Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

06.11.2014 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за ним права власності на спадкове майно - літню кухню літ. "Б", розміром 6,0 х 4,90 м. з односхилою покрівлею висотою 2, 20 м., сарай літ "В", розміром 6,0 х 4,90 м. з односхилою покрівлею висотою 3,90 м., які розташовані на земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла дружина позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яку позивач, як спадкоємець першої черги, прийняв. Першою Павлоградською держнотконторою у видачі свідоцтва позивачу свідоцтва про право на спадщину на спірне майно було відмовлено у зв'язку із відсутністю у позивача правовстановлювальних документів на спірне майно. З вищевикладених підстав, позивач змушений звернутись із даним позовом до суду. До суду від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує. Представником відповідача Снегирьової С.О. надана письмова заява про розгляд справи за її відсутності. У вирішенні справи покладається на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом з'ясовано, що [INFO]. померла [PERSON], спадкова справа зареєстрована 15.07.2008 р. (а.с.11, 16). Шлюб між позивачем та спадкодавцем укладено 14.02.196 5р. (а.с.8, звор. бік). Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ст. 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину Тобто обов'язковою умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 28.10.2014 р. вих. № 6214/02-14 Першою Павлоградською держнотконторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно у зв'язку із відсутністю у позивача правовстановлювальних документів на вищезазначене майно. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.04.2006 р. у цивільній справі №2-2608/06, яке набрало чинності, за [PERSON] було визнано право власності на літню кухню літ. "Б", розміром 6,0 х 4,90 м. з односхилою покрівлею висотою 2, 20 м., сарай літ "В", розміром 6,0 х 4,90 м. з односхилою покрівлею висотою 3,90 м., які розташовані на земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч.4 ст.13, ч.1 ст.55, ч.5 ст.124, п.9 ч. 3 ст.129). Згідно з ч.2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Враховуючи викладене, зважаючи на зміст статей 1216 - 1218, 1222, 1223, 1258, 1261, 1268 та 1270 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що позивач є спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом, який прийняв спадщину - літню кухню літ. "Б", розміром 6,0 х 4,90 м. з односхилою покрівлею висотою 2, 20 м., сарай літ "В", розміром 6,0 х 4,90 м. з односхилою покрівлею висотою 3,90 м., які розташовані на земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS]. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки [PERSON] до дня смерті мала право власності на спірне майно, то згідно з частиною четвертою статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Таким чином, право власності [PERSON] на спірне майно визнається дійсним. Позивач, будучи спадкоємцем [PERSON], який прийняв спадщину (тобто особою, до якої перейшли права та обов'язки [PERSON] щодо, зокрема, спірного майна), не може отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved