Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] належав колгоспному двору, головою якого був його тато [PERSON] , що доводиться свідоцтвом на право особистої власності на домоволодіння від 07.03.1989. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,25 га. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ФОП [PERSON] житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літ. "А", загальною площею 67,9 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м, літньої кухні, стодоли, комори, п`ятьох сараїв, вбиральні, колодязя, воріт та огорожі. Будівництво житлового будинку здійснено у 1975 році. [INFO] [PERSON] помер. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті він не зробив. Довідкою № 690 виданою 07.11.2019 Виноградською сільською радою доводиться, що на час смерті [PERSON] разом з ним проживали його дружина [PERSON] та позивач. З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернувся до Городенківської РДНК, де була заведена спадкова справа № 396. 12.04.2000позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на належні батькові земельний та майновий пай. Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію спадкового житлового господарства як колгоспного двору, без виділу часток його членів, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.11.2019. З довідки Виноградської сільської ради № 691 від 07.11.2019 вбачається, що станом на 15.04.1991 у житловому господарстві проживали: [PERSON] , [PERSON] та позивач. Ніхто з вище перелічених осіб не звертався з приводу виділу частки у колгоспному дворі. Спадкодавець був батьком позивача. Після його смерті, позивач фактично вступив в управління спадщиною - отримав свідоцтво про право на спадщину на частину майна, користується спадковим майном на власний розсуд, оплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку, виготовив технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняв спадщину. Однак, оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО "Придністров`я" ринкова вартість вищевказаного житлового господарства по [ADDRESS] становить 81 480 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, на частку у спадковому майні не претендує. Також не претендує на частку в колгоспному дворі та не зверталася за її виділом. Не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в цілому за [PERSON] . Передбачених ч.1 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією Свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 7 березня 1989 р., виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 33 від 13 лютого 1989, посвідчено, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, розташованих в [ADDRESS] - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . З довідки № 697, виданої 12.11.2019 виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району слідує, що назва вулиці [ADDRESS] не змінювалась. Станом на 15 квітня 1991 року в господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані і проживали: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що доводиться довідкою № 691, виданою виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 07.11.2019. [PERSON] помер [INFO] у віці 65 років в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 20 від 20.12.1999, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , видане 20 грудня 1999 року Виноградською сільською радою Городенківського району. На час смерті спадкодавця [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Ст. 548 ЦК України (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Довідкою № 690 виданою 07.11.2019 виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що на час смерті ( [INFO] ) [PERSON] проживав по [ADDRESS] , разом з ним в господарстві були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого 10.05.1967 Виноградською сільською радою Городенківського району доводиться, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] . На час смерті батька позивач проживав разом з ним. Як спадкоємець першої черги за законом, позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] . Копією спадкової справи № 396/2000 наданою суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. стверджується, що позивач [PERSON] 12 квітня 2000 року подав до Городенківської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, зареєстрованих в реєстрі за № 513 та № 514 (спадкова справа № 396), виданих 12 квітня 2000 року державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Паньків Д.М., стверджується, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , яка складається із: права на земельну частку /пай/ розміром 56,8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлому згідно сертифікату на землю серії [NUMBER] та майнового паю, що складає в сумі 866,90 грн., які належали померлому на підставі довідки за № 438 від 23.03.2000 виданої агрофірмою "Дружба" с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташовані в [ADDRESS] . З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] встановлено, що житловий будинок збудований в 1975 році, інші господарські будівлі збудовані в 1976, 1987,1980, 1990, 1991 роках. Згідно Звіту на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] " на підставі договору № 252 від 26.11.2019 ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами станом на 27.11.2019 становить 81 480 грн. За даним житловим будинком закріплена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд в розмірі 0,2500 га, що стверджується довідкою № 726, виданою 28.11.2019 виконавчим комітетом Виноградської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звертався до Городенківської районної державної нотаріальної контори. Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2455/02-31 від 29.11.2019 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] з посиланням на те, що житловий будинок належав колгоспному двору, однак частки в цьому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 цього ж кодексу право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] , як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON] та співвласником колишнього колгоспного двору, судом не встановлено, відповідачка даний позов визнає, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 120, 123, 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328,346, 392, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved