Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту приналежності їй правовстановлюючого документу - свідоцтва на право власності на житло від 15 серпня 2003 року, яке надано співвласникам по ? частки кожному відповідно на квартиру [ADDRESS]. Заяву мотивовано тим, що на підставі свідоцтва на право власності на житло від 15 серпня 2003 року заявниці належить ? частка квартири [ADDRESS]. У зазначеному свідоцтві її прізвище вказано російською, як „[PERSON]". У паспорті та картки фізичної особи - платника податків заявниці її прізвище вказано, як „[PERSON]". У Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно прізвище заявниці вказано, як „[PERSON]". Вищезазначена обставина перешкоджає внесенню записі про власника нерухомого майна до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та можливості вільно розпоряджатися належної заявниці ? частки [ADDRESS] Заявниця до судового засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просить задовольнити заяву з підстав, яки в неї зазначені. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги заявника засновані на Законі і підлягають задоволенню з наступних підстав. Главою 6 ЦПК України визначається порядок розгляду в суді справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 07.05.1976 року, заявниця змінила дошлюбне прізвище на (російською) [PERSON]" (а.с. 7). На підставі свідоцтва на право власності на житло від 15 серпня 2003 року заявниці належить ? частка квартири [ADDRESS]. У зазначеному свідоцтві її прізвище вказано російською, як „[PERSON]" (а.с. 5). У паспорті заявниці Серія [NUMBER], який видано 28.08.2002 року, її прізвище українською вказано, як „[PERSON]", російською, як [PERSON]". У картки фізичної особи - платника податків прізвище заявниці вказано, к „[PERSON]". У Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно прізвище заявниці вказано, як „[PERSON]". Вищезазначена обставина, а саме різне написання прізвища перешкоджає внесенню записі про власника нерухомого майна до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та можливості вільно розпоряджатися належної заявниці ? частки [ADDRESS] Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, якщо прізвище, ім'я, по батькові, місце та дата народження якого, вказані в документі, не співпадають з іменем, по батькові, прізвищем, місцем та датою народження цієї особи, які вказані в свідоцтві про народження або у паспорті. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визначення факту, що свідоцтво на право власності на житло від 15 серпня 2003 року, видане на ім'я співвласників по ? частки квартири [ADDRESS] - (російською) [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], належить заявнику [PERSON]. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення, оскільки надасть можливість внести зміни у Державний реєстр права власності на нерухоме майно. У судовому засіданні 05.02.2014 року проголошено вступну та резолютивну частини, повний текст рішення виготовлено 10.02.2014 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved