Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, просив суд визнати факт допущення нотаріусом помилки при видачі спадщини після померлого [INFO] [PERSON] у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданому 29 вересня 2017 року, посвідченому приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кузнецовою О.С. зареєстрованому в реєстрі за № 823 на ім`я [PERSON] та визначити за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , належність права власності на спадкове майно , що складається з 3/12 часток трикімнатної квартири , загальною площею 58,3 м кв., , житловою площею 38,6 кв.м. , розташованої на другому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , замість помилково зазначених 4/12 часток згаданої квартири , про що на підставі рішення суду внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухомого майна про реєстрацію права власності та в Спадковий реєстр про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину. Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , право власності на 9/12 часток трикімнатної квартири , загальною площею 58,3 м кв., , житловою площею 38,6 кв.м. , розташованої на другому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку , що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входять грошові кошти на ім`я спадкодавця, розташовані на рахунках ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" та 9/12 часток трикімнатної квартири, загальною площею 58,3 м кв., , житловою площею 38,6 кв.м. , розташованої на другому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку , що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги за законом після смерті бабусі є її син та батько позивача [PERSON] , [INFO] , який не претендує на спадщину, так як бабуся залишила заповіт від 04.08.2015 року , яким заповіла все належне їй майно позивачеві [PERSON] , тому 09.01.2019 року він прийняв спадщину. Щодо спадкування грошових коштів , свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивачеві оформлено та видано нотаріусом, а щодо прийняття спадщини в частині 9/12 часток квартири, нотаріус відмовила постановою від 16.05.2019 року, мотивуючи постанову тим, що по документах які надані позивачем нотаріусу для прийняття спадщини вбачається, що частки в квартирі виходять більші ніж площа всієї квартири , а саме 13/12 часток. Як з`ясувалося помилка допущена нотаріусом при видачі спадщини після померлого [INFO] [PERSON] у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданому 29 вересня 2017 року, посвідченому приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кузнецовою О.С. зареєстрованому в реєстрі за № 823 на ім`я [PERSON] де визначено за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , належність права власності на спадкове майно , що складається з 4/12 часток трикімнатної квартири , загальною площею 58,3 м кв., , житловою площею 38,6 кв.м. , розташованої на другому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , замість належних 3/12 часток згаданої квартири. Неможливо виправити помилку допущену нотаріусом у правовстановлюючому документі інакше, як тільки за рішенням суду, а тому позивач звертається за захистом свого порушеного права, при цьому одночасно позивач просить суд визнати за ним право власності на 9/12 часток трикімнатної квартири , загальною площею 58,3 м кв., житловою площею 38,6 кв.м. , розташованої на другому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку , що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Третя особа [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Представник виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Таборовець Н.В. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо вимог позивача не має у разі відсутності інших спадкоємців, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Приватний нотаріус КМНО Січкар Б.В. звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, жодних заперечень щодо розгляду даної цивільної справи не має. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . (а.с. 18). Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входять грошові кошти на ім`я спадкодавця, розташовані на рахунках ПАТ АКБ "ІНДУСТРІАЛБАНК" та 9/12 часток трикімнатної квартири, загальною площею 58,3 м кв., , житловою площею 38,6 кв.м., розташованої на другому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку , що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Спадкоємцем першої черги за законом після смерті бабусі є її син та батько позивача [PERSON] , [INFO] , який не претендує на спадщину, так як бабуся залишила заповіт від 04.08.2015 року , яким заповіла все належне їй майно онукові, позивачеві [PERSON] , тому 09.01.2019 року він прийняв спадщину. ( а.с. 19). Щодо спадкування грошових коштів , свідоцтво про право на спадщину за заповітом позивачеві оформлено та видано нотаріусом, а щодо прийняття спадщини в частині 9/12 часток квартири, нотаріус відмовила постановою від 16.05.2019 року, мотивуючи постанову тим, що по документах які надані позивачем нотаріусу для прийняття спадщини вбачається, що частки в квартирі виходять більші ніж площа всієї квартири , а саме 13/12 часток. (а.с. 22, 38). Як з`ясувалося така обставина виникла, через помилку допущену нотаріусом при видачі спадщини після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки у Свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданому 29 вересня 2017 року, посвідченому приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кузнецовою О.С. зареєстрованому в реєстрі за № 823 на ім`я [PERSON] визначено за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , належність права власності на спадкове майно, що складається з 4/12 часток трикімнатної квартири , загальною площею 58,3 м кв., , житловою площею 38,6 кв.м. , розташованої на другому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , а необхідно було визначити за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , належність права власності на спадкове майно, що складається з 3/12 часток трикімнатної квартири , загальною площею 58,3 м кв., , житловою площею 38,6 кв.м. , розташованої на другому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку , що знаходиться за адресою [ADDRESS] . (а.с. 39-44). Неможливо виправити помилку допущену нотаріусом у правовстановлюючому документі інакше, як тільки за рішенням суду, а тому позивач звертається за захистом свого порушеного права, при цьому одночасно позивач просить суд визнати за ним право власності на 9/12 часток трикімнатної квартири , загальною площею 58,3 м кв., житловою площею 38,6 кв.м. , розташованої на другому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку , що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1223, 1258 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 15 та ст. 16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як визначено в ст.1234 ЦК України, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ст.1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі статтею 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України. Стаття 1251 ЦК України встановлює, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Отже, за своєю сутністю заповіт є одностороннім правочином - дією особи, спрямованою на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] вбачається, що інших спадкоємців за заповітом крім [PERSON] немає, осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині немає, ніхто окрім позивача не претендує на спадкове майно, враховуючи, що нотаріусом відмовлено позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 9/12 часток трикімнатної квартири , загальною площею 58,3 м кв., житловою площею 38,6 кв.м. , розташованої на другому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку , що знаходиться за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Батько позивача [PERSON] не заперечує проти задоволення позову, відповідачем позов визнано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 200, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved