Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

В липні 2017 р. Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області звернулось до суду з позовом до Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області в якому ставилось питання про визнання незаконним та скасування рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області (першої сесія сьомого скликання) від 18.11.2015 року "Про надання [PERSON] згоди на приватизацію квартири"; про визнання незаконним та скасування розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.04.2016 року № 345 «Про передачу житла у приватну власність [PERSON].»; про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] від 28.04.2016 року, виданого Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім'я [PERSON]. В обґрунтування позову вказували, що Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністрества внутрішніх справ» було ліквідоване як юридичну особу публічного права Ріпкинське РВ УМВС України в Чернігівській області, на даний час вони перебувають в стадії припинення. Під час підготовки документів про передачу державного майна від МВС України до органів Національної поліції їм стало відомо, що квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належала Державі в особі МВС України та перебувала на балансі в Ріпкинському РВ УМВС України в Чернігівській області на праві оперативного управління була надана у власність [PERSON] згідно рішення державного реєстратора МАРИНЦЯ А.В. 6 липня 2016 р.. Вказують, що в порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 р. № 1482 «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» рішення про передачу квартири з державної власності в комунальну прийняв не уповноважений на те орган - Ріпкинська селищна рада Ріпкинського району Чернігівської області, без відповідного погодження. При цьому, МВС України рішення про приватизацію вказаної квартири не приймало, а також не приймало рішення про передачу квартири у комунальну власність. Вважають, що вказана квартира ніколи не перебувала у комунальній власності, а відтак Ріпкинська селищна рада Ріпкинського району Чернігівської області не мала права приймати рішення від 18.11.2015 року "Про надання [PERSON] згоди на приватизацію квартири", воно містить відомості, які не відповідають дійсності щодо форми власності квартири. Оскільки вказане рішення органу місцевого самоврядування слугувало підставою для прийняття Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області розпорядження від 27.04.2016 року № 345 «Про передачу житла у приватну власність [PERSON].» та для оформлення та видачі свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] від 28.04.2016 року, на ім'я [PERSON], то вони в сукупності з тим, що останньою не було дотримано порядку приватизації державного житлового фонду в силу ст. 21 ЦК України мають бути визнані незаконними та скасованими. Судом в якості співвідповідача була залучена [PERSON]. 28 листопада 2017 р. Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області звернулось до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог, що судом було розцінено, як подача окремого позову до Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області, Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області в якому ставилось питання про визнання незаконним та скасування рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 11 серпня 2010 року "Про прийняття об'єктів до комунальної власності", розпорядження Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 17 серпня 2010 р. № 41-р "Про створення комісії", рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 7 вересня 2010 року "Про прийняття в комунальну власність службової квартири РВ УМВС" та в подальшому вказані провадження об'єднані в одне. В обґрунтування позову вказували, що у 2010 р. Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області не передавав і не міг передавати зазначену квартиру до комунальної власності, оскільки вона на праві оперативного управління була закріплена за Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області тільки в грудні 2012 р., а на позабалансовий облік була поставлена у 2013 р. та на той час перебувало у власності Державної іпотечної установи. Всупереч п. 5 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебуває у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ, та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 № 891 комісія з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність селищною радою утворена за участю тільки представників Ріпкинської селищної ради, Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області та КП «Ріпки ЖЕД». Також вказують, що акт приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, затверджений рішенням Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 7 вересня 2010 року "Про прийняття в комунальну власність службової квартири РВ УМВС" не відповідає по формі Акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, як Додатку до вказаного Положення. В судових засіданнях представник Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ЗАЄЦЬ Ю.Ю. підтримала вказані вище позовні вимоги, з підстав зазначених в позові та в заяві про збільшення позовних вимог. Наголосила, що в даному випадку були порушенні процедури передачі вказаної квартири з державної до комунальної власності та приватизації вказаної квартири на ім'я [PERSON]. В судових засіданнях представник Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області ДРАЧ С.В. просила відмовити в задоволенні всіх позовних вимог. Суть заперечень проти позову зводиться до того, що саме за ініціативою керівництва Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області, селищна рада в серпні-вересні 2010 р. розглядала питання про передачу вказаної квартири із державної власності Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області до комунальної власності Ріпкинської територіальної громади. Вважає, що державна реєстрація права комунальної власності за селищною радою не проводилась, так як це є не доречним, з огляду на те, що в подальшому квартира підлягає приватизації. Не вважає, що селищна рада допустила при вирішення даного питання порушення. При цьому, наголосила на застосуванні позовної давності, так як вказані рішення ними приймались в 2010 р, а позов поданий в 2017 р.. Оскільки вказана квартира у них обліковувалась, як комунальна та в жовтні 2015 р., за ініціативою Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області, селищною радою знято з вказаної квартири статус службової, було прийнято рішення від 18.11.2015 року "Про надання [PERSON] згоди на приватизацію квартири".. В судовому засіданні представник Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСТАПЕНКО С.В. також просив відмовити в задоволенні первісно заявлених вимог. [PERSON] в поданих заявах та запереченнях просила розглядати справу у її відсутність та відмовити в задоволенні позовних вимог. Суть заперечення проти позову остаточно зводиться до того, що вказана квартира була передана із державної власності Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області до комунальної власності Ріпкинської територіальної громади, згідно рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 7 вересня 2010 року "Про прийняття в комунальну власність службової квартири РВ УМВС". При цьому, наявність в складі вказаної комісії представників Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області свідчить про обізнаність останніх з цими рішеннями та про пропуск строків позовної давності. Вказує, що відповідачем нічого не було відомо про реєстрацію право власності на квартиру за державою. Зазначає, що в силу ст.ст. 1, 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", Постановою Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 року № 1482 "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", Постановою Кабінету Міністрів України від 6 листопада 1995 року № 891 "Про затвердження Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському відданні або у оперативному управлінні, підприємств, установ та організацій", при ліквідації Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області вказана квартира підлягає в обов'язковому порядку передачі в комунальну власність з подальшим правом на її приватизацію, нею, як особою, яка користувалась даною квартирою. Вказує, що вона не порушила жодних нормативно-правових актів при приватизації квартири. Вказує, що Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області не довів, що оскаржуваними рішеннями порушені їх права, що унеможливлює визнання їх незаконними та їх скасування в силу ст. 21 ЦК України. Також зазначає, що втручання позивача у право її власності не може бути визнано законним, пропорційним переслідуваним цілям, та таким, що відповідає суспільним інтересам, з огляду на практику ЄСПЛ. Вислухавши пояснення представника Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ЗАЄЦЬ Ю.Ю., представника Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області ДРАЧ С.В., представника Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області ОСТАПЕНКА С.В., показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 р. № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністрества внутрішніх справ» було ліквідоване як юридичну особу публічного права Ріпкинське РВ УМВС України в Чернігівській області, вказаний відділ перебуває на стадії прпинення юридичної особи.. Судом встановлено, що предметом спору являється однокімнатна квартира, загальною площею 54,6 кв.м., житловою площею 17,3 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Хронологія по набуттю та переходу права власності та інших прав на вказану квартиру виглядає наступним чином: - 22 серпня 2009 року Державна іпотечна установа придбала у забудовника вказану квартиру, на підставі договору-купівлю продажу нерухомого майна від 22 серпня 2009 р.; - 3 вересня 2009 року КП "Чернігівське МБТІ" було проведено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за Державною іпотечною установою; - 4 грудня 2009 р., на підставі рішення виконавчого комітету Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області № 164 «Про видачу ордерів на жилі приміщення, зняття та постановку на квартирний облік», [PERSON] був виданий спеціальний ордер на заселення в дану квартиру; - рішенням Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 11 серпня 2010 року "Про прийняття об'єктів до комунальної власності територіальної громади", на підставі листа Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області щодо прийняття-передачі в комунальну власність територіальної громади службової квартири, яка перебуває на балансі відділу, надано згоду на прийняття із державної до комунальної власності Ріпкинської територіальної громади вказаної квартири, як службової, балансовою вартістю 196 560 грн.; - розпорядженням Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 17 серпня 2010 р. № 41-р "Про створення комісії", на підставі рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 11 серпня 2010 року "Про прийняття об'єктів до комунальної власності територіальної громади", утворено комісію щодо приймання-передачі від Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області вказаної квартири до комунальної власності Ріпкинської територіальної громади в складі заступника голови ради Кучерявої С.В., бухгалтера ради Коваленко Н.В., представників Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області Грецького В.П., Комата А.В., [PERSON], представника ЖЕД - Крикунової Л.М.; - згідно акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, затвердженого рішенням Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 7 вересня 2010 року "Про прийняття в комунальну власність службової квартири РВ УМВС", та погодженого з в.о. начальника Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області Жерняком О.М. 16 вересня 2010 р., вказана квартира була передана із державної власності Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області до комунальної власності Ріпкинської територіальної громади; - 4 травня 2012 року, згідно акту приймання-передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою, вказана квартира, балансовою вартістю 196 560 грн., яка придбана Державною іпотечною установою, закріплена за нею на праві повного господарського відання та перебуває на її балансі, безоплатно передана в управління Міністерству внутрішніх справ України; - на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України від 30.11.2012 р. "Про закріплення квартир, переданих Державною іпотечною установою до сфери управління МВС", вказану квартиру закріплено на праві оперативного управління за територіальним органом внутрішніх справ; - наказом УМВС України в Чернігівській області від 25.12.2012 р. "Про реалізацію Наказу МВС України від 30.11.2012 р. "Про закріплення квартир, переданих Державною іпотечною установою до сфери управління МВС" закріплено за підпорядкованими підрозділами передані квартиру, в т.ч. і спірну; - 15 травня 2015 р. Реєстраційною службою Ріпкинського районного управління юстиції в Чернігівській області проведено державну реєстрацію права власності вказаної квартири, на підставі акту приймання-передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою від 4 травня 2012 р. та на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 2011 р. N 855 "Деякі питання передачі квартир, придбаних Державною іпотечною установою, за Державою в особі Міністерства внутрішніх справ України; - згідно Витягу з Єдиного реєстру об'єктів державної власності щодо державного майна, балансоутримувачем даної квартири є Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області; - рішенням Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 21 жовтня 2015 року "Про зняття статусу службового житла", на підставі клопотання Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області від 07.10.2015 р. № 7017 щодо зняття статусу службового житла з вказаної квартири, виключила вказану квартиру із числа службових приміщень; - рішенням Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 18.11.2015 року "Про надання згоди на приватизацію квартири", надано згоду на приватизацію даної квартири [PERSON]; - розпорядженням Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.04.2016 року № 345 «Про передачу житла у приватну власність [PERSON].», передано [PERSON] безоплатно з розрахунку санітарних норм загальної та додаткової площі вказану квартиру та зобов'язано уповноважених на те осіб оформити свідоцтво про право власності на житло; - 6 липня 2016 р. державним реєстратором Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області МАРИНЦЕМ А.В. проведено державну реєстрацію права власності вказаної квартири, на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.04.2016 року № 345 «Про передачу житла у приватну власність [PERSON].» та свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] від 28.04.2016 року, за [PERSON]. Виходячи з наведеного, можна зробити висновок, що: - вказана квартира з 3 вересня 2009 р. перебувала у державній власності Державної іпотечної установи, а з 15 травня 2015 р. у державній власності Держави в особі Міністерства внутрішніх справ України; - ПАРАЛЕЛЬНО, вказана квартира з 7 вересня 2010 р. передана до комунальної власності Ріпкинської територіальної громади та з 6 липня 2016 р. перебуває у власності [PERSON]. Щодо позовних вимог Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області про визнання незаконним та скасування рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 11 серпня 2010 року "Про прийняття об'єктів до комунальної власності", розпорядження Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 17 серпня 2010 р. № 41-р "Про створення комісії", рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 7 вересня 2010 року "Про прийняття в комунальну власність службової квартири РВ УМВС", то суд враховує таке. Як вже зазначено вище квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], станом на серпень-вересень 2010 р. - час прийняття вказаних рішень та розпорядження селищної ради перебувала у державній власності Державної іпотечної установи та останньою ще не була передана до сфери управління МВС та не була закріплена за Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області. Виходячи з п. 1, п.п. «б» п. 2, п.п. «б» п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 р. № 1482 «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» (станом на час спірних правовідносин) нерухоме майно, що перебуває у державній власності передається в комунальну власність за рішенням органів, уповноважених управляти державним майном за погодженням з Мінекономіки, Мінфіном і Фондом державного майна. В даному випадку, в порушення Постанови Кабінету Міністрів України від 21 вересня 1998 р. № 1482 «Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності» рішення про передачу квартири з державної власності в комунальну прийняв не уповноважений на те орган Ріпкинська селищна рада Ріпкинського району Чернігівської області. Крім того, відповідно до п. 5 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебуває у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ, та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 № 891, який передбачає, що передача будинків відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться комісією з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність, яка утворюється Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями або виконкомами відповідної Ради. До складу цієї комісії входять представники відповідних місцевих комунальних підприємств, житлово-експлуатаційної організації, на баланс якої передаються будинки відомчого житлового фонду, регіонального відділення (представництва) Фонду державного майна, місцевого фінансового органу, бюро технічної інвентаризації, спеціалізованого проектного інституту, підприємства, установи чи організації, що передає відомчий житловий фонд, та представники інших заінтересованих підприємств, установ і організацій. Всупереч приписам даної норми, розпорядженням Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 17 серпня 2010 р. № 41-р "Про створення комісії" така комісія з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність селищною радою утворена за участю тільки представників Ріпкинської селищної ради, Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області та КП «Ріпки ЖЕД», тобто без залучення представників всіх установ, зазначених вище. Крім того, акт приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, затверджений рішенням Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 7 вересня 2010 року "Про прийняття в комунальну власність службової квартири РВ УМВС" не відповідає по формі Акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, як Додатку до Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебуває у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ, та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 № 891. За таких обставин, рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 11 серпня 2010 року "Про прийняття об'єктів до комунальної власності", розпорядження Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 17 серпня 2010 р. № 41-р "Про створення комісії", рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 7 вересня 2010 року "Про прийняття в комунальну власність службової квартири РВ УМВС" суперечать актам цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Офіційне тлумачення поняття інтересу, який підлягає захисту, надано в Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №1-10/2004, яким визначено, що охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони для задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності та іншим загально-правовим засадам. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Виходячи з того, що станом на серпень-вересень 2010 р. Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області не був власником даної квартири, вона не була за ними ще закріплена, при тому, що Ріпкинський РВ УМВС України в Чернігівській області був тим органом за клопотанням якого Ріпкинська селищна рада приймала вказані рішення та розпорядження, суд приходить до висновку, що вказані рішення та розпорядження Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області не порушують цивільні права та інтереси Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області, що унеможливлює визнання їх незаконними та їх скасування та є підставою для відмови в позові в цій частині Крім того, судом враховується, що по вказаним вимогам сплив строк позовної давності. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Частинами 3, 4 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. В даному випадку, 6 вересня 2010 р. в.о. голови Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області ЖЕРНЯК О.М. погодив Акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність, який в подальшому був затверджений селищною радою, тобто перебіг загальної позовної давності в три роки розпочався у вересні 2010 р.. При цьому, не має правового значення час коли про порушення прав Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області дізнались уповноважені представники, так як в жодному порядку не встановлено неправомірність дій попереднього керівництва Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області щодо ініціювання перед Ріпкинською селищною радою Ріпкинського району Чернігівської області питання приймання-передачі вказаної квартири з державної в комунальну власність та щодо погодження Акту приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність. За таких обставин, строк позовної давності по вказаним вимогам сплив в вересні 2013 р., а заяву про збільшення позовних вимог, з викладом вказаних вимог представник Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області подала 28.11.2017 р.. Про застосування строків позовної давності заявляла в своїх письмових запереченнях [PERSON] та в судовому засіданні представник Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області ДРАЧ С.В.. Однак, пропуск строків позовної давності не є підставою для відмові в позові в цій частині, так як суд не встановив порушень прав позивача та відмовив в позові по суті. Враховуючи те, що згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами, а Ріпкинська районна державна адміністрація Чернігівської області та [PERSON] не мають безпосереднього відношення до вказаних вимог, жодним чином не порушили права позивача, тобто не є належними відповідачами за вказаними вимогами, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до вказаних відповідача та співвідповідача. Щодо позовних вимог Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області про визнання незаконним та скасування рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області (першої сесія сьомого скликання) від 18.11.2015 року "Про надання [PERSON] згоди на приватизацію квартири", визнання незаконним та скасування розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.04.2016 року № 345 «Про передачу житла у приватну власність [PERSON].», то суд враховує таке. Згідно ч. 1 ст. 1, ч.ч. 1, 3 ст. 8 Закону України «Про приватизація державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Як вже зазначалось, квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS], на час прийняття Ріпкинською селищною радою Ріпкинського району Чернігівської області рішення від 18.11.2015 року "Про надання [PERSON] згоди на приватизацію квартири" та на час прийняття Ріпкинською районною державною адміністрацією розпорядження від 27.04.2016 року № 345 «Про передачу житла у приватну власність [PERSON].», перебувала одночасно у державній власності Держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, та паралельно у комунальній власності Ріпкинської територіальної громади. При цьому, право державної власності Держави в особі Міністерства внутрішніх справ України не було, станом на 18.11.2015 р. та станом на 27.04.2016 р., припинено в порядку, передбаченому законодавством. Також залишаються чинними рішення, прийнятті Ріпкинською селищною радою Ріпкинського району Чернігівської області щодо приймання-передачі вказаної квартири з державної в комунальну власність. В даному випадку, квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] відображена у бухгалтерському облік Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області на позабалансовому рахунку як така, що перебуває в оперативному управлінні. Згода на приватизацію [PERSON] вказаної квартири дано Ріпкинською селищною радою Ріпкинського району Чернігівської області. В той же час, Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області у оперативному управління якої знаходиться вказана квартира, як державний житловий фонд не надавалась згода на приватизацію [PERSON] вказаної квартири. Ріпкинською селищною радою Ріпкинського району Чернігівської області рішення від 18.11.2015 року "Про надання [PERSON] згоди на приватизацію квартири" та Ріпкинською районною державною адміністрацією розпорядження від 27.04.2016 року № 345 «Про передачу житла у приватну власність [PERSON].» приймались, виходячи з того, що вказана квартира перебуває у комунальній власності Ріпкинської територіальної громади. За таких обставин, рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області (першої сесія сьомого скликання) від 18.11.2015 року "Про надання [PERSON] згоди на приватизацію квартири" та розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.04.2016 року № 345 «Про передачу житла у приватну власність [PERSON].» суперечать актам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому, Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника (постанова Верховного Суду України від 18 вересня 2013 р. у справі за № 6-92цс13). Вирішуючи питання про дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника в даній справі, то суд враховує таке. Обставини даної справи подібні з обставинами справи «Гладишева проти Росії» (рішення від 6 грудня 2011 р.), де Європейський суд з прав людини розглядав питання про позбавлення заявниці права власності на квартиру, яка в свій час була приватизована. Зокрема, згідно п. 79, 80 рішення Європейського суду з прав людини від 6 грудня 2011 р. у справі «Гладишева проти Росії» ніщо не заважало владі, що відповідає за документи громадянки Е., що стосується реєстрації, соціального найму і приватизації, перевірити справжність її документів, перш ніж задовольняти її запити. Саме держава має виключну компетенцію щодо визначення умов і процедур, в порядку яких воно відчужує свої активи особам, які, як вона вважає, мають на це право, а також володіє виключною компетенцією щодо здійснення нагляду за дотриманням цих умов. Помилки або недоліки в роботі органів державної влади повинні працювати на користь постраждалих від них осіб, особливо в разі відсутності інших конфліктуючих приватних інтересів. Іншими словами, ризик здійснення помилки органом державної влади має нести держава, і ці помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. На думку суду, в даному випадку підхід органів влади до ситуації [PERSON] був непослідовним і нескоординованим, оскільки Ріпкинська селищна рада Ріпкинського району Чернігівської області приймала рішення про передачу вказаної квартири із державної власності Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області до комунальної власності Ріпкинської територіальної громади саме за клопотанням Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області, а нині оскаржує передачу вказаного майна до комунальної власності та з огляду на те, що станом на час прийняття селищною радою вказаного рішення та РДА вказаного розпорядження спірна квартира перебувала одночасно у державній власності Держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, та паралельно у комунальній власності Ріпкинської територіальної громади. Враховуючи непослідовний і некоординований підхід державних органів до ситуації [PERSON], зважаючи на відсутність протиправності дій [PERSON] при приватизації квартири, беручи до уваги те, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються, виходячи з того, що [PERSON] має безумовне право на приватизацію даної квартири, суд приходить до висновку, що позбавлення [PERSON] права власності на спірну квартиру без надання будь-якої компенсації або іншого відповідного відшкодування у спосіб, викладений в позовній заяві покладе на [PERSON] непропорційний тягар з огляду на ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи наведене, те, що Ріпкинська селищна рада Ріпкинського району Чернігівської області не є учасником правовідносин між Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області і Ріпкинською районною державною адміністрацією з приводу оскарження розпорядження останніх, а Ріпкинська районна державна адміністрація Чернігівської області не є учасником правовідносин між Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області і Ріпкинською селищною радою Ріпкинського району Чернігівської області з приводу оскарження рішення останніх, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області про визнання незаконним та скасування рішення Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області (першої сесія сьомого скликання) від 18.11.2015 року "Про надання [PERSON] згоди на приватизацію квартири", визнання незаконним та скасування розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.04.2016 року № 345 «Про передачу житла у приватну власність [PERSON].» слід відмовити. Щодо позовних вимог Ріпкинського РВ УМВС України в Чернігівській області про визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] від 28.04.2016 року, виданого Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області на ім'я [PERSON], то суд враховує те, що позивачем до справи не долучено спірне свідоцтво і матеріали справи його не містять, а суд розглядає справи не інакше на підставі доказів, поданих учасниками. Тому відсутність предмета оскарження унеможливлює задоволення позовних вимог в цій частині до Ріпкинської районної державної адміністрації, як органу, посадові особи, якого видали свідоцтво та до [PERSON], як до особи на ім'я якої воно було видане. Підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до Ріпкинської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області в цій частині є те, що селищна рада не має безпосереднього відношення до вказаних вимог, жодним чином не порушила права позивача, тобто не є належним відповідачем за вказаними вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed