Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

03.03.2020 року позивач, [PERSON] (надалі за текстом - позивач, [PERSON] ), звернулася до суду з позовною заявою в інтересах малолітньої дитини [PERSON] до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач, [PERSON] ), третя особа: Служба у справах дітей Новогродівської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що вона перебувала у шлюбі з [PERSON] з 01.06.2011 року по 29.05.2015 року. Від спільного шлюбу з відповідачем вони мають сина, [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ними припинені з 2013 року та 29.05.2015 року їх шлюб було розірвано за рішенням Новогродівського міського суду Донецької області. Син проживає з нею і перебуває на її утриманні. Вона дбає про його здоров`я, займається його вихованням, навчанням, фізичним, духовним і моральним розвитком. Відповідач практично ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню сина, не дбає про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавляться станом здоров`я дитини, його успіхами в школі. Вона дбає про здоров`я сина, оплачує його лікування, купує одяг, іграшки. Відповідач жодного разу не запропонував свою допомогу. У відповідача інша сім`я, і життя сина його абсолютно не турбує. Будь-яких перешкод з її сторони в участі у вихованні та утриманні дитини, вона відповідачу не чинить, але він іноді дзвонив до сина, тільки обіцяв сину про подарунки та допомогу, але жодного разу не виконував свої обіцянки, у зв`язку з чим дитина тільки розчаровувалась в відносинах з батьком, з часом він почав розуміти, що батька не цікавить його життя, він не турбується про нього, а тільки кормить його обіцянками. Вони особисто не можуть подзвонити відповідачу за потреби, тому що він не має свого номеру, а дзвонить з чужих номерів. З відповідача стягнуто аліменти за рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 21.09.2011 року, але [PERSON] платить мінімальний розмір аліментів на утримання сина та має заборгованість в розмірі 14 948,50 грн. Зараз у неї виникли ще труднощі, виражені в тому, що вона не може прописати дитину в квартиру, і не можу виїхати з сином за межі України без згоди його біологічного батька. Вона неодноразово, з 2014 року, зверталася до відповідача про надання дозволу на виїзд до родичів в Росію, але даремно. В подальшому у неї виникнуть труднощі з оформленням паспорту дитині. [PERSON] проживає в Запорізькій області, там і працює не офіційно, приїжджати до м. Новогродівка він не збирається, як і надавати нотаріальний дозвіл. Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, в зв`язку з чим вона була змушена звернутися до ради опіки та піклування для вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина, [PERSON] , [INFO] , але їй було рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи вищевикладене, просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його сина - [PERSON] , а також стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати на сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. Ухвалою суду від 16.03.2020 року було відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 08.04.2020 року. Підготовче судове засідання, призначене на 08.04.2020 року, у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 30.04.2020 року. У зв`язку із неявкою відповідача в підготовче судове засідання 30.04.2020 року та не закінченням строку для подання відзиву, слухання справи було відкладено на 01.06.2020 року, про що повідомлено відповідача шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку із неявкою відповідача в підготовче судове засідання 01.06.2020 року та не закінченням строку для подання відзиву, слухання справи було відкладено на 25.06.2020 року, про що повідомлено відповідача шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку із неявкою відповідача в підготовче судове засідання 25.06.2020 року та не закінченням строку для подання відзиву, слухання справи було відкладено на 15.07.2020 року, про що повідомлено відповідача шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. У зв`язку із неявкою відповідача в підготовче судове засідання 15.07.2020 року та не закінченням строку для подання відзиву, слухання справи було відкладено на 11.09.2020 року, про що повідомлено відповідача шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання. 24.07.2020 року до суду з Новогродівської міської ради Донецької області надійшов висновок органу опіки та піклування Новогродівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої сина [PERSON] № 103 від 15.07.2020 року та рішення виконавчого комітету Новогродівської міської ради про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої сина [PERSON] № 103 від 15.07.2020 року Ухвалою суду від 11.09.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 12.10.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 12.10.2020 року, у зв`язку з неявкою відповідача було відкладено на 05.11.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 05.11.2020 року, було відкладено на 08.12.2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді Смоковича М.В. на лікарняному. Судове засідання, яке було призначено на 08.12.2020 року, було відкладено на 19.01.2021 року у зв`язку витребуванням додаткових доказів, викликом свідків та визнанням обов`язковою явки представника третьої особи. 24.12.2020 року до суду від позивача надійшло клопотання про виклик для допиту свідків. Судове засідання, яке було призначено на 19.01.2021 року, було відкладено на 17.02.2021 року у зв`язку з неявкою сторін. Судове засідання, яке було призначено на 17.02.2021 року, було відкладено на 17.03.2021 року у зв`язку витребуванням додаткових доказів від позивача та третьої особи. 23.02.2021 року до суду від представника третьої особи надійшов витяг з протоколу № 7 засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Новогродівської міської ради від 09.07.2020 року та Акт обстеження житлово-побутових умов родини [PERSON] від 03.07.2020 року. 10.03.2021 року до суду від позивача надійшов оновлений розрахунок заборгованості відповідача зі сплати аліментів № 4668 від 17.02.2021 року. Допитані у судовому засіданні, яке відбувалося 17.02.2021 року, в якості свідків [PERSON] , [PERSON] пояснили суду, що вони є сусідами позивача [PERSON] (свідок [PERSON] являється також кумою та близькою подругою позивача) та підтвердили той факт, що майже 8 років відповідач [PERSON] не приїздив до свого сина [PERSON] . [PERSON] самостійно виховує свого сина, жодних перешкод у спілкуванні батька та сина не робить. Їм відомо, що батько лише інколи спілкується з сином по телефону, тоді як усі обов`язки по вихованню сина покладені на позивача. В сьогоднішньому судовому засіданні та судовому засіданні, яке відбувалося 08.12.2020 року, позивач заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, які зазначені у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Представник третьої особи у сьогоднішнє судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Крім цього, у судовому засідання, яке відбувалося 17.02.2021 року, представник третьої особи проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила у їх задоволенні відмовити, зазначаючи, що наразі відсутні підстави для застосування до відповідача такого крайнього заходу, як позбавлення його батьківських прав. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 01.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новогродівського міського управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після укладення шлюбу змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] », про що було зроблено актовий запис № 32 (а.с. 9). Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 29.05.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новогродівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 76 (а.с. 7). Дитина наразі проживає разом з позивачем - [PERSON] , що підтверджується характеристикою на [PERSON] , яка надана директором та класним керівником Новогродівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 7, характеристикою, яка надана територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новогродівка Донецької області, характеристикою, яка надана головою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юзівка» Сулаєвою І.В. , Актом обстеження матеріально-побутових умов, який складений та підписаний свідками [PERSON] , [PERSON] , депутатом Новогродіської міської ради Донецької області Лукіною О.В. , підпис якої засвідчено секретарем Новогродіської міської ради Донецької області Мусейко К.І. (а.с. 14, 15, 19, 20). Також на даний факт посилається позивач та цей факт жодним чином не спростовано відповідачем. Згідно Єдиного реєстру судових рішень 19.09.2011 року Новогродівським міським судом Донецької області по справі № 2-1258/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини винесено рішення, яким було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.09.2011 року і до повноліття дитини. Наразі виконавчий лист № 2-1258/2011, який був виданий 21.09.2011 року Новогродівським міським судом Донецької області перебуває на примусовому виконанні у Оріхівському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що підтверджується постановою державного виконавця Калюжної Н.І. про прийняття виконавчого провадження від 21.01.2020 року (а.с. 13). Відповідно до розрахунку заборгованості з аліментів № 4668 від 17.02.2021 року, сформованого державним виконавцем Калюжною Н.І., [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] станом на 17.02.2021 року у розмірі 18852,50 грн. У період з липня 2019 року по лютий 2021 року [PERSON] сплачено аліментів у розмірі 16576,50 грн. (даний розмір аліментів стягнуто державним виконавцем з офіційного доходу відповідача). Розмір доходу [PERSON] вираховується державним виконавцем відповідно до середньої заробітної плати працівника для цієї місцевості, а сума аліментів, яка підлягає стягненню - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 121). Згідно характеристики на [PERSON] , яка надана Новогродівським опорним закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів № 7 та підписана директором закладу Самоздра О.В. , класним керівником [PERSON] , [PERSON] навчається у закладі з першого класу. Зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Має навчальні досягнення високого рівня. Навчається в повну міру своїх сил. Гарно запам`ятовує учбовий матеріал. Виявляє логічне та творче мислення. На уроках завжди уважний, активний, допомагає товаришам. Має добрий загальний розвиток. Багато читає. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у культмасових заходах. Брав участь у II етапі Всеукраїнського конкурсу з української мови ім. Петра Яцика (III місце), у Всеукраїнському конкурсі з англійської мови "Гринвіч", у Міжнародній природознавчій грі-конкурсі " Геліантус ", у Міжнародному інтерактивному природничому конкурсі "Колосок". Скромний, веселий, товариський, стриманий, врівноважений, розсудливий, дисциплінований, самостійний, не піддається чужому впливу. Правила поведінки завжди свідомо виконує, не має порушень дисципліни. Користується повагою серед учителів, учнів та батьків однокласників. Має багато друзів, є авторитетом серед товаришів. Зовнішній вигляд учня завжди охайний, шкільне приладдя в порядку. [PERSON] з неповної сім`ї, проживає з матір`ю [PERSON] . Від матері хлопчик отримує багато любові та уваги. Мати турбується про всебічний розвиток дитини, приділяє належну увагу вихованню сина. [PERSON] систематично відвідує заклад, цікавиться не лише успіхами [PERSON] , але й справами класу, стосунками сина з однокласниками, психоемоційним станом хлопчика, його самопочуттям. Бере активну участь в класних батьківських зборах, залучається до вирішення організаційних питань класу. За час навчання [PERSON] батько жодного разу не відвідував навчальний заклад дитини, батьківські збори, індивідуальні консультації з вчителем (а.с. 14). Відповідно до характеристики на [PERSON] , яка надана директором територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Новогродівка Донецької області Шуруєвою І.М. , [PERSON] розлучена, сама виховує дитину - хлопчика 2011 року народження. Дитині приділяється достатня увага по вихованню та навчанню, [PERSON] завжди з мамою на міських заходах і ці навички присутні під час спілкування, сором`язливий. [PERSON] часто хворіє простудними захворюваннями. [PERSON] ретельно відноситься до здоров`я сина - усі відпустки з сином на морі та у лісі, селі на території України. Кошти на відпустку має тільки від своєї роботи. Має можливість оздоровлення сина за межами країни за фінансовою підтримкою родичів (родичі мешкають за кордоном), але батько дитини не надає дозвіл на виїзд за кордон (а.с. 15). Згідно характеристики на [PERSON] , яка надана головою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Юзівка» Сулаєвою І.В. , [PERSON] на теперішній час розлучена, перебуваючи у шлюбі народила сина [PERSON] , [INFO] . В листопаді 2013 року подружжя припинили сімейні стосунки і чоловік [PERSON] переїхав жити до своїх батьків в інше місто. Шлюб з [PERSON] розірваний у 2015 році. До сьогоднішнього дня ні мешканці будинку, ні сусіди за 7 років ні разу його не бачили. Син проживає і виховується однією мамою (а.с. 19). Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] , який складений та підписаний свідками [PERSON] , [PERSON] , депутатом Новогродіської міської ради Донецької області Лукіною О.В., підпис якої засвідчено секретарем Новогродіської міської ради Донецької області Мусейко К.І., [PERSON] сама виховує дитину [PERSON] , 2011 року народження. [PERSON] працює в територіальному центрі соціального обслуговування соціальним робітником. З чоловіком розлучена. Чоловік мешкає в Запорізькій області. Батько не бере участі у вихованні дитини (не приїжджає, не спілкується з вчителями в школі, не бере участі в батьківських зборах, не забирає дитину додому в інше місто, до бабусі, на свята) (а.с. 20). Згідно висновку органу опіки та піклування Новогродівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої сина [PERSON] № 103 від 15.07.2020 року, який затверджений рішенням виконавчого комітету Новогродівської міської ради про затвердження висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої сина [PERSON] № 103 від 15.07.2020 року, орган опіки та піклування Новогродівської міської ради дійшов до висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , є недоцільним. В обгрунтування висновку орган опіки та піклування зазначає, що позбавлення батьківських прав - це крайній захід впливу, його застосування доцільне лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків, в даному випадку підстав для позбавлення батьківських прав недостатньо. Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умови родини [PERSON] , який складений та підписаний спеціалістом служби у справах дітей Новогродівської міської ради Шкуматовою І.В., спеціалістом міського центру соціальних служб для сім', дітей та молоді Лашмановою Н.В. та з яким ознайомлена [PERSON] , зі слів сусідів [PERSON] (кв. 26 ) та [PERSON] (кв.24) батька дитини [PERSON] не бачили з 2013 року. [PERSON] характеризують позитивно, з сусідами в дружніх стосунках. Стверджують, що вихованням та утриманням малолітнього [PERSON] займається мати. Під час даного обстеження проведено бесіду з дитиною з якої встановлено, що хлопчик хотів би частіше спілкуватись з татом, йому не вистачає його уваги. Коли батько телефонує мамі, то та дає можливість спілкуватись, але це буває не часто. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно із ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 2 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як- найкращому забезпеченню інтересів дитини. Як вказує ст. 9 ч. 3 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини; поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.12 вказаного Закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. ст. 150, 151, 152, 155 СК України). Відповідно до ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Отже, позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері (батька), так і для дитини та допускається лише тоді, коли безперечно доведено належними та допустимими доказами наявність хоча б однієї підстави, передбаченої СК України для позбавлення батьківських прав, винність та умисність поведінки того з батьків, щодо якого поставлено вимогу про позбавлення батьківських прав, очевидна неможливість змінити поведінку батьків у кращу сторону та відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав. На цьому наголошує і практика ЄСПЛ, і практика Верховного Суду. Так, ЄСПЛ у рішенні по справі «Хант проти України» за заявою № 31111/04 від 7 грудня 2006 року зазначив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати, що у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною (справа «Мамчур проти України» за заявою № 10383/09 від 16.07.2015 року). При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав в цій конкретній справі необхідно впевнитись не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки. На переконання суду, дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджено умисне не виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Так, суду позивачем були надані характеристики з закладу освіти, де наразі навчається син, за місцем роботи та проживання позивача, акт обстеження житлово-побутових умов позивача, якими підтверджується факт того, що з 2013 року позивач самостійно виховує сина - [PERSON] , тоді як відповідач з цього часу ані заклад освіти сина, ані його самого не відвідував. Однак, з наданих документів, судом також було встановлено, що відповідач періодично спілкується з позивачем та своїм сином за допомогою телефонного зв`язку, що підтверджує той факт, що відповідач намагається підтримувати зв`язок зі своїм сином та даний факт не заперечувався позивачем під час розгляду даної справи. Дані факти підтверджуються показами допитаних судом свідків [PERSON] , [PERSON] . Більш того, відповідно до наданого представником третьої особи Акту обстеження житлово-побутових умови родини [PERSON] , під час даного обстеження проведено бесіду з дитиною з якої встановлено, що хлопчик хотів би частіше спілкуватись з татом, йому не вистачає його уваги, коли батько телефонує мамі, то та дає можливість спілкуватись, але це буває не часто, що підтверджує прихильність дитини до батька та його бажання спілкуватися з ним, навіть пропри те, що батько тривалий час його не відвідував. Крім цього, відповідач, в силу своїх фінансових можливостей, намагається матеріально забезпечувати свого сина, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача зі сплати аліментів. Посилання позивача у своїй позовній заяві, як на підставу для позбавлення батьківських прав, на неможливість прописати дитину в квартиру і неможливість виїхати з сином за межі України на відпочинок без згоди його біологічного батька, суд вважає неспроможними, так як суду не надано жодного доказу того, що позивач взагалі зверталася до відповідача з таким проханням. Більш того, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів та розмір даної заборгованості, у відповідності до ч. 5 ст. 157 СК України, дозволяє позивачу виїхати з дитиною на відпочинок без дозволу батька у разі наявності відповідної довідки про наявність такої заборгованості. При розгляді цієї справи судом не встановлено, що відповідач умисно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки, оскільки такі обставини не підтверджені належними і допустимими доказами у справі. Суд також звертає увагу на те, що у справі відсутні докази застосування до відповідача заходів впливу у вигляді попередження з боку органів поліції, притягнення до адміністративної відповідальності з приводу невиконання батьківських обов`язків, бесіди, попередження, зокрема, з боку органу опіки та піклування. З наданих позивачем доказів вбачається лише факт очного не спілкування відповідача з його дитиною, однак ніяк не умисне ухилення відповідачем від виконання обов`язку по вихованню їхньої спільної дитини - сина [PERSON] . Судом не встановлено достатніх фактів, які б свідчили про те, що позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини відповідатиме інтересам самої дитини або матиме хоч якийсь позитивний наслідок для його подальшого життя. Відтак, враховуючи висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що на теперішній час не встановлено достатніх підстав для застосування до [PERSON] такої крайньої міри як позбавлення батька батьківських прав відносно малолітнього сина, а отже і немає підстав для задоволення позовної заяви. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати зі сплати судового збору необхідно покласти на позивача. Крім цього суд зазначає, що у зв`язку з перебуванням головуючого судді Смоковича М.В. у період з 25.03.2021 року по 31.03.2021 року в нарадчій кімнаті по колегіальній кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] , за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України, повний текст даного судового рішення був виготовлений 31.03.2021 року. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed