Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

[PERSON]звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна , що є спільною сумісною власністю подружжя, в якому зазначила, що з 18.02.1995 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 19.05.2015 р. В період шлюбу , за спільні кошти, подружжям було придбане нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] Право власності на дане майно підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 03.11.2004 року, виданим на ім"я [PERSON]. Позивачка, враховуючи рівність часток подружжя,посилаючись на те, що після припинення шлюбних стосунків вони проживають окремо, просить розподілити майно між ними, визнавши за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку вартістю 22460 грн. В судове засідання позивачка та її представник [PERSON], не з"явилися. Представник позивачки надала на адресу суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Із матеріалів справи вбачається, що з 18.02.1995 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 19.05.2015 року. В період шлюбу подружжям був придбаний житловий будинок, розташований по [ADDRESS] право власності на який зареєстровано 13.12.2004р. на підставі рішення виконавчого комітету Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області, №149 від 03.11.2004року. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно власником спірного майна значиться [PERSON]. Згідност.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р."Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб,розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна" спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім"я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно з ч. 1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 70 СК Українта п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007року, передбачено, що в разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивачка просить визнати з нею право власності на 1/2 частину спільно придбаного будинку, відповідач проти цього не заперечує,про що свідчить його письмова заява до суду, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved