Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач завернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та пояснив, що [PERSON] проживає окремо від свого сина, його вихованням не займається, життям не цікавиться, на утримання дитини з відповідача стягуються аліменти за рішенням суду. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, пояснив, що любить сина, спілкується з ним та займається його вихованням. Проте позивач перешкоджає у цьому, в зв'язку з чим він звернувся до органу опіки та піклування з проханням визначити порядок спілкування з дитиною. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог заперечив. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на слідуюче. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області № 1121/2752/12 від 11 вересня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу, шлюбне прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне "[PERSON]" (а.с. 4). Довідкою, виданою Світловодським комунальним підприємством "Житлосвіт 2012" про склад сім'ї від 26 травня 2015 року підтверджується, що [PERSON] проживає зі своєю матір'ю в квартирі [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 150, 180 СК України, батьки мають обов'язки щодо розвитку, виховання, навчання та утримання дітей. Зокрема ч. 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ст. 180 СК України визначений обов'язок батьків утримувати її до досягнення нею повноліття. Ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення судом батьківських прав матері чи батька. Пленум Верховного Суду України у п. 15 своєї постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні достатніми доказами позивач не підтвердила факту ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина. Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області № 2-1472/11 від 27 грудня 2011 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 350 грн. щомісячно з 06 жовтня 2011 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6). Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області № 401/5116/14-ц від 15 січня 2015 року, розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] користь [PERSON] на утримання [PERSON] змінено, та стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів щомісячного заробітку чи доходу відповідача, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 7, 8). В судовому засіданні представник позивача визнав факт сплати відповідачем аліментів на утримання сина, доказів ухилення від виконання цього обов'язку не представлено. Допитані в судовому засіданні як свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дали показання, з яких не вбачається підтвердження ігнорування [PERSON] своїх обов'язків по вихованню дитини. Напроти, [PERSON], мати позивачки, засвідчила, що батько бере сина приблизно раз на три тижні, поздоровляв його з днем народження, ходив на святкові ранки до дитячого садка, купив йому до школи туфлі. Свідок [PERSON], який є братом позивачки, пояснив, що [PERSON] іноді гуляє з сином. Суд вважає вищевказані показання свідків такими, що свідчать про вчинення відповідачем дій на виконання своїх обов'язків по вихованню свого сина. Суд не приймає до уваги оціночні судження свідків - родичів позивачки про те, що на їх думку [PERSON] недостатньо піклується про свого сина. Допитана як свідок вихователь дитячого садка [PERSON] також підтвердила суду, що відповідач приходив декілька разів на свята до сина у садок. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Згідно листа навчально виховного комплексу "Гімназія-загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 4 " Світловодської міської ради Кіровоградської області від 30 вересня 2015 року, практичним психологом проведена бесіда з [PERSON] щодо ставлення дитини до свого батька та можливого позбавлення батьківських прав останнього. В ході бесіди встановлено, що дитина спілкується з батьком, любить його та хоче, щоб батько проживав разом з ним та матір'ю. Психолог робить висновок про позитивне ставлення хлопчика до свого батька [PERSON] та про необхідність забезпечення права дитини зберігати зв'язок з обома батьками у випадку розлучення з одним із них згідно ст.. 12 Закону України «Про охорону дитинства». (а.с. 51). Виконавчим комітетом Світловодської міської ради Кіровоградської області в особі органу опіки та піклування до суду подано Висновок від 23 вересня 2015 року, згідно якого орган опіки та піклування вважає передчасним питання позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітнього сина [PERSON] З метою спілкування та участі у вихованні малолітнього сина батько звертався до органу опіки та піклування та було визначено порядок зустрічей [PERSON] з сином щотижня з 10 години 00 хвилин суботи до 12 години 00 хвилин неділі. (а.с. 46). Оцінюючи досліджені докази та встановлені в судовому засіданні обставини суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] Представлена позивачем довідка дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 7 комбінованого типу від 25 травня 2015 року про те, що батько [PERSON] не приводить та не забирає дитину з дошкільного навчального закладу, не відвідує батьківські збори і масові заходи за участю батьків (а.с. 11) не може однозначно свідчити про ухилення батька від виконання батьківських обов'язків та не спростовує висновки суду. Фотокартки з зображенням малолітнього [PERSON] з сонячними опіками на тілі, які були отримані під час його відпочинку на березі річки з батьком суд не приймає як належні докази в обґрунтування предмету доказування. Судові витрати по справі суд розподіляє у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed