Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 22.08. 2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві Банк свої зобов'язання перед відповідачем виконав, натомість останній, свої зобов'язання за кредитним договором не виконує у повному обсязі, у зв'язку з чим, станом на 22.10. 2014 року, має заборгованість перед банком в сумі 23725,70 гривень, яка складається з наступного: 2838,00 гривень - заборгованість за кредитом; 11916,72 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 7260,00 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1605,98 гривень - заборгованість по судовим штрафам. У зв'язку з вищенаведеним, просили стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та судові втирати. Представник позивача, в судове засідання не з'явився. Однак представник ПАТ КБ "Приватбанк" Савула І.І. надіслав суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Вивчивши обставини справи, дослідивши їх докази, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До кредитних відносин застосовуються положення, що регулюють відносини позики. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON], було укладено кредитний договір № б/н від 22.08. 2008 року, у відповідності до якого відповідач отримав кредит в розмірі 3000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві З матеріалів справи, досліджених у ході судового розгляду, вбачається, що відповідач [PERSON], взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов вищевказаної угоди, не виконував, внаслідок чого допустив заборгованість за кредитом. Станом на 22.10. 2014 року має заборгованість в сумі 23725,70 гривень, яка складається з наступного: 2838,00 гривень - заборгованість за кредитом; 11916,72 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 7260,00 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1605,98 гривень - заборгованість за нарахованою неустойкою (штраф). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом достовірно встановлено, що відповідачем порушені умови кредитного договору, зокрема ним прострочено свої зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, порушено графік погашення заборгованості за кредитом, отже, в даному випадку, має місце невиконання зобов'язання відповідачем. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, а останньою жодних доказів на протилежне не представлено, суд, за наявності для цього законних підстав, вважає, що позов слід задовольнити. На підставі ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] підлягають до стягнення в користь ПАТ КБ "Приватбанк" судові витрати, що складаються з 243,60 гривень судового збору, сплачені позивачем при подачі позову до суду та 50,00 (п'ятдесят) гривень за подання оголошення в газеті "Новини Закарпаття". На підставі наведеного,

Outcome: approved