Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій, з урахуванням зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути на свою користь з Фізичної особи - підприємця [PERSON] передплату за договором № АВ 140 від 30.01.2014 року у розмірі 2000,00 грн.; пеню в розмірі 165,26 грн. та розірвати договір № АВ 140 від 30.01.2014 року. У судове засідання позивач, повідомлений про дату та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою, не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зменшені позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, що підтверджується розпискою, поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. Судом отримані відомості Головного управління Міндоходів у м. Києві Міністерства доходів і зборів України про місце реєстрації фізичної особи - підприємця [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 51). Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування. Відповідачу була вручена судова повістка члену його сім'ї за зареєстрованим місцем проживання, тому за його відсутністю за такою адресою, вважається, що судовий виклик вручено відповідачу належним чином. За наведених обставин, на підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.01.2014р. між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір підряду № АВ 140 (а.с. 5-13). Відповідно п. 1.1. цього Договору предметом Договору є Стінка, Шафа купе, яку Замовник, зобов'язаний прийняти та сплати вартість матеріалів, комплектуючих, роботу по виготовленню, доставці і монтажу елементів меблевих конструкцій Виробу, згідно зі специфікацією (додаток №1 до даного Договору), ескізу-креслення (додаток №2 до даного Договору). На виконання умов п. 3.2. цього Договору позивач сплатив відповідачу 8000,00 грн. у вигляді авансового платежу не менше 70% загальної вартості замовлення, що підтверджується Договором підряду (а.с. 5-13). Відповідно п. 3.1. Договору загальна вартість замовлення за вказаним Договором становить 11339,00 грн., яка складається з вартості Виробу, доставки і монтажу. Відповідно п. 3.2. Договору Замовник в момент укладення Договору зобов'язується сплатити Виконавцю не менше 70% загальної вартості замовлення у вигляді авансового платежу, що складає 8000,00 грн. Відповідно п. 3.3 Договору кінцевий розрахунок в розмірі 30% загальної вартості замовлення, що складає 3339,00 грн. сплачується Замовником після підписання акту прийняття-передачі виконаних робіт. Відповідно п. 4.1. Договору виконавець зобов'язується передати у власність (доставити та встановити) меблі Замовнику 16 лютого 2014 року. Відповідно п. 4.2. Договору приймання меблів Замовником або уповноваженою ним особою проводиться по комплектації згідно специфікації (Додаток 1) та ескізу-проекта (Додаток 2) в присутності представників обох сторін, про що складається акт прийому-передачі. Відповідно п. 4.3. Договору меблі вважаються переданими Виконавцем і прийнятими Замовником тільки після підписання сторонами акта прийому-передачі Виробу. Будь-яких доказів виконання зобов'язань за Договором підряду № АВ 140 від 30 січня 2014 року з боку відповідача суду не надано. Разом з тим, 07.03.2014 року [PERSON] звернулась до відповідача рекомендованим листом з вимогою виконати всі зобов'язання взяті на себе по виготовленню, монтажу та доставці вказаних в Договорі № АВ140 від 30 січня 2014 р. виробів у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, який був вручений особисто, але вимога була залишена без задоволення та виконання (а.с. 14-17). Неправомірність та протиправність дій фізичної особи - підприємця [PERSON] було також встановлено старшим дільничним інспектором Святошинського РУ ГУМВС України в місті Києві, капітаном міліції Лесюк Ю.М., що підтверджується даними, які містяться у Висновку від 04 квітня 2014 року, яким встановлено, що відповідач у встановлений термін меблі не виготовила, повідомила, що взяті на себе зобов'язання виконає належним чином, але з затримкою, з приводу чого, з нею особисто було проведено профілактичну бесіду про недопустимість протиправних дій, в яких ознак кримінального правопорушення не виявлено (а.с. 18). Відповідно п. 7.1. Договору у випадку порушення своїх зобов'язань за Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно п. 7.2. Договору сторони не несуть відповідальності за порушення свої зобов'язань за цим договором, якщо воно сталося не з їх вини. Сторона вважається невинною, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов'язання. Відповідно п. 7.3. Договору за порушення умов Договору винна Сторона відшкодовує іншій Стороні спричинені цим збитки в порядку, передбаченому діючим законодавством України. Відповідно п. 7.5. Договору у випадку несвоєчасного виконання робіт з вини Виконавця, Виконавець сплачує Замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме під час прострочення виконання зобов'язання за Договором, за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Позивач зазначає, що відповідно до її розрахунку розміру зменшених позовних вимог, розмір заборгованості відповідача становить 2000,00 грн., оскільки Відповідачем частково повернуто авансовий платіж у розмірі 6000,00 грн., та пені - 165,26 грн., згідно вимог п. 7.4. Договору № АВ 140 від 30 січня 2014 року, розрахованої у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на час прострочення платежу, за кожен день прострочення платежу. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до вимог ст. 2 Закону України "Про захист прав споживачів" законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Згідно з вимогами ст. 4 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4)необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Споживачі також мають інші права, встановлені законодавством про захист прав споживачів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Суд прийшов до висновку, що відповідач не виконала умови Договору підряду №АВ 140 від 30 січня 2014 року укладеного між [PERSON] та Фізичною особою-підприємцем [PERSON], не довела, що вжила всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов'язання, навіть після отримання вимоги позивача, що є підставою для розірвання Договору за правилами ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", яка є спеціальною у цьому виді правовідносин, та відшкодування збитків у вигляді сплаченого авансу у розмірі 2000,00 грн., виходячи із того, що відповідач не виконала вимогу у визначений строк для усунення недоліків, та суд вважає, що є очевидним, що роботи не буде виконано з вини відповідача згідно з умовами договору. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги). Відповідно п. 7.4. Договору у випадку несвоєчасної оплати виконаних робіт з вини Замовника, Замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме на час прострочення платежу, за кожен день прострочення платежу. Судом встановлено, що підтверджується розрахунком, розмір пені: 8000*13%:365*58=165,26 грн., розрахований виходячи з суми боргу - 8000,00 грн.; періоду заборгованості з 17 лютого 2014 р. по 15 квітня 2014 р.; ставки НБУ в даний період - 6,5% річних; подвійної ставки НБУ - 6,5*2=13%; кількості днів прострочки - 58. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 2165,26 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового засідання. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved