Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі ПАТ КБ "Приватбанк") звернулось із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить суд ухвалити рішення в силу якого, стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору у розмірі 106146 грн. 90 коп., та судовий збір у розмірі 1762 грн. посилаючись на те, що 15.07.2011 року між позивачем та [PERSON] укладено договір №б/н. Згідно умов зазначеного договору відповідач 15.07.2011 року отримав кредит у розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також інші витрати відповідно до умов договору. Таким чином, відповідач зобов'язання за договором не виконав і станом на 31.01.2018 року має заборгованість у сумі 106146 грн. 90 коп., яка складається з наступного: 2724 грн. 98 коп. заборгованість за кредитом; 93071 грн. 72 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4819 грн. 40 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина), 5030 грн. 81 грн. штраф (процентна складова). На даний час, відповідач ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ "Приватбанк". Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розгляду справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 4 ст. 129 ЦПК України, що підтверджується наявним в матеріалах справи конвертом про направлення відповідачу судової кореспонденції. Причин неявки суду [PERSON] не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про місце проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 04.04.2018 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 45) Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, п. 4 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи позицію представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 15.07.2011 року між позивачем та [PERSON] укладено договір №б/н. Згідно умов зазначеного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір від 15.07.2011 року №б/н складається з анкети-заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг (далі - умови). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Взяті на себе зобов'язання по договору №б/н від 15.07.2011 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні ресурси. У порушення зазначених умов договору відповідач зобов'язання за договором №б/н від 15.07.2011 року належним чином не виконав. Згідно умов договору (п. 2.1.1.7.6), при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 31.08.2018 року має заборгованість у сумі 106146 грн. 90 коп., яка складається з наступного: 2724 грн. 98 коп. заборгованість за кредитом; 93071 грн. 72 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4819 грн. 40 коп. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина), 5030 грн. 81 грн. штраф (процентна складова). Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, наданим позивачем. (а.с. 5 - 6) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Щодо вимоги про стягнення штрафів, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим, у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів, а саме: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 5030,81 грн. штраф (процентна складова) за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач нараховував відповідачу пеню. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором станом на 31.01.2018 року у сумі 10616 грн. 10 коп., яка складається з наступного: 2724 грн. 98 коп. заборгованість за кредитом; 93071 грн. 72 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4819 грн. 40 коп. заборгованість за пенею та комісією. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені ними і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору пропорційно (94,78%) до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial