Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

22 березня 2019 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалася на те, що 12 березня 2019 року працівниками служби у справах дітей та сектору ювенальної превенції Новомосковського відділу поліції за адресою: [ADDRESS] , були виявлені малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебували у сторонньої особи - [PERSON] без супроводу матері, з пояснень, які надав [PERSON] мати дітей [INFO] залишила дітей у нього та до них станом на 12 березня 2019 року не повернулась. Того ж дня, працівниками поліції та закладу охорони здоров`я були складені акти про підкинуту дитину та її доставку, на даний час діти влаштовані до дитячого відділення Новомосковської міської лікарні. До 2016 оку малолітні діти перебували на обліку у службі у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради, на відповідача неодноразово складались протоколи за невиконання батьківських обов`язків за ст. 184 КУпАП. У 2016 році родина виїхала з м. Новомосковська, мати разом з дітьми проживала, змінюючи адреси, на території смт. Слобожанське та м. Дніпро, і неодноразово потрапляла в коло зору місцевих служб у справах дітей та поліції, мати дітей неодноразово залишала дітей без нагляду, під час чого перебувала у стані сильних алкогольних сп`янінь. 30 серпня 2018 року діти були поставлені на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах та тимчасово були влаштовані до КЗ "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей "Барвінок" у якому вони перебували майже п`ять місяців та після проведення відповідної роботи з матір`ю - 10 січня 2019 року були повернуті останній на виховання та спільне проживання за фактичним місцем мешкання: [ADDRESS] , однак до передбачуваного місця проживання мати з дітьми не приїхала через конфлікти із власником житла, викликані зловживанням [PERSON] алкоголем та ведення аморального способу життя, внаслідок чого власник житла змусила відповідача з дітьми покинути квартиру. Таким чином, діти були вкрай занедбаними, спроби налагодити спілкування матері з дітьми успіхів не мали, у зв`язку з тим, що мати дітей фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, тривалий час ухиляється від їх виконання, є всі підстави для позбавлення її батьківських прав, крім того, відповідно до положень СК України відповідач зобов`язана сплачувати аліменти на утримання дітей. У зв`язку з чим позивач просив суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] і стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не більше десяти розмірів прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 12 квітня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с. 46-47). Ухвалою суду від 22 жовтня 2019 року було закрито підготовче провадження у справі та її призначено до судового розгляду по суті. У судове засідання представник позивача - Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в особі служби у справах дітей Ковтун В. В. не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 59). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані учасниками справи письмові докази, приходить до наступного. Судом установлено, що позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України, виданого на її ім`я, довідкою № 4107 від 30 серпня 2018 року, наданими суду у засвідчених представником позивача копіях (а.с. 11, 14), а також довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 625 від 29 березня 2019 року, наданою на запит суду (а.с. 45). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: мати - [PERSON] , відомості про батька зазначені у відповідності до приписів ст. 135 СК України - за вказівкою матері, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22 липня 2008 року та довідкою Новомосковського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області № 75 від 22 липня 2008 року, наданими суду у засвідчених представником позивача копіях (а.с. 7, 10). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: мати - [PERSON] , відомості про батька зазначені у відповідності до приписів ст. 135 СК України - за вказівкою матері, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 березня 2014 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги (а.с. 8, 9). Судом установлено, що родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Новомосковського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 30 липня 2015 року відповідно до рішення комісії з надання соціальних послуг та здійснення соціального супроводу сімей, які опинились в складних життєвих обставинах при виконкомі Новомосковської міської ради. Малолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , до липня 2016 року перебували під постійним контролем служби у справах дітей Новомосковської міської ради. З липня 2016 року родина фактично переїхала проживати до смт. Слобожанське Дніпропетровської області та м. Дніпро. Згідно довідок, виданих директором Комунального закладу освіти "Середня загальноосвітня школа № 17" Дніпровської міської ради № 143 та № 144 від 05 березня 2018 року [PERSON] мешкає зі своїми дітьми за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] навчається в КЗО "СЗШ №17" ДМР з 01 вересня 2017 року, домашні завдання учень виконує не систематично, хлопчик часто хворіє, до школи ходить рідко, навчається на середньому та низькому рівні, на уроках пише повільно, не встигає виконати обсяг класної роботи повністю, читає повільно, але на пам`ять розповідає добре. Мати батьківські збори не відвідує, іноді підходить до вчителя для індивідуальної бесіди (а.с. 16, 17). Відповідно до повідомлення директора Комунального закладу освіти "Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 160" Дніпровської міської ради, [PERSON] дійсно писала заяву на зарахування її сина [PERSON] до КЗО "ДНЗ (я-с) № 160" з 08 лютого 2018 року, але дитина з`явилась у дошкільному навчальному закладі лише раз, 09 лютого 2018 року на дві години, після чого дитина у закладі більше не з`являлась. Ними були зроблені спробу з`ясувати причину відсутності дитини, але контактний телефон, який повідомила мати, був вимкнений. Через два дні, у середу 14 лютого 2018 року [PERSON] зателефонувала сама та повідомила, що дитина захворіла, після чого остання з`явилась у ДНЗ № 160 лише 01 березня 2018 року та повідомила, що дитина перебуває на лікуванні у лікувальному закладі. На бухгалтерський облік для нарахування плати за харчування дитини остання поставлена не була, на даний час заборгованості не має (а.с. 19). Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, лю6ові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов`язані поважати дитину. Статтею 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та и людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства; ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Статтею 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, батько (мати) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В пункті 16 даної Постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. А тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Згідно з висновком Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області "Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ", родина [PERSON] перебувала під соціальним супроводом Новомосковського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 30 липня 2015 року відповідно до рішення комісії з надання соціальних послуг та здійснення соціального супроводу сімей, які опинились в складних життєвих обставинах при виконкомі Новомосковської міської ради. Малолітні діти - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , до липня 2016 року перебували під постійним контролем служби у справах дітей Новомосковської міської ради. Під час проживання родини за місцем реєстрації: [ADDRESS] та під час проведення суб`єктами соціальної роботи м. Новомосковська профілактичних заходів по створенню сприятливих умов для розвитку та вихованню дітей, спеціалістами були встановлені неодноразові факти коли мати залишала дітей під нагляд прабабусі [PERSON] , [INFO] , а сама вела асоціальний спосіб життя зловживаючи спиртними напоями. Після смерті [PERSON] , ситуація в родині погіршилась. Під час відвідування родини за місцем проживання [PERSON] , інколи не контролювала свою поведінку, вела себе агресивно по відношенню до членів комісії, на зауваження не реагувала. За місцем проживання гр. [PERSON] , характеризувалась як особа, яка постійно вживає алкогольні напої, веде асоціальний спосіб життя, за дітьми не доглядає. Неодноразово Новомосковським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді [PERSON] , разом з дітьми влаштовувалась до реабілітаційного центру "Ясонька" м. Дніпро. З липня 2016 року родина фактично переїхала проживати до смт. Слобожанське Дніпропетровської області та м. Дніпро і неодноразово попадали в коло зору місцевих служб у справах дітей та поліції, про що свідчать на ступні документи: - акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку від 18 лютого 2018 року малолітні діти були знайдені голодними та брудними у тамбурі під`їзду буд [ADDRESS] . Мати дітей перебувала в стані сильного алкогольного спяніння та не реагувала на запитання працівників поліції. Малолітні діти направленні до ЦРЛ Дніпровського району; - акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку від 11 серпня 2018 року діти були виявлені за адресою: [ADDRESS] в Благодійній організації "БФ "Центр милосердя - Дніпро" де їх залишила мати та декілька діб була відсутня. В подальшому діти були направлені до Дніпропетровської міської лікарні № 1. 30 серпня 2018 року діти були поставлені на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах службою у справах дітей Індустріального районна у м. Дніпро раді та тимчасово влаштовані до Комунального закладу Центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Барівнок". За час перебування дітей в закладі Індустріальною службою у справах дітей було встановлено, що мати дітей [PERSON] , з 09 серпня 2018 року в стані алкогольного сп`яніння була доставлена до хірургічного відділення Дніпропетровської міської лікарні з діагнозом гострий панкріотит. Після перебування дітей в Центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Барівнок" (майже 5-ти місяців) та після проведення відповідної роботи з матір`ю, 10 січня 2019 року дітей були повернуті [PERSON] на виховання та спільне проживання за фактичним місцем мешкання: [ADDRESS] . Однак, до передбачуваного місця проживання мати з дітьми не приїхала через виниклий конфлікт із власником житла щодо зловживання матір`ю дітей алкоголем та аморального способу життя. Власниця житла змусила [PERSON] з дітьми покинути квартиру. Індустріальною службою у справах дітей м. Дніпро та службою у справах дітей м. Новомосковська з залученням працівників поліції встановлювалось місце можливого перебування даної особи з дітьми. 12 березня 2019 року працівниками служби у справах дітей та сектору ювенальної превенції Новомосковського відділу поліції за адресою; [ADDRESS] були виявленні малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які перебували у сторонньої особи [PERSON] , без супроводу матері. З пояснень, які надав [PERSON] , мати дітей, [INFO] залишила у нього малолітніх дітей та станом на до них не повернулась. 12 березня 2019 року працівниками поліції та закладом охорони здоров`я були складені Акти органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку від 12 березня 2019 року. На даний час діти влаштовані до дитячого відділення Новомосковської міської лікарні. Під час проживання [PERSON] , на території м. Новомосковська працівниками Новомосковського відділку поліції за клопотанням служби у справах дітей м. Новомосковська неодноразово були складені адміністративні протоколи за невиконання батьківських обов`язків батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей за ст. 184 КУпАП. Всі зусилля соціальних служб зійшли нанівець. [PERSON] , не вживає заходів щодо поліпшення умов проживання своїх дітей та їх матеріального забезпечення, не займається їхнім вихованням, таким чином самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. У зв`язку з вищевказаним, а саме небажанням гр. [PERSON] змінювати спосіб свого життя та ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської вважає, що є всі підстави позбавити її батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 40-42). Зазначені у висновці факти також підтверджуються наданими представником позивача в копіях доказами, які містяться у матеріалах справи (а.с. 12-13, 15, 20-39). Оцінивши докази, які досліджені в судовому засіданні, суд приходить до переконання, що позивачем доведений той факт, що відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. У зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що в інтересах дітей, необхідно позбавити відповідача батьківських прав, в зв`язку з чим, позовні вимоги в зазначеній частині підлягають задоволенню. Частиною 2 статті 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 ст. 182 СК України також визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач є працездатною, нею не надано доказів наявності в неї на утримання інших дітей або непрацездатних батьків, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Як зазначалося вище, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оскільки позивачем не надано доказів сум заробітку (доходу) відповідача, суд позбавлений можливості визначити, чи мають відповідачі достатній заробіток (дохід). В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що розмір аліментів на утримання дітей повинен становити 1/3 частку доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved