Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

Представник позивачів звернувся до суду з позовом до ПАТ «БТА Банк», про визнання договору іпотеки недійсним та визнання недійсними реєстрації та заборони відчуження нерухомого майна, мотивуючи вимоги тим, що 07.11.2007 року між [PERSON] та ВАТ ,,БТА Банк" (правонаступник ПАТ ,,БТА Банк") був укладений кредитний договір № 146/09 , згідно з умовами якого банк надавав позичальнику кредитні кошти для споживчих потреб у розмірі 261000 доларів США у строк до 07.11.2027 грн. під 13,5 % відсотків річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ ,,БТА Банк" та [PERSON] 07.11.2007 року було укладено договір іпотеки згідно якого ВАТ ,,БТА Банк" в іпотеку було передано нерухоме майно а саме : садовий будинок площею 120,2 кв.м., що знаходиться за адресою Київська область , Бориспільській район, с/рада Гнідинська , ,,Чайка", садове товариство та земельну ділянку загальною площею 0,1045 га, за адресою Київська область , Бориспільській район, с/рада Гнідинська , ,,Чайка",, садове товариство , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. та зареєстрований в реєстрі за № 5613з. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ ,,БТА Банк" та [PERSON] 07.11.2007 року було укладено договір іпотеки згідно якого ВАТ ,,БТА Банк" в іпотеку було передано нерухоме майно а саме : троьохкімнатну квартиру за адресою [ADDRESS], посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. та зареєстрований в реєстрі за № 5612з. За договором іпотеки квартири, майновими поручителями [PERSON] виступили [PERSON] та [PERSON] На нерухоме майно було накладено заборону відчуження з відповідним внесенням в Державний реєстр обтяжень майна. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.10.1999 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачам . У квартирі проживає та зареєстрована неповнолітня дитина [PERSON] [INFO] який є сином позивачки [PERSON] Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що договір іпотеки квартири було укладено без попередньої згоди органу опіки і піклування, чим було порушено житлові права дитини. Позивач [PERSON] та представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. в судове засідання не з'явився про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи: служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні позовні вимоги позивачів підтримала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 07.11.2007 року між [PERSON] та ВАТ ,,БТА Банк" (правонаступник ПАТ ,,БТА Банк") був укладений кредитний договір № 146/09 , згідно з умовами якого банк надавав позичальнику кредитні кошти для споживчих потреб у розмірі 261000 доларів США у строк до 07.11.2027 грн. під 13,5 % відсотків річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ ,,БТА Банк" та [PERSON] 07.11.2007 року було укладено договір іпотеки згідно якого ВАТ ,,БТА Банк" в іпотеку було передано нерухоме майно а саме : садовий будинок площею 120,2 кв.м., що знаходиться за адресою Київська область , Бориспільській район, с/рада Гнідинська , ,,Чайка", садове товариство та земельну ділянку загальною площею 0,1045 га, за адресою Київська область , Бориспільській район, с/рада Гнідинська , ,,Чайка",, садове товариство , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. та зареєстрований в реєстрі за № 5613з. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ ,,БТА Банк" та [PERSON] 07.11.2007 року було укладено договір іпотеки згідно якого ВАТ ,,БТА Банк" в іпотеку було передано нерухоме майно а саме : троьохкімнатну квартиру за адресою [ADDRESS], посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. та зареєстрований в реєстрі за № 5612з. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.10.1999 року квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності позивачам. Згідно довідки Форми № 3 комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва , виданої Житлово ремонтно-експлуатаційною організацією № 409 від 09.07. 2013 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [INFO]. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки. Відповідно до ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно із ч. 1-3,6 ст. 203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Зі змісту ст.575 ЦК України вбачається, що іпотека є видом застави, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у заставодавця або третьої особи. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи боржника. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є майновими поручителями. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави припинення іпотеки, а саме іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору, реалізації предмета іпотеки, набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, визнання іпотечного договору недійсним, з інших підстав, передбачених цим законом. При цьому зміна основного зобов'язання не є підставою припинення відносин іпотеки. Відповідно до п. 44 Постанови № 5 від 30.03.2012 Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», згідно зі статтею 32 Цивільного кодексу України (надалі ЦК), статтею 177 Сімейного кодексу України (надалі СК) та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-Ш "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. У зв'язку із наведеним суди повинні виходити із того, чи мала дитина право власності на предмет іпотеки чи право користування предметом іпотеки на момент укладення договору іпотеки. Всупереч п.4.2.10 договору іпотеки неповнолітнього [PERSON] було зареєстровано в квартирі в квартирі [ADDRESS], 16.05.2009 року тобто після укладення договору іпотеки від 07.11.2007 року , що підтверджується довідкою Форми № 3 виданої Житлово ремонтно-експлуатаційною організацією № 409 від 09.07. 2013 року п.4.2.10 договору іпотеки передбачено не реєструвати (не прописувати) право проживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмету іпотеки , без попередньо отриманої на те письмової згоди іпотеко держателя. Отже на момент, укладання договору іпотеки неповнолітня дитина іпотекодавця права користування квартирою, що є предметом іпотеки, не мала, тому згода органу опіки та піклування для укладання даного договору не вимагалася, а відтак, право неповнолітньої дитини укладеним договором іпотеки не порушені. За таких обставин та в силу вимог вищенаведених норм закону, суд приходить до висновку, що оспорюваний позивачами договір іпотеки відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про іпотеку», Закону України «Про охорону дитинства" і підстав для визнання його недійсним не має. Враховуючи те, що вимога про визнання недійсною реєстрацію та заборони відчуження нерухомого майна, а саме квартири по своїй суті є похідною та випливає з іпотечного договору від 07.11.2007 року, який судом визнано дійсним, а тому ця вимога не підлягає до задоволення. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст.88 ЦПК України не підлягає стягненню і сплачений позивачем судовий збір у розмірі 243,6 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed