Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-05 00:00:00

31\~травня 2018\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~[PERSON] про\~стягнення заборгованості,\~мотивуючи\~ вимоги\~тим,\~що 01.07.2011\~року фізичною-особоюпідприємцем [PERSON] (далі - відповідач) була підписана заява про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом зі заявою складають договір банківського обслуговування № Б/Н від 13.11.2013 року та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 26003053111808 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». 14.03.2017 року відповідачем була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте, вимоги кредиторів фізичної особи-підприємців, чия діяльність була припинена, можуть бути заявлені в порядку, встановленому цивільним законодавством. А тому позивач просить стягнути з відповідача на його корись заборгованість за договором № б/н від 01.07.2011 року в розмірі 30643,26 грн. та судові витрати. Ухвалою суду від 13.06.2018 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 05.07.2018 року без виклику сторін. Оскільки станом на 05.07.2018 року були відсутні відомості про отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження, розгляд справи відкладався на 06.08.2018 року. Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за місцем його проживання, відзив на позовну заяву не надіслав, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 статті 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 01.07.2011 року фізичною особою-підприємцем [PERSON] було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, поданої відповідачем, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» здійснював обслуговування поточного рахунку 26003053111808 з встановленим кредитним лімітом, в електронному вигляді, через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення інші), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Зазначені правила розміщені у мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, є публічною офертою, що містить умови та правила надання послуг банком його партнерами, до якої приєднується клієнт підписуючи заяву у відділенні банку. У поданій до банку відповідачем заяви відзначено: «підписавши цю заяву, погоджуюсь із Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за Розрахунковими картками (що розміщені на сайті банку http://privatbank.ua, http://сlient-bank.privatbank.ua), Тарифами банку, які разом із цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитка печатки складають договір банківського обслуговування». Відповідно до п.3.18.1.1. "Умов та Правил надання банківських послуг"(надалі - Умови) кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміта. Обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта відповідно до п. 3.18.6.1. Умов здійснюється з моменту подачі Клієнтом до Банку заяви на приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та / або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної Ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами. Отже, у зв'язку з укладенням 01.07.2011 року між Банком і ФОП [PERSON] договором, виникли кредитні правовідносини, зобов'язання по яких необхідно виконувати відповідно до положень ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, зареєстровано припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON], що відповідно до постанови Верховного Суду України від 04 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13, у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою та вона відповідає всім своїм майном. Відповідно до розяснень наданих у п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (зі змінами та доповненнями) громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді. Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими, зокрема, є договори та інші правочини. Отже, внаслідок укладання договору банківського обслуговування, у вигляді заяви на відкриття рахунку між сторонами виникли цивільні права та обов'язки та позивач обґрунтовано звернувся до суду за захистом. Згідно п. 3.18.1.3. Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо повернення кредиту, сплати процентів та винагороди. Відповідно до п. 3.18.4.1.1. Умов, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнулінню дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню (п. 3.18.4.1.2. Умов). У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню п. 3.18.4.1.3. Умов визначено, що починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 (сорок вісім)% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. Згідно п. 3.18.4.4. Умов, Клієнт зобов'язався сплачувати Банку винагороду за використання Ліміту 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Також згідно п. 3.18.5.1. Умов встановлено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3 Умов, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Судом встановлено, що у порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором у відповідача станом на 10.05.2018 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 46160,85 грн., у тому числі: 7000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 21086,36 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 16436,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 1638,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Позивач вказує, що рішенням Господарського суду Київської області від 12.08.2014 року з відповідача була стягнута заборгованість в розмірі 15517,59 грн., а тому відповідача підлягає до стягненню: 15921,11 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 14344,15 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязання за договором; 378,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] належним чином не виконує зобов'язання, передбачені укладеним в установленому законом порядку кредитним договором. Такі дії відповідача є неправомірними, тому позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 1762,00 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved