Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

В вересні 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та вказав, що відповідно до укладеного договору б/н від 28.12.2012 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між [PERSON] і банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. У зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором станом на 09.07.2018 року заборгованість відповідача становить 16755,29 грн., з яких: 5008,96 грн. - відсотки за користування кредитом; 11293,23 грн. - пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 774,06 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 16755,29 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.12.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту б/н, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 300 грн. на умовах, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах банку у вигляді встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказані обставини підтверджуються: анкетою-заявою [PERSON] про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку; витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна"; розрахунком заборгованості; витягом зі Статуту АТ КБ «Приватбанк». Згідно п. 2.1.1.2.3 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до пункту 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 вказаних Умов Клієнт зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. А у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Згідно п. 2.1.1.7.6 вказаних Умов, при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановленого тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. В наданому витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зазначено, що: базова відсоткова ставка в місяць становить - 2,5%, за тратами здійсненими з 01.09.2014 року - 2,9%, за тратами здійсненими з 01.04.2015 року - 3,6 %; обов'язковий щомісячний платіж 7% від заборгованості (але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості), з 01.04.2014 року - 5% від заборгованості (але не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості); пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів - пеня (1) = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.; пеня (2) = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожен день прострочення кредиту) + 100 грн. щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн. другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань: 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором про приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549ЦК України). У порушення умов кредитного договору свої зобов'язання відповідач [PERSON] за договором б/н від 28.12.2012 року своєчасно не виконувала, внаслідок чого станом на 09.07.2018 року заборгованість відповідача становить 16755,29 грн., з яких: 5008,96 грн. - відсотки за користування кредитом; 11293,23 грн. - пеня; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 774,06 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом, наданим суду. Позивач просить стягнути з відповідача окрім пені штраф в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 774,06 грн. (процентна складова). Разом із тим, відповідно ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами кредитного договору (п.2.1.1.12.6.1 Умов і Правил) передбачено застосування до відповідача пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Одночасно, п.1.1.5.20 та п.2.1.1.7.6 Умов і Правил передбачена сплата позичальником штрафу як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, визначених цим договором. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором не допускається. За таких обставин позов АТ КБ «ПриватБанк» у частині стягнення штрафу не може бути задоволений і з відповідача слід стягнути пеню. Окрім наведеного, відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Позивач просить стягнути з відповідача станом на 09.07.2018 року пеню в розмірі 11293,23 грн.. Враховуючи, що позивач тривалий час не звертався з вимогами до відповідача, незважаючи на порушення зобов'язань, будь-яких заходів щодо повідомлення відповідача про наявність заборгованості по кредиту та її погашення не вживав, суд дійшов висновку, що розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача слід зменшити до 5008,96 грн.. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити частково та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 28.12.2012 року станом на 09.07.2018 року в розмірі 10017,92 грн., з яких: 5008,96 грн. - відсотки за користування кредитом; 5008,96 грн. - пеня. В задоволенні решти вимог,слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1053,50 грн. (16755,29/100=167,55; 10017,92/167,55=59,79; 1762/100х59,79=1053,50).

Outcome: partial