Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

09.09.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний природний газ, де вказує, що відповідачі мешкають у квартирі за адресою: [ADDRESS], в якій встановлено газове обладнання: газова плита та колонка. У зв'язку з тим, що оплата щомісячних нарахувань за використаний природний газ проводилась відповідачами нерегулярно, в період часу з 01.01.1997 року до 01.04.2013 року виникла заборгованість в розмірі 529,50 грн. Просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану заборгованість в розмірі 529,50 грн., а також інфляційні нарахування в розмірі 9,09 грн., 3 % річних в розмірі 4,37 грн. та судовий збір в розмірі 229,40 грн., а всього 772,38 грн. Представник позивача Моргунова А.В., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги і просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до судового засідання не з'явились, надали суду заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно виписки з особового рахунку основним квартиронаймачем є [PERSON], крім неї за адресою: [ADDRESS], зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] (а.с. 5). Згідно з наданим позивачем витягом з особового рахунку відповідачів (а. с. 3-4), який перевірено у судовому засіданні, заборгованість відповідачів за період з 01.01.1997 року до 01.04.2013 року становить 529,50 грн., крім того, на зазначену заборгованість позивачем були нараховані 3 % річних в порядку ст. 625 ЦК України в розмірі 4,37 грн. (а. с. 6) та інфляційні нарахування в розмірі 9,09 грн. (а. с. 7). Ухвалою Пролетарського районного суду м. Донецька від 20.06.2013 року було відмовлено у прийнятті заяви ПАТ "Донецькміськгаз" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про видачу судового наказу у зв'язку з наявністю спору про право (а.с. 10). Згідно ст. 19 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги"№ 1875-IV від 24.06.2004 року, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг, якими є наймач, споживач, виконавець та виробник, здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків, встановлених законом. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно п. 17 Правил надання населенню послуг по газопостачанню, затверджених Постановою КМУ № 2246 від 09.12.1999 року із відповідними доповненнями та змінами споживачі природного газу повинні сплачувати послуги не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. У даному випадку мають місце правовідносини, що випливають з договору надання послуг, у зв'язку з чим, у відповідачів виникла заборгованість за використаний природний газ у розмірі 529,50 коп. Відповідачем [PERSON] в судовому засіданні було заявлено клопотання про застосування позовної давності. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Враховуючи факт подачі заяви про видачу судового наказу 19.06.2013 року, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість, яка утворилась в межах строку позовної давності з 19.06.2010 року по 01.04.2013 року, однак відповідно до особового рахунку відповідачів (а.с. 3-4) заборгованість за казаний період відсутня, а тому у задоволенні позову позивачу необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed