Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

У жовтні 2014 року Адміністрація Центрального району Миколаївської міської ради пред'явила позов до відповідачки з уточненням позовних вимог в січні 2017 року, в якому остаточно позивач просив: зобов'язати [PERSON] вивільнити самовільно зайняту земельну ділянку під самовільним будівництвом (прибудова розміром 3,0 х 23,0 м., площею 69 кв.м., літній майданчик із західного боку кафе «Самовар», розміром 22,0 х 4,0 м, площею 82 кв.м.) загальною площею 151 кв.м. шляхом проведення реконструкції прибудови кафе «Самовар» згідно висновків судової будівельно - технічної експертизи та знесення літнього майданчику із західного кафе «Самовар». Стягнути витрати на проведення судової будівельно - технічної експертизи у розмірі 9850 грн. 56 коп. Позов обґрунтований тим, що відповідачкою здійснене самочинне будівництво біля кафе «Самовар» по [ADDRESS], а саме: прибудова 3,0 х23,0 м., площею 69 кв.м., літній майданчик з боку із західного боку кафе "Самовар", розміром 22,0 х 4,0 метра, площею 82 кв.м. - загальна площа 151 кв.м. Вказані побудови частково розміщені за межею червоної лінії, розмір заступу 2,5 м. Площа забудови вказаної прибудови частково знаходиться поза межами орендованої відповідачкою у міської ради земельної ділянки площею 560 кв.м., а літній майданчик повністю знаходиться поза межами виділеної земельної ділянки. Дозвіл на будівництво в органах ДАБК відповідачка не отримувала, вона самочинно забудувала земельна ділянку власником якої є Миколаївська міська рада, чим порушені права органу місцевого самоврядування та місцевої громади м.Миколаєва. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення. Представник відповідачки просив позов залишити без задоволення через необгрунтованість .Суду пояснив, що , по-перше, Акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства, які на його думку є основним доказом по справі, адже стали підставою для звернення позивача до суду, є неналежними доказами. Висновок судової експертизи суперечить іншим матеріалам справи, отже не може слугувати належним доказом по справі. Спірна прибудова знаходиться в межах літнього майданчика, який існував ще на момент придбання відповідачкою нежитлових приміщень кафетерію-магазину, що підтверджується технічною інвентраизацією приміщень, отже не є самочинним будівництвом , і взагалі розташована не на самовільно захопленій ділянці, а на відведеній для обслуговування цих приміщень ділянці. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази в справі, покази експерта, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Рішенням Миколаївської міської ради від 03 листопада 2000 року №23/43 АТ «Миколаївський пивзавод «Янтар» надано в постійне користування земельну ділянку площею 593 кв.м. для обслуговування магазину по [ADDRESS], залишивши її у землях комерційного використання (арк.. справи 129). Згідно копії договору купівлі-продажу від 20 серпня 2004 року відповідачка купила нежитловий об'єкт по [ADDRESS], у тому числі магазин літ. Г-1 загальною площею 82,10 кв.м., магазин кам'яний літ. З-1 загальною площею 92,60 кв.м., сарай цегляний М-1, гараж цегляний літ. Т-1, огорожа 18, ворота 21, покриття I. У відповідності до матеріалів справи та архівної інвентаризаційної справи БТІ в 2005 році відповідачкою була проведена реконструкція придбаного об'єкту із подальшим введенням його до експлуатації як підприємства громадського харчування - кафе, яке складається з однієї нежитлової будівлі літ. Г-1, Г'-1, Г2-1 загальною площею 373,20 кв.м. та споруд (свідоцтво про право власності від 27 вересня 2005 року видане замість договору купівлі-продажу від 20 серпня 2004 року на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради від 23 вересня 2005 року №1739). В 2004 році в порядку проведення робіт зі складання проекту землеустрою Миколаївським відділенням інституту «Укргеоінформ» було розмічені межі земельної ділянки на місцевості площею 560 кв.м., складено схему меж земельної ділянки на місцевості (арк. справи 87,88). Згідно даної схеми - межа земельної ділянки по фасаду передбачена на відстані 1,0 м. від фасадної стіни будівлі кафе в бік проїзної частини проспекту Центрального в м. Миколаєві. Пунктом 44 рішення від 27 жовтня 2004 року за №24/13 Миколаївська міська рада вирішила: затвердити технічну документацію щодо складання договору оренди земельної ділянки загальною площею 560 кв. м, залишивши її в землях комерційного використання, у тому числі 219 кв. м під забудовою, 341 кв. м під проходами та проїздами, за рахунок земель, раніше наданих АТ "Миколаївський пивзавод "Янтар", для обслуговування магазину-кафетерію по [ADDRESS]; передати громадянці [PERSON] в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 560 кв. м (землі комерційного використання) для обслуговування магазину-кафетерію по [ADDRESS]. На підставі цього рішення Миколаївська міська рада уклала 02 лютого 2005 року уклала з [PERSON] договір оренди землі терміном 10 років загальною площею 560 кв.м. 15 лютого 2005 року між орендодавцем та орендарем був складений акт приймання - передавання земельної ділянки згідно плану, який є невід'ємною частиною до договору оренди. Договір оренди землі змінювався його сторонами в квітні 2008 року в частини оплати із [PERSON], яка змінила прізвище на [PERSON] у зв'язку із заміжжям у вересні 2007 року. Пунктом 10 рішення Миколаївської міської ради від 19 листопада 2014 року №44/43 [PERSON] продовжено на 6 місяців оренду земельної ділянки площею 560 кв.м (кадастровий номер [NUMBER]), яка була надана рішенням міської ради від 27.10.2004 №24/13, залишивши її в землях житлової та громадської забудови (за функціональним призначенням в землях комерційного використання) для подальшого обслуговування магазину - кафетерію по [ADDRESS]. З наданих документів вбачається, що відповідачка підписувал всі договори та Акти, а також технічну документацію ( замовником виготовлення якої була саме вона) на відведення та визначення меж в натурі земельної ділянки за вказаною адресою без жодних зауважень, що підтверджує її обізнаність та згоду з визначеними межами. Таке підтверджується і тим, що жодного разу по теперіщні час відповідачка не зверталася до компетентних органів щодо надання додаткової площі земельної ділянки для обслуговування кафе та розташування літніх майданчиків. Також матеріалами інвентаризаційної справи БТІ № 25403 , оглянутої в судовому засіданні , підтверджується, що у 2007 році та у 2013 році [PERSON] зверталася до КП ММБТІ з заявою про проведення поточної інвентаризації , де зазначено, що нежитлова будівля станоить загальною площею 373,2 кв.м., складається з нежитлових приміщень Г-1, Г'-1, Г2-1 , а також огорожи та покриття. Ганок(навіс), тобто спірна споруда, як і літній майданчик - до не входять до загальної площі будівель. 10 лютого 2015 р. Миколаївською міською радою та [PERSON] укладений договір оренди земельної ділянки площею 560 кв.м. терміном дії до 27 квітня 2015 року. Доказів про користування спірною земельною ділянкою під прибудовою та літнім майданчиком на будь-якій правовій підставі після спливу договору оренди відповідачка не надала. На теперішній час згідно листа заступника головного архітектора м.Миколаєва від 07 березня 2017 р. відповідачка звернулася щодо поновлення договору оренди земельної ділянки для обслуговування кафе по [ADDRESS]. Як встановлено Актом дотримання вимог земельного законодавства від 08.08.2014 року, складеного державного інспектором Державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області, та Актом перевірки дотримання вимог земелоьного законодавства від 29.07.2015 року, складеного заступником начальника Управління земельних ресурсівММР - наявне використання прибудови до кафе по [ADDRESS] орієнтованою площею 50 кв.м. та літнього майданчику, орієнтовною площею 50 кв.м без відповідних правових документів на право користування земельною ділянкою з додатками план-схемою. Із висновку судової земельно-технічної експертизи від 19 грудня 2016 року №834-835, уточненого показами експерта в суді, категорично випливає, що спірна прибудова побудована у період з 2011 до 2015 роки на місці, де раніше розміщувався ганок площею 79,5 кв.м., зафіксований технічної інвентаризацією від 08 серпня 2005 року. Згідно висновку експертизи то загальна площа забудови спірної прибудови на фундаменті становить 92 кв.м. (4,0 х 23,0), літній майданчик із західного боку кафе, який уявляє собою навіс огороджений дерев'яним парканчиком, займає площу 82 кв.м. Згідно висновку експерта прибудова та літній майданчик частково розміщені поза межами червоної лінії забудови по проспекту Центральному в м. Миколаєві розмір заступу за червону лінії забудови в бік проїзної частини 2,5 м. Експертом у висновку визначена червона лінія - на відстані 1,5 м. від фасадної частини будівлі кафе. У висновку констатовано, що літній майданчик площею 82 кв.м. повністю знаходиться поза межами виділеної відповідачці в оренду В судовому засіданні судовим експертом уточнена площа прибудови поза межами виділеної відповідачці в оренду земельної ділянки - розмірами 2,5 х 23 м., загальною площею 57,5 кв.м. Також експертом зазначено, що сіпрна прибудова є спорудою, яка розташована на капітальному фундаменті, має стаціонарну покрівлю, стіни, отже не і ні ганком, ні навісом в жодному розумінні цих визначень. Щодо проведення реконструкції, то експертом розяснено, що усунути наявне порушення, а сама захоплення частини земельної ділянки поза межами лінії забудови, можливе шляхом проведення реконструкції спірної прибудови і приведення її геометричних розмірів у відповідність до меж виділеної земельної ділянки - але за умови попередньо складеного та затвердженого в установленому законом порядку проекту будівництва, або шляхом повного знесення - за побажанням власника. Згідно наданого представником позивача суду витягу з генерального плану міста Миколаєва затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 18 червня 2009 року №35/18 у зоні вулиць у червоних лініях (ТР-2) допустиме її використання для облаштування зупинки громадського транспорту, малої архітектурної форми, встановлення інженерного облаштування, що забезпечує безпеку дорожнього руху. Територія де облаштовані спірні прибудова та літній майданчик відносяться до території багатоквартирної житлової забудови та частково магістральної вулиці (Ж-3). Положеннями пунктів 2 та 5 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466, визначено, що будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту. Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт, відповідно до переліку об'єктів, будівництво яких здійснюється після надіслання повідомлення про початок виконання будівельних робіт; реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об'єктів I-III категорії складності; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об'єктів IV і V категорії складності. Питання щодо правового режиму самочинного будівництва врегульовані насамперед ст. 376 ЦК України. У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в ч. 1 ст. 376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначається через сукупність його основних ознак, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визнаний самочинним, зокрема якщо такий об'єкт, в тому числі збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети. З урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою. Статтею 12 ЗК України встановлено, що розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності належить до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст. Відповідно до ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Збудований об'єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами 4, 7 ст. 376 ЦК України, в тому числі якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці. Розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень ч. 7 ст. 376 ЦК, слід встановити, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради 05 липня 2012 року направлялося попередження відповідачці про звільнення від самочинного будівництва (арк. справи 10,11). Відповідно до п. 3.21 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» реконструкція - перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об'єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об'єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності). Позивачка здійснила будівництво без належно затвердженого проекту, дозволу (подання декларації) органів державного архітектурно - будівельного контролю на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети. Тому наявні порушення права власника земельної ділянки. Посилання представника відповідачки щодо нібито неправомірного проведення перевірки в 2014 році Державною інспекцією сільського господарства України в Миколаївській області, предметом якої були виявлення та фіксація самочинно зайнятої земельної ділянки, не є предметом дослідження даного позову. Посилання на неправильне встановлення обставин цією перевіркою само по собі значення не має - сукупністю письмових доказів, у тому числі висновком експертизи належно та повно встановлені обставини, що мають значення для справи. Заперечення [PERSON] в тій частині, що від попереднього власника кафе їй відійшло право користування земельною ділянкою площею 590 кв.м. згідно рішення міської ради від 03 листопада 2000 року №23/43 не ґрунтуються на умовах договори оренди землі укладеному сторонами в 2005 році, з подальшими змінами та доповненнями. В межах позовних вимог та на підставі наведених норм закону відповідачку - слід зобов'язати [PERSON] вивільнити самовільно зайняту земельну ділянку, як встановлено судом - дійсною загальною площею 139,5 кв.м., під самовільним будівництвом прибудови, розміром 2,5 х 23,0 метра, площею 57,5 кв.м., та літнього майданчику із західного боку кафе "Самовар", розміром 22,0 х 4,0 метра, площею 82 кв.м., - шляхом проведення реконструкції прибудови ( приведення геометричних розмірів прибудови у відповідності до меж земельної ділянки , виділеної в установленому порядку та визначеними відповідним Актом встановлення меж в натурі на мсіцевості) до кафе "Самовар" та знесення літнього майданчику із західного боку кафе "Самовар" по [ADDRESS]. Хоча літній майданчик (навіс з дерев'яною огорожею)і не є капітальною спорудою нерухомості, але спосіб захисту - знесення - відповідає змісту порушеного права. У відповідності до ст. 88 ЦПК України на користь позивача слід стягнути витрати на оплату судової експертизи в сумі 9850 грн. 56 коп. та з відповідачки на користь держави слід стягнути 640 грн. судового збору.

Outcome: approved