Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не зявився, у позовній заяві вказав про розгляд справи у його відсутність, позов просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з'явилася, по невідомій суду причині, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, однак конверт з судовим викликом та направленими документами повернувся з відміткою, що за вказаною адресою адресат не проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно з частиною 3\~статті 211 ЦПК України\~особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2\~статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин та приймаючи до уваги, що представник позивача цього не заперечує, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 26.04.2010 р. між [PERSON] та Публічним Акціонерним Товариством КБ Приватбанк був укладений кредитний договір №б/н за яким відповідачу був наданий кредит у розмірі 8000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких Відповідач при укладанні Договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 17587,16 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Ч. 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку відповідач підписом у Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнав та погодився на запропоновані Банком умови користування послугами Банку. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобовязання за даним договором. Згідно ст.617 ЦК України відсутність у боржника коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідач станом на 27.09.2017 р. має заборгованість перед ПАТ КБ Приватбанк у сумі 17587,16 грн., яка складається з наступного: 3053,87 грн. тіло кредиту, 6167,86 грн. нараховано відсотків за користування кредитом, 7051,76 грн. нараховано пені. Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять 500.00 грн - (фіксована частина) та 813,67 грн. - ( процентна складова). На підставі п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600 гривні 00 копійок. На підставі ст.ст. 526, 530, 549, 610, 617, 638, 1049, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved