Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому просить суд: - визнати за [PERSON] право на право на земельну частку (пай) площею 4,04 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в колективній власності КСП «Козелецьке» Козелецького району Чернігівської області. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [INFO] померла баба позивача [PERSON] , яка на день смерті проживала в будинку [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю) площею 4,04 га, яка перебуває в колективній власності КСП "Козелецьке", Козелецького району Чернігівської області. Спадкоємцями 1-ої черги після смерті [PERSON] є мати позивача [PERSON] та тітка (рідна сестра матері) [PERSON] , які спадщину не прийняли, не претендують на неї та за продовженням строку для прийняття спадщини до суду звертатись не будуть. Зазначає, що рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 31.01.2020 позивачу визначено додатковий строк для подання заяви на прийняття спадщини після смерті баби [PERSON] терміном в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням законної сили. В установлений законом термін позивач звернулася до державного нотаріуса Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області для видачі мені свідоцтва про право на спадщину за законом, але державний нотаріус відмовила мені видати свідоцтво про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що недостатньо документів (відсутні на земельну ділянку (пай) правовстановлюючі документи), які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку вступу в управління або володіння спадковим майном. Посилаючись на вказані обставини та відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги. 16.04.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М. Ухвалою суду від 21.04.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 07.05.2020 позивачем до суду подано заяву про усунення недоліків, визначених ухвалою суду від 16.04.2020. 12 травня 2020 року в справі відкрито спрощене позовне провадження. Справу було призначено до розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 03.06.2020 справу було призначено до розгляду за правилами загального провадження. 20.07.2020 судом здійснено запит до Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про витребування спадкової справи. 28.07.2020 до суду надійшла копія спадкової справи. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, до суду подано заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та відсутності заперечень щодо позовних вимог. Представник Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в підготовче судове засідання не з`явився, проте як вбачається з матеріалів справи, останнім подано заяву про розгляд справи за відсутності представника та винесення рішення відповідно до норм чинного законодавства. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , яка є донькою [PERSON] (а.с.4) [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6) Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки (паю) площею 4,04 га, яка перебуває в колективній власності КСП "Козелецьке", Козелецького району Чернігівської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну ділянку (пай) серії ЧН №0123326, виданим на підставі рішення Козелецької райдержадміністрації № 466 від 29 жовтня 1996 року (а.с.10) Відповідно до 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до заяви [PERSON] , засвідченої виконуючою обов`язків сторости Омелянівського старостинського округу Козелецької селищної ради Чернігівської області та зареєстрованої в реєстрі за № 10-09 від 05.03.2019, [PERSON] не претендує на спадщину після смерті [PERSON] та за продовженням строку для прийняття спадщини до суду звертатись не буде (а.с.5) Крім того, відповідно до заяви [PERSON] , засвідченої виконуючою обов`язків сторости Омелянівського старостинського округу Козелецької селищної ради Чернігівської області та зареєстрованої в реєстрі за № 10-08 від 05.03.2019, [PERSON] не претендує на спадщину після смерті [PERSON] та за продовженням строку для прийняття спадщини до суду звертатись не буде (а.с.5) Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно ч. ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 327/2012, 09.04.2020 [PERSON] звернулася до Козелецької районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї баби - [PERSON] на підставі рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 31.01.2020 (а.с. а.с.45-48) Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на земельну ділянку, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки втрачені. Позивачем було розміщено оголошення у газету «Новини Придесення» від 27.02.2019 про втрату сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.10). У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивач належним чином прийняла спадщину після померлої [PERSON] , але у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачем права на спадкове майно. Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved