Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

У липні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 12 433 грн. 92 коп. та 243 грн. 60 коп. сплаченого по справі судовго збору. Вказуючи на те, що 21 квітня 2011 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір № BLаЖГА00029285 та надано кредит в сумі 10 000 грн. з кінцевим терміном повернення - 21 квітня 2014 року. Станом на 23 липня 2014 року заборгованість за Кредитним договором становить 12 433 грн. 92 коп., яка складається: непогашений кредит - 8 648 грн. 82 коп.; несплачені відсотки - 1 510 грн. 10 коп.; комісія за РО - 2 275 грн. Оскільки відповідач неодноразово був повідомлений про необхідність погашення заборгованості, але на даний час кредитна заборгованість не сплачена, позивач просив суд позов задовольнити. Представник позивача, будучи належно повідомленим про день, час та місце слухання справи, подав до суду заяву в якій просив позов задовольнити з викладених у ньому підстав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував (а.с. 34). Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, до суду не з'явився. Про причини неявки не повідомив. Заяви про розгляд справи у його відсутності не надав (а.с. 33). Оскільки позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі, судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 21 квітня 2011 року між [PERSON] та ПАТ "ВіЕйБі Банк" укладено кредитний договір № BLаЖГА00029285 з наданням кредиту в сумі 10 000 грн. зі строком користування кредитом до 21 квітня 2014 року (а.с. 6-13). Згідно меморіального ордеру № 808999 від 21 квітня 2011 року [PERSON] отримав від позивача 10 000 грн. (а.с. 35). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № BLаЖГА00029285, наданого ПАТ "ВіЕйБі Банк", станом на 23 липня 2014 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить 12 433 грн. 92 коп., що складається з: 8 648 грн. 82 коп. розміру тіла кредиту; 1 510 грн. 10 коп. - несплачених відсотків; 2 275 грн. - комісії за РО (а.с.5). Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу і має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини інші юридичні факти. Оскільки відповідач не виконує своїх обов'язків, передбачених ст. ст. 526, 527 ЦК України по оплаті за надання кредиту, інтересам позивача заподіяно матеріальну шкоду, тому така шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оскільки, судом достовірно встановлено на підставі зібраних по справі доказів те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання за укладеним з банком кредитним договором щодо повернення отриманих коштів не виконав, суд дійшов висновку про задоволення позову. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved