Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось в суд із позовом до [PERSON] Г-М.М. про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.03.2011 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.03.2011 року між сторонами укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 11600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку", складає між нею і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4. "Умов та Правил надання банківських послуг", де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь - який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за договором відповідачка станом на 29.09.2016 року має заборгованість 38368,16 грн., яка складається з наступного: 18786,54 грн. тіло кредиту; 5979,75 грн. - відсотки за користування кредитом; 10498,62 грн. - пеня за прострочене зобов'язання; 800 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 - штраф (фіксована частина), 1803,25 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 38368,16 грн. та судовий збір у розмірі 1378 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, у поданій заяві просить справу слухати в його відсутності, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася. Про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину своєї неявки не повідомила. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 21.03.2011 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] Г-М.М. укладено договір, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 11600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок Відповідно п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 "Умов та Правил надання банківських послуг" зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь - який момент змінити кредитний ліміт. Пунктом 2.1.1.7.6 "Умов та правил надання банківських послуг" передбачено, що при порушенні позичальником строків платежу по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж за 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку", складає між ним і банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка умови укладеного договору не виконує. [PERSON]-М.М. станом 29.09.2016 року має заборгованість 38368,16 грн., яка складається з наступного: 18786,54 грн. тіло кредиту; 5979,75 грн. - відсотки за користування кредитом; 10498,62 грн. - пеня за прострочене зобов'язання; 800 грн. пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500 - штраф (фіксована частина), 1803,25 грн. - штраф (процентна складова). Статтями 525, 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. В ст. 1046 ЦК України вказано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки також слід стягнути в користь позивача судовий збір в сумі 1378 грн. На підставі ст.ст. 525, 526, 530, 629, 634, 1046, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved