Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-20 00:00:00

До Володимирецького районного суду звернувся [PERSON] з позовом до Володимирецької селищної ради Вараського району Рівненської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько дружини позивача - [PERSON] . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Однак, право власності на вказаний будинок не зареєстроване. Згідно ч.2 статті 1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту право на спадкування мають спадкоємці за законом відповідно до встановленої Кодексом черговості. Заповіт відсутній. На час смерті спадкодавця з ним проживала його дружина [PERSON] , отже, вона вважається такою, що прийняла спадщину, однак її не оформила. [INFO] померла [PERSON] . Спадщину прийняла її донька, дружина позивача - [PERSON] . 06.08.2020 року, не встигнувши оформити спадщину, померла дружина позивача - [PERSON] . [PERSON] , як чоловік спадкодавиці, є спадкоємцем першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України. Заповіт відсутній. Згідно ч.2 статті 1223 Цивільного кодексу України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування мають спадкоємці за законом відповідно до встановленої Кодексом черговості. Спадщину після смерті дружини позивач прийняв, оскільки вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Оформити спадкові права на житловий будинок через нотаріальну контору позивач не має можливості, оскільки право власності на даний будинок не зареєстроване. Можливості зареєструвати право власності на підставі заяви [PERSON] , як спадкоємця, теж не можливо у зв`язку з тим, що згідно п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ.У від 25.12.2015 року №1127, для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. А оскільки спадкоємцем після батька [PERSON] , яка прийняла спадщину, була його дружина, яка не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, то відповідно спадкова справа заведена не була, а отже нотаріус не може позивачу видати витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, і в нього відсутні документи, необхідні для реєстрації права власності за померлою. Відповідно нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому останній змушений з даним питанням звернутись до суду. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 травня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Відзив не подано, клопотань не заявлено. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю. Від Володимирецької селищної ради Вараського району Рівненської області надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника та прийняти рішення на розсуд суду. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього, серії [NUMBER] . Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом на будинок від 14.07.2020 року, випискою з погосподарської книги від 24.02.2021 року №245. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №254387761 від 26.04.2021 року, право власності на вказаний будинок не зареєстроване. Як зазначено в довідці №246 від 24.02.2021 року, виданій Воронківською сільською радою, на час смерті [PERSON] з ним проживала його дружина - [PERSON] . А як вказано в довідці, виданій Володимирецькою районною державною нотаріальною конторою від 29.04.2021 року №481/01-16, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у Володимирецькій районній державній нотаріальній конторі Рівненської області, згідно даних зі Спадкового реєстру, спадкову справу не заведено. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої, серії [NUMBER] та витягом про реєстрації в Спадковому реєстрі від 27.06.2020 року. Згідно Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №60727892 від 27.06.2020 року, виданого Володимимрецькою районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведено спадкову справу №66034408. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №8. [INFO] , померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої, серія [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , позивач прийняв спадщину, оскільки вчасно звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №61993847 від 08.10.2020 року. (спадкова справа №377/2020). Відповідно до постанови державного нотаріуса Володимирецької районної державнрої нотаріальної контори від 15.04.2021 року №426/01-16), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкоємцеві, документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно або якщо така інформація міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися в наслідок його смерті. Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Як зазначено в статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Разом з тим, відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Крім того, у цьому пункті зазначено, що якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Отже, способом захисту прав та інтересів позивача у даному випадку є визнання за ним права власності на спірне нерухоме майно. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті дружини, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясовування і дослідження інших обставин справи. Як зазначено у ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved