Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за комунальні послуги та квартплаті в сумі 6 983,70 грн. та просив стягнути на його користь судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі є наймачами квартири [ADDRESS] (згідно довідки за формою № 3 від 29.07.2013 року № 1108). Заборгованість за житлово-комунальні послуги виникла в результаті неповних оплат щомісячних нарахувань в період обслуговування цього будинку КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва, що є порушенням вимог ст. 162 Житлового кодексу УРСР. За період часу до 01.07.2004 р. заборгованість склала 4 683,98 грн., а з 01.10.2012р. по 01.07.2013 р. - 2 299,72 грн. Загальна сума заборгованості складає 6 983, 70 грн. Позивач виконує функції з утримання будинку і прибудинкової території, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані житлово-комунальні послуги. Відповідачі щомісяця отримують рахунки на сплату житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки. Наймачі квартири зобов'язані своєчасно вносить квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно п.5 ч. 3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Оскільки у зв'язку з невиконанням відповідачами обов'язків по оплаті квартплати та плати за комунальні послуги, у них виникла заборгованість, вказану заборгованість позивач просить стягнути солідарно з відповідачів в судовому порядку, посилаючись і на те, що з 2003 року набрав чинності Закон України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію", яким встановлювалася можливість реструктуризації існуючих боргів шляхом укладення відповідних договорів. Відповідачі мали можливість укласти договір про реструктуризацію заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги, але цієї можливості не скористались. Закон не встановлює певний строк на укладання договору боржником про погашення боргу, що виник через несплату квартплати та плати за комунальні послуги, але ст. 4 Закону передбачає, що у разі не укладання відповідних договорів, також у разі неналежного їх виконання, заборгованість, яка виникла, стягується у судовому порядку. Згідно п.7 Правил користування житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладаються на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Отже, відповідачі є солідарними боржниками перед позивачем щодо оплати наявної заборгованості. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.09.2013 року було відмовлено у видачі судового наказу на підставі п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, так як із заяви і поданих до неї документів вбачався спір про право, що і стало підставою для розгляду справи у порядку позовного провадження. Представник позивача направив на адресу суду письмову заяву, в якій проти заочного рішення не заперечував, підтримав заявлені позовні вимоги і просив їх задовольнити. Відповідачі в судові засідання не з'явилися, про час та місце судових засідань повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними у справі доказами та відповідає вимогам ст. 74 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що наймачами квартири [ADDRESS] є відповідачі. Згідно з ст. 162 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Як убачається з довідки про нарахування та сплату квартплати, виданої ЖРЕО № 416, заборгованість відповідачів житлово-комунальним послугам станом на 01.07.2013 року складає 6 983 грн. 70 коп. Згідно п.5 ч. 3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.7 Правил користування житлових будинків і гуртожитків, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року № 572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладаються на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Враховуючи те, що надані позивачем докази підтверджують заборгованість відповідачів за користування житлом та комунальні послуги, відповідачі є солідарними боржниками, суд дійшов до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог та солідарне стягнення наявної заборгованості з відповідачів на користь позивача. Згідно з ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивачем понесені судові витрати по справі - зокрема, сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору, який в рівних частках належить стягнути з відповідачів - по 121,80 грн. з кожного. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved