Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом та просять позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина. Свої вимоги мотивують наступним. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них спільний неповнолітній син [PERSON] . З початку 2012 року сторони проживають окремо. Дитина проживає разом з нею, відповідач визначених рішенням суду аліментів не сплачує, життям дитини не цікавиться, не телефонує та не спілкується з ним іншим чином, не приймає участі у вихованні дитини, незважаючи на те, що вона не створює жодних перешкод у цьому. Дитині невідомо як виглядає відповідач. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його та позивачки відсутності, позов підтримав. Відповідач також подав заяву, в якій вказав, що позов визнає та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо дитини. Представник третьої особи в судове засідання не прибула, надала висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них є спільний син [PERSON]. [INFO] , на утримання якого з відповідача стягуються аліменти, що стверджується свідоцтвом про народження та рішеннями суду. Спільний син сторін проживає разом з позивачкою, відповідач жодним чином не цікавиться дитиною та не займається його вихованням, не сплачує аліментів на утримання дитини, що встановлено з витягу з будинкової книги, акту від 24.04.2015р., довідки №1143 від 19.03.2019р., довідки №9 від 19.03.2019р., характеристики, акту від 21.03.2019р., відповіді від 25.03.2019р. Згідно свідоцтва про шлюб, 15.05.2019р. позивач вдруге зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В свою чергу, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст.14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, батько неповнолітньої дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавляться потребами сина, не займається забезпеченням розвитку дитини та матеріально не забезпечує його, з огляду на що орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення останнього батьківських прав. За таких обставин, з метою захисту інтересів дитини, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітнього сина.

Outcome: approved