Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

згідно вимог позовної заяви заступник прокурора Рівненського району Рівненської області в інтересах позивача просить стягнути солідарно з відповідачів шкоду в сумі 5 304 грн. 00 коп. та покласти на них судові витрати. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 08 квітня 2014 року відповідачі на річці Устя поблизу мості між смт.Квасилів Рівненського району Рівненської області та м.Рівного, що територіально в межах Рівненського району Рівненської області, здійснили незаконний вилов риби із застосуванням заборонених знарядь лову, що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення та постановами Рівненського районного суду Рівненської області, якими вказаних осіб притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.85 КпАП України шляхом накладення адміністративного штрафу з конфіскацією заборонених знарядь лову та виловленої риби. Розмір шкоди, заподіяної відповідачами, визначено відповідно до постанови Кабінету міністрів України №1209 від 21.11.2011 "Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів". У поданих до суду заявах прокурор, представники позивача та третьої особи на стороні позивача, просять справу слухати у їх відсутність, позов підтримують повністю. Відповідачі в судове засідання не зявилися з невідомої суду причини, хоча про місце, дату та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, клопотань від них про відкладення справи не надходило. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати його особисті пояснення з приводу спору. За таких умов суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, при цьому позивач не заперечує проти такого вирішення спору. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи та неявка яких не перешкоджає розгляду заяви, суд у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків. Згідно ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а тому кожна з них повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.3 ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред'являється прокурором, тому ним правомірно заявлено цивільний позов, оскільки відповідно до п.г ч.4 ст.47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. З матеріалів справи вбачається, що 08 квітня 2014 року відповідачі на річці Устя поблизу мосту між смт.Квасилів Рівненського району Рівненської області та м.Рівного, що територіально в межах Рівненського району Рівненської області, здійснили незаконний вилов риби із застосуванням заборонених знарядь лову, який разом із виловленою рибою вилучені, що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення від 08 квітня 2014 року, складеним головним державним інспектором Рівнерибохорони. Постановами Рівненського районного суду Рівненської області встановлено, що відповідачі порушили п.п.3.15, 4.14.1 "Правил любительського та спортивного рибальства", ст.63 Закону України "Про тваринний світ", спричинивши шкоду рибному господарству України на суму 5 304 грн. 00 коп. Відповідачів визнано винними у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КпАП України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. на кожного та конфісковано 2 шт. «екрану» та плітка 58, окунь 2, щука 1, всього 61 екземпляр загальною вагою 3 кг. Відповідно до постанов, питання відшкодування збитків, спричинених адміністративним правопорушенням, залишилось невирішеним. За правилами ч.4 ст.85 КУпАП грубим порушенням правил рибальства є рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову Відповідно до п.4 ст.61 ЦПК України обставини, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно зі ст.27 Закону України "Про тваринний світ" у порядку загального використання об'єктів тваринного світу громадянам у випадках, передбачених законодавством, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об'єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. В інших випадках любительське і спортивне рибальство здійснюється на праві спеціального використання об'єктів тваринного світу в порядку, встановленому Кабінетом міністрів України відповідно до цього та інших законів. Відповідно до п.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, забороняється лов водних ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань. В силу пункту 2 Правил промислового рибальства в рибогосподарських водних об'єктах України, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України N 33 від 18.03.99 року сітки відносяться до промислових знарядь лову. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч.1 ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до ст.63 Закону України "Про тваринний світ", зокрема, громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та в розмірах, встановлених законодавством. За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення на відповідачів матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів відповідачем заподіяно шкоду в розмірі 5 304 грн. 00 коп., що підтверджується довідкою-розрахунком головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів, проведеного згідно такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземцями та особами без громадянства цінних видів водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах України, викладених у додатку №1 до постанови КМУ від 21.11.2011 року №1209. Таким чином, суд вважає, що позивач правильно визначив розмір збитків з урахуванням такс для обчислення розміру відшкодування шкоди. Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року N 6 особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими. Відповідачами не спростовано факту вчинення вказаних порушень, що є підставою для нарахування шкоди, завданої їх протиправними діями, яка в добровільному порядку відповідачем не відшкодована. Суд вважає, що позивачем належними доказами доведено заподіяння відповідачами шкоди, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідачами не надано будь-яких доказів на спростування доказів, наданих позивачем і у суду немає підстав вважати обставини, викладені в протоколах, такими, що не відповідають дійсності. Щодо стягнення коштів на користь органу місцевого самоврядування, що представляє територіальну громаду селища Квасилів Рівненського району Рівнеснької області, то це є правомірним, оскільки природоохоронні кошти будуть використані для охорони навколишнього природного середовища та здоров'я людей. У зв»язку із задоволенням позову з відповідачів, відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню в прибуток держави судові витрати по справі. З огляду на викладене, згідно ст.ст.22, 530, 1166 ЦК України,

Outcome: approved