Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 27.10.2006 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобовязань за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 31.01.2016 року має заборгованість 4422 дол. США, яка складається з наступного: - 998,23 дол. США - заборгованість за кредитом; - 3194,93 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: - 19,88 дол. США штраф (фіксована частина). - 209,66 дол. США - штраф (процентна складова). Представником позивача було подано до суду уточнену позовну заяву відповідно до якої просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по відсоткам за договором б/н від 27.10.2016 р. нарахований на прострочену заборгованість по кредиту за період з 24.02.2013 р. п 24.02.2016 р. у розмірі 1458,87 дол. США, що за курсом НБУ від 24.02.2016 р. становить 39725,03 грн. У судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", не з'явився, надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився повторно, будучи належним чином повідомлений про дату час і місце розгляду даної справи. Представник позивача [PERSON] надав суду заяву відповідно до якої просив застосувати до позовних вимог строки позовної давності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до укладеного договору № б/н від 27.10.2006 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ " ПриватБанк " свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 8.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 4.6. «Умовами та правилами надання банківських послуг», клієнт доручає банку списання грошових коштів з рахунків клієнта, відкритих у валюті в кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючій сплаті банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами, в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п. 5.7 «Правил користування платіжною карткою», [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Згідно п. 5.2. «Умов та правил надання банківських послуг» У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 31.01.2016 року має заборгованість 2686,34 дол. США, яка складається з наступного: - 998,23 дол. США - заборгованість за кредитом; - 1458,87 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: - 19,88 дол. США штраф (фіксована частина). - 209,66 дол. США - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України, встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~ Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з цим, за змістом\~ст.256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з умовами Кредитного договору б/н від 27.10.2006р. позичальник зобовязний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені Тарифами та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом, а також встановлена відповідальність за порушення строку повернення кредиту та процентів за користування ним. Оскільки, умовами кредитного договору встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Отже, у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитними договором та наявності простроченої заборгованості по кредиту, зобовзяання сплатити відсотки за час фактичного користування кредитими коштами у позичальника виникає щомісячно, тим самим позовна давність за вимогами кредитора про повернення процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, а відповідачем та його представником жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Так як у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved