Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом, в якому зазначають, що [INFO] в с.Рябина В.Писарівського району Сумської області помер їх рідний батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого, входить право на земельну частку (пай) відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], реєстр № 88 від 24.02.1997, фактично успадковану ним в порядку ст.ст. 529, 549 ЦК УРСР (1963р.) після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачі являються спадкоємцями за законом першої черги, ними частково здійснено нотаріальне оформлення спадщини після смерті батька, однак оформити спадкові права на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку вони не мають можливості, оскільки є необхідність вустановлення певних юридичних фактів та втрачений правовстановлювальний документ на ім'я [PERSON]. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивачі присутніми не були. Представник позивачів у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, також надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що їй достовірно відомо, що [PERSON], яка померла [INFO], є рідною бабою по-батьківській лінії [PERSON] та [PERSON], а також підтвердила, що померлій [PERSON] належав Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні дала пояснення, аналогічні поясненням свідка [PERSON] Заслухавши пояснення представника позивачів, свідків, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Позивачі [PERSON] та [PERSON] просять встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO], є рідною бабою по-батьківській лінії [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Встановлення даного факту необхідно позивачам для оформлення спадщини, отже він має для них юридичне значення. Відповідно до п.1 ст. 256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до сввідоцтв про народження позивачів (а.с.14,15) в графі батько значиться «[PERSON]». Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126,133,135 СК України від 10.05.2017 [PERSON] народився [INFO], батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.19). Отже, маються розбіжності в зазначенні імені та по-батькові [PERSON]. Той факт, що [PERSON], яка померла [INFO], є рідною бабою по-батьківській лінії позивачів [PERSON] та [PERSON], підтверджується наявними у справі письмовими доказами та свідченнями свідків [PERSON] та [PERSON] Крім цього, позивачі [PERSON] та [PERSON] просять встановити факт належності померлій [PERSON] Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], реєстровий № 88 від 24.02.1997, виданого на ім'я [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.05.2017 у виконкомі Рябинівської сільської ради В.Писарівського району зроблений запис про смерть [PERSON], що померла [INFO] в с.Рябина В.Писарівського району Сумської області (а.с.17). З повідомлення відділу Держгеокадастру (а.с.21) вбачається, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], реєстровий № 88 від 24.02.1997, виданий на ім'я [PERSON]. Отже, при видачі вищевказаного Сертифіката з невідомих причин допущена неточність в написанні власного імені померлої, а саме: замість «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Факт належності вказаного Сертифіката на право на земельну частку (пай) померлій [PERSON] підтверджується наявними ус праві доказами та поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 грудня 2013 року розглянув справу № 6-138цс13 і зробив правовий висновок, що відповідно до ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Судом встановлено, що [INFO] в с.Рябина В.Писарівського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.05.2017 (а.с.17). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 3,75 умовних кадастрових гектарів, розташовану в межах Рябинівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого за № 88 від 24.02.1997 на ім'я [PERSON] (а.с.21). З довідки виконкому Рябинівської сільської ради В.Писарівського району (а.с.20) вбачається, що на день відкриття спадщини разом з померлою [PERSON] проживав її син [PERSON], 1942 року народження, заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48395240 від 13.07.2017 (а.с.55). Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (1963р.) спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При цьому, згідно з ч.1 ст.529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги являються в рівних частинах діти ( у тому числі усиновлені), подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого. Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, вищевказане спадкове майно було фактично успадковано після смерті [PERSON] в порядку ст.549 ЦК УРСР (1963р.) її сином [PERSON] (а.с.19), який юридично право на спадщину не оформив та помер [INFO] в с.Рябина В.Писарівського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.16). Після його смерті відкрилася спадщина, де відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом спадкоємцями першої черги за законом в рівних частинах є його діти: позивачі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], яка оформила нотаріально право на спадщину за законом на майно, яке належало померлому [PERSON] на праві власності (а.с.22,23), що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.62-63). Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З повідомлення приватного нотаріуса Н.В.Васильченко (а.с.18) вбачається, що [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину (на вказану вище частину земельної частки (паю) відмовлено через відсутність правовстановлювального документа на спадкове майно. Втрата Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла» № 86 від 04.11.2015, що мається в матеріалах справи (а.с.32-33). Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачами [PERSON] та [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право позивачів на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

Outcome: approved