошові кошти у зазначеній сумі було списано, залишок коштів на поточному рахунку №2620.5.49517.02 становить 0,00 доларів США. Однак, її платіжне доручення про перерахування коштів у вказаній сумі до АТ «Укрексімбанк» відповідачем не виконано, оскільки згідно довідок цього банку від 25.03.2015 р. та 21.04.2015 р. обороти за рахунком №26200010110013 за період з 01 січня 2015 року складають 0,00 доларів США, залишок коштів залишався незмінним у розмірі 4,00 доларів США. Просила зобовязати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» примусово виконати обовязок в натурі щодо здійснення переказу грошових коштів за платіжним дорученням в іноземній валюті, банківських металах №1 від 12 січня 2015 року платника [PERSON] (ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER]), який постійно проживає в Україні за адресою: [ADDRESS]), а саме операцію з термінового переказу 10 000 доларів США з поточного рахунку 262054951702 у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на рахунок 26200010110013 Lykho Nataliya (city Dnepropetrovsk, Metrostroyvskaya Str. 4/227, Ukraine) EXBSUAUXDNI Joint Stock Company The State Export-Import Bank of Ukraine Dnepropetrovsk Branch, 26, Lenin Str., Dnepropetrovsk 49000, Ukraine. Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER]), який постійно проживає в Україні за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, буд. -. кв. 227) пеню у розмірі 1000 доларів США. 3% проценти річних у розмірі 88.77 доларів США, проценти за користування чужими грошовими коштами (10000 доларів США) у розмірі 88,77 доларів США, проценти за користування чужими грошовими коштами (15985,83 грн.) у розмірі 331,10 грн. та 6000 грн. моральної (немайнової) шкоди. Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд.60; реквізити: код банку 300131, ЄДРПОУ 09807856 к/р №32001170801 в ГУ НБУ по м. Києву і київській області; МФО 321024) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER]), яка постійно проживає в Україні за адресою: [ADDRESS]) сплачений судовий збір на загальну суму 495,76 грн. та інші судові витрати у справі. В подальшому позивачка збільшила позовні вимоги та просила зобовязати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд.60; реквізити: код банку 300131, ЄДРПОУ 09807856 к/р №32001170801 в ГУ НБУ по м. Києву і Київській області; МФО 321024) примусово виконати обовязок в натурі щодо здійснення переказу грошових коштів за платіжним дорученням в іноземній валюті, банківських металах №1 від 12 січня 2015 року платника [PERSON] (ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER]), яка постійно проживає в Україні за адресою: [ADDRESS]), а саме операцію з термінового переказу 10 000 доларів США з поточного рахунку 262054951702 у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на рахунок 26200010110013 Lykho Nataliya (city Dnepropetrovsk, Metrostroyvskaya Str. 4/227, Ukraine) EXBSUAUXDNI Joint Stock Company The State Export-Import Bank of Ukraine Dnepropetrovsk Branch, 26, Lenin Str., Dnepropetrovsk 49000, Ukraine. Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд.60; реквізити: код банку 300131, ЄДРПОУ 09807856 к/р №32001170801 в ГУ НБУ по м. Києву і Київській області; МФО 321024) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER]), яка постійно проживає в Україні за адресою: [ADDRESS]) пеню у розмірі 1000 доларів США. 3% проценти річних у розмірі 117,53 доларів СІЛА, проценти за користування чужими грошовими коштами (10000 доларів США) у розмірі 117,53 доларів США, проценти за користування чужими грошовими коштами (15985,83 грн.) у розмірі 438,40 грн. та 6000 грн. моральної (немайнової) шкоди. Стягнути із Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (адреса: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд.60; реквізити: код банку 300131, ЄДРПОУ 09807856 к/р №32001170801 в ГУ НБУ по м. Києву і Київській області; МФО 321024) на користь [PERSON] (ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER]), яка постійно проживає в Україні за адресою: [ADDRESS]) сплачений судовий збір на загальну суму 507,67 грн. та інші судові витрати у справі. Повернути з Державного бюджету України [PERSON] (ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER]), яка постійно проживає в Україні за адресою: [ADDRESS]) надмірно сплачений судовий збір на суму 109, 89 грн. Представник позивачки [PERSON], який представляє її інтереси, відповідно до договору про надання правової допомоги та здійснення представництва №4/05, не з'явився, надав через канцелярію суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, заяву про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Третя особа в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2015 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає \~цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 \~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлене наступне. Як встановлено в судовому засіданні, 06 січня 2015 року сторони уклали договір про банківський строковий вклад (депозит) № 307231/32592/07-15, згідно з яким банк прийняв у тимчасове користування грошові кошти позивача у сумі 10000 доларів США на строк по 12 січня 2015 року, з можливістю його продовження потижнево по 06 квітня 2015 року, зі щотижневим, що збільшується, розміром відсотків за користування грішми (а.с.16-18). На імя позивачки 08.01.2015 року було відкрито поточний рахунок 2620.5.49517.02 у доларах США, що підтверджується анкетою - заявою №15003 (а.с. 20-21). 06 січня 2015 року [PERSON] звернулась до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з письмовою заявою про повернення їй з 12 січня 2015 року банківського вкладу у сумі 10000 доларів США (а.с.19). 12 січня 2015 року позивач надала відповідачеві платіжне доручення, яким доручила перерахувати її кошти у сумі 10000 доларів США на номер рахунку 26200010110013, що підтверджується штампом Філії «Дніпропетровське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» (а.с. 23, 24). У цей же день, тобто 12.01.2015 року позивачка перерахувала відповідачеві кошти у сумі 15985 гривень 83 копійки за переказ коштів (а.с.22). 13.01.2015 року позивачка звернулася із письмовою заявою до керуючого філією Дніпропетровського РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] щодо надання пояснення про відмову співробітників поставити необхідні відмітки про виконання її платіжного доручення в іноземній валюті від 12.01.2015 р. (а.с.25) Також 13.01.2015 р. позивачка звернулася із письмовою заявою до керуючого філією Дніпропетровського РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] щодо виконання платіжного доручення в іноземній валюті №1 (з поміткою «терміновий переказ») від 12.01.2015 р. на суму 10000 доларів США. (а.с.26). Позивачка [PERSON] 15.01.2015 р. повторно звернулася із письмовою заявою до керуючого філією Дніпропетровського РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] щодо виконання її платіжного доручення в іноземній валюті №1 (з поміткою «терміновий переказ») від 12.01.2015 р. на суму 10000 доларів США (а.с.28). 16.01.2015 р. позивачка звернулася із письмовою заявою до керуючого філією Дніпропетровського РУ АТ «Банк «Фінанси та Кредит» [PERSON] про надання до 17.01.2015 р. виписки з її рахунку №262054951702 в доларах з 01.01.2015 р. до 17.01.2015 р. (включно) (а.с. 27, 29). Згідно з довідкою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 25 березня 2015 року залишок коштів на рахунку №2620.5.49517.02 станом на 25.03.2015 р. складав нуль доларів США 00 центів (а.с. 34). Згідно з довідкою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 21 квітня 2015 року, залишок коштів на рахунку №2620.5.49517.02 у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» становить 0 гривень 00 копійок (а.с. 35). Відповідно до довідки Філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» від 21 квітня 2015 року за №050/24-89, станом на 21 квітня 2015 року на поточному рахунку №26200010110013, що відкритий на ім'я [PERSON], за період з 01.01.2015 р. по 21.04.2015 р. обороти складають нуль доларів США 00 центів, залишок становить 4,00 долари США (а.с.37). Відповідно до довідки Філії Публічного акціонерного товариства «Державний експортно - імпортний банк України» від 18 травня 2015 року за №050/24-121, станом на 18 травня 2015 року на рахунку №26200010110013, за період з 01.01.2015 р. по 18.05.2015 р. обороти складають: зарахування 0,00 доларів США 00 центів, списання 0,00 доларів США, залишок становить 4,00 долари США, (а.с.92). Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа\~\~має\~\~право в порядку,\~\~встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора), певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Нормою ст. 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грішми боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, розмір яких встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає, виконанню у цей строк (термін). Нормою ч. 1 ст. 548 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання забезпечується, якщо це встановлено договором чи законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою є грошова сума чи інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник, що порушив зобов'язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох відсотків річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку; банк гарантує право клієнта безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документу, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Нормою п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено відповідальність банка за порушення строків виконання доручення клієнта на переказ, у вигляді пені у розмірі 0,1% суми простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 10% від суми переказу. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Сторони знаходяться між собою у договірних правовідносинах, як кредитор (позивач) та боржник (відповідач). Відповідач, починаючи з 12 січня 2015 року, зобов'язаний вчинити на користь позивача дії - перерахувати її грошові кошти на поточний рахунок іншого банку. Однак, у порушення вимог чинного законодавства України (законів та підзаконних актів) та умов укладеного між ними договору, протягом тривалого часу, аж до моменту розгляду справи, вказаної дії безпідставно не вчиняє. З огляду на вищевказане, вимоги позивачки, щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 1000 доларів США, що за офіційним курсом, встановленим Національним Банком України станом на 15.07.2015 р. (2199,5345 гривень за 100 доларів США) дорівнює 21995 гривень 34 копійки, на стягнення 3-х відсотків річних за прострочення у виконанні грошового зобов'язання (10000 доларів США) - у сумі 117 доларів 53 центів США, що за офіційним курсом, встановленим Національним Банком України станом на 15.07.2015 р. (2199,5345 гривень за 100 доларів США) дорівнює 2585 гривень 11 копійок, на стягнення процентів у розмірі 117 доларів 53 центи США за час користування чужими грішми (у сумі 10000 доларів США), що за офіційним курсом, встановленим Національним Банком України станом на 15.07.2015 р. (2199,5345 гривень за 100 доларів США) дорівнює 2585 гривень 11 копійок, на стягнення процентів від суми 15985 грн. 83 коп. у розмірі 438 гривень 40 копійок за час користування чужими грошовими коштами, підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, судом враховуються періоди моральних страждань та хвилювань, які вивели позивача із рівноваги, що призвело\~\~\~до порушення звичного\~\~\~для неї порядку організації життя та\~\~\~вимагало додаткових зусиль для його відновлення, в тому числі шляхом звернення до судових органів. З урахуванням характеру, обсягу та глибини заподіяних позивачці моральних страждань, їх негативних наслідків, викликаних неможливістю користуватись власними грошовими коштами протягом понад чотири з половиною місяці, враховуючи вимоги розумності та справедливості та вимоги позивачки [PERSON] про стягнення моральної шкоди у розмірі 6000 грн., суд приходить до наступного висновку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 2 Постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються судами, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями законодавством, яким встановлено відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов'язань, що підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, якими врегульовано такі зобов'язання і передбачено відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Разом з тим, згідно абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. За ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності із п. 32.2. ст. 32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ, банк несе відповідальність у вигляді пені. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», норми якого не передбачають відповідальності у вигляді відшкодування моральної шкоди, в разі порушення його умов, як не передбачено таке відшкодування й законодавством щодо банківської діяльності, главою 51 ЦК України та Законом України "Про захист прав споживачів". Відповідно ст.23 ЦК України, яка лише встановлює право на відшкодування моральної шкоди, не підлягає застосуванню до правовідносин сторін, оскільки підстави для її відшкодування у спірних правовідносинах відсутні. Отже, відсутні правові підстави для відшкодування моральної шкоди, а тому у задоволенні цих вимог суд відмовляє. Щодо вимог позивачки про повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого судового збору в сумі 109,89 грн., то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Але відповідно до матеріалів справи, позивачка за подання позову сплатила судовий збір у розмірі 243,60 грн., що підтверджується квитанцією №21 від 05.05.2015 р. та у розмірі 252, 16 грн., що підтверджується квитанцією №20 від 05.05.2015 р., а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 121,80 грн., який підтверджується квитанцією №22 від 05.05.2015 р., а отже загальна сума сплаченого позивачкою судового збору становить у сумі 617,56 грн. (а.с.1,2, 38). Враховуючи, що у разі об'єднання в одній позовній заяві кілька вимог, судовий збір сплачується за кожну вимогу окремо, а тому як встановлено в судовому засіданні позивачка сплатила судовий збір за подання позову немайнового характеру у розмірі - 243,60 грн.; за подання позову про відшкодування моральної шкоди з ціною позову до 5 розмірів мінімальної заробітної плати у розмірі - 243,60 грн., а оскільки суд задовольнив вимоги позивача, щодо зобовязання відповідачем примусово виконати обовязок та вимоги; щодо стягнення з відповідача пені; 3% проценти річних та проценти за користування чужими грошовими коштами, то грошовий вираз майнових прав становить загальною сумою 763, 24 грн. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищенаведене, та те що, позивачкою сплачено судовий збір за подання позовної заяви немайнового та майнового характеру, за заяву про забезпечення позову, яку було задоволено, суд дійшов висновку, щодо стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 617,56 грн. Крім того, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, то різницю від понесених витрат позивачкою та сумою судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача, стягується на користь держави, відповідно до ч. 3 с. 88 ЦПК України. А отже, підстав для задоволення вимог позивача в частині повернення з Державного бюджету України надмірно сплаченого судового збору в сумі 109, 89 грн. немає. На підставі викладеного,

Outcome: partial