Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

У квітні 2015 року Банк пред"явив позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивував тим, що 08.02.2013 року між Банком і [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: щомісяця в період оплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також іншими витратами згідно умов. Проте взяті зобов'язання відповідач в повній мірі не виконав і станом на 31 січня 2015 року має заборгованісь 12129,82 грн., яка складається з наступного: 3981,60 грн. - заборгованість за кредитом, 5394,42 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 17000 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 553,80 грн. - штраф (процентна ставка). Враховуючи вищевикладене Банк за захистом своїх прав вимушений звернутись з цим позовом до суду, яким просить стягнути із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 12129,82 грн за кредитним договором № б/н від 08.02.2013 та судові витрати у розмірі 243,60 грн. В судове засідання представник Банку Сауляк Є.В. не з'явився, однак надіслав до суду заяву у якій просить справу по суті розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, у разі неявки в судове засідання відповідача, Банк не заперечує в заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] будучи відповідно до вимог ч.9 ст. 74 ЦПК України, викликаний до суду через оголошення в газеті "Вінничина", в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку з чим суд уважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності відповідача. Так як відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності в судове засідання не з'явився, суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що Банк відповідно до укладеного договору № б/н від 08 лютого 2013 року надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.7). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № б/н від 08 лютого 2013 року у, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON], станом на 31 січня 2015 року заборгованість [PERSON] за кредитом становить 12129,82 грн., яка складається з наступного: 3981,60 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 5394,42 грн. - загальний залишок заборгованості за відсотками, 1700 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 1053,80 грн. - заборгованість по судовим штрафам (а.с.5). Крім того, копією заяви позичальника від 08 лютого 2013 року підтверджується, що [PERSON] погодився з умовами договору та тарифами банку, в зв'язку з чим йому було надано кредит. Отже, судом доведено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обгрунтовність позовних вимог позивача, а тому позов ПАТ КБ "ПриватБанк" слід задоволити повністю. Як вбачається з рахунку №СФ-0000850 від 15 травня 2015 року позивач сплатив на рахунок редакції газети «Вінничина» кошти у сумі 360 грн. за оголошення про виклик до суду відповідача. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з 243,60 грн. судового збору та 360 грн. затрат понесених позивачем на опублікування оголошення в газеті, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладено,

Outcome: approved