Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації, третьої особи Годовицько-Басівської сільської ради, про визнання незаконним та скасування договору купівлі-продажу, серія та номер 405, виданий 31.03.2015 року, видавник Приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу Львівської області [PERSON] В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що є мешканцями села Басівка Пустомитівського району Львівської області, безперервно з 1996 року використовують для сільськогосподарських потреб земельні ділянки загальною площею 2,0 га під кадастровим номером 4623682000:000:04:0243 в урочищі «Липа». Актом обстеження земельних ділянок від 01.07.2016 року, складеному комісією у складі голови Годовицько-Басівської сільської ради, працівників сільської ради та її депутатів встановлено, що кожен із позивачів користується частиною земельної ділянки під вищевказаним кадастровим номером, яка є землею колишнього державного підприємства дослідного господарства «Оброшино» інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН та рішеннями від 22.06.2006 року, 28.12.2006 року було передано відповідно 35,0 га, 130,0 га Годовицько-Басівській сільській раді. Розпорядженням Голови [PERSON] райдержадміністрації від 11.02.2010 року дані землі передано в землі запасу Годовицько-Басівської сільської ради за межами населеного пункту. Дані земельні ділянки були виділені позивачам в 1996 році як мешканцям с.Басівка, враховуючи їх потреби для ведення особистого селянського господарства без оформлення будь-якої документації. З інформації ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 14.06.16 №18-13-05-10559/2-16 стало відомо, що Наказом ГУ Держземагенства у Львівській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га під кадастровим номером 4623682000:04:000:0243 надано дозвіл на розробку відповідного проекту фізичній особі [PERSON], після надходження відповідної документації ГУ Держземагенства у Львівській області видано наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вказаної ділянки та видано наказ про надання у власність. В інформації щодо вказаної земельної ділянки, наданій відділом держземагенства у [PERSON] районі Львівської області від 20.11.13, дана земельна ділянка визначена як така, що не перебуває у користуванні третіх осіб. На даний час спірна земельна ділянка належить на праві власності ТзОВ «Арнеліа», однак ні на даний час, ні на момент видачі наказів ГУ Держземагенства у Львівській області і подальшого оформлення права власності та видачі свідоцтва спірна земельна ділянка не була вільною, а перебувала в постійному користуванні мешканців села Басівка Пустомитівського району Львівської області позивачів по справі протягом останніх 20 років. У зв'язку із ліквідацією реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції правонаступником в частині виконання функцій держави є [PERSON] райдержадміністрація, яку позивачі зазначили відповідачем. Під час розгляду справи позивачі змінили позовні вимоги, 01.02.2017 року подали заяву про зміну таких та просили визнати незаконним та скасувати наказ [PERSON] управління Держземагенства у Львівській області про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Годовицько-Басівської сільської ради під кадастровим номером 4623682000:04:000:0243 та Наказ [PERSON] управління держземагенства у Львівській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки під кадастровим номером 4623682000:04:000:0243 у власність; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку кадастровий номер 4623682000:04:000:0243, а саме: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 29172245 від 08.04.2016. 28.02.2018 року подали заяву про уточнення та додаткове обгрунтування підстав позову. Ухвалою від 31.10.2016 року позовну заяву було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. Ухвалою від 28.11.2016 року матеріали позовної заяви [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] районної державної адміністрації Львівської області, третьої особи Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання незаконним договору купівлі-продажу, в частині позовних вимог [PERSON], [PERSON] були визнані неподаними та повернуті. Ухвалою від 28.11.2016 року відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] районної державної адміністрації Львівської області, третьої особи Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області про визнання незаконним договору купівлі-продажу. Ухвалою від 01.02.2017 року заборонено відчуження земельної ділянки, кадастровий номер 4623682000:04:000:0243 площею 2,0 га, що належить ТзОВ «Арнеліа», яка знаходиться на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Протокольною ухвалою суду від 01.02.2017 року до участі у справі залучено відповідачами [PERSON] управління Держгеокадастру у Львівській області, [PERSON] з обмеженою відповідальністю "Арнеліа" та третьою особою приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON]. Ухвалою суду від 01.02.2017 року витребувано докази та зобовязано Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] у термін до наступного судового засідання, яке відбудеться 28.02.2017 року, надати належним чином завірені копії документів, зокрема Головне управління Держгеокадастру у Львівській області належним чином завірені копії наказу про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Годовицько-Басівської сільської ради під кадастровим номером 4623682000:04:000:0243 та наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки під кадастровим номером 4623682000:04:000:0243 у власність [PERSON], клопотання [PERSON] та інші документи, які стали підставою для видачі наказів про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Годовицько-Басівської сільської ради під кадастровим номером 4623682000:04:000:0243 та наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки під кадастровим номером 4623682000:04:000:0243 у власність; приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] належним чином завірену копію договору купівлі-продажу №405 від 31.03.2015 року земельної ділянки під кадастровим номером 4623682000:04:000:0243; свідоцтва про право власності на земельну ділянку під кадастровим номером 4623682000:04:000:0243 та інших документів, які стали підставою для посвідчення даного договору купівлі-продажу земельної ділянки; приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] належним чином завірені документи, які стали підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29172245 від 08.04.2016 року. Протокольною ухвалою суду від 28.02.2017 року залучено в якості третьої особи [PERSON]. Ухвалою суду від 21.06.2017 року в задоволенні клопотання представника [PERSON] управління Держгеокадастру у Львівській області про закриття провадження у справі відмовлено, оскільки вбачається наявний спір про право на земельну ділянку, а не виключно владні, управлінські рішення та дії субєкта владних повноважень, а тому справу слід розглядати в порядку ЦПК України, та підстави для закриття провадження відсутні. Ухвалою суду від 16.11.2017 року відмовлено у прийнятті позовної заяви третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору [PERSON], Нафталієва Хансувара Ізмайілогеновича, [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою суду від 16.11.2017 року застосовано привід до свідків [PERSON] та [PERSON], які тричі викликались в судове засідання, однак не зявилися. Протокольною ухвалою суду від 02.03.2018 року продовжено розгляд справи у відсутності свідків [PERSON] та [PERSON], які неодноразово (тричі) викликались в судове засідання, однак до суду не прибули, ухвала про їх привід виконана не була. Судом відмовлено в допиті інших свідків, в тому числі позивачів, оскільки вказані правовідносини користування земельними ділянками не можуть базуватися (обгрунтовуватися) лише виключно показаннями свідків. У судовому засіданні позивачі та їх представники позовні вимоги підтримали та дали пояснення, аналогічні мотивам звернення до суду. Крім того зазначили, що земельними ділянками користуються з 1996 року, коли комісією в складі директора дослідного господарства «Оброшино» [PERSON], іеженера-землевпорядника Огородника, в присутності депутатів сільської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інших було наділено спірну земельну ділянку під городи. Комісія на місці зробила заміри і розмежувальними знаками окреслила земельні ділянки, не надавши жодного документу. На неодноразові звернення з заявами до сільради для отримання дозволу на приватизацію та до Держземагентства вони отримували відмови. Просили позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Львівської області у судовому засіданні проти позову заперечила та пояснила, що розпорядженням голови районної державної адміністрації від 11.02.2010 №74 «Про припинення права постійного користування ДП ДГ «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва Західного регіону Української академії аграрних наук земельних ділянок на території Годовицько - Басівської сільської ради за межами населеного пункту припинено право постійного користування частин земельних ділянок загальною площею 130 га Державному підприємству Дослідне господарство «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва Західного регіону УААН. Дане розпорядження було прийнято на підставі ч. 3 ст. 122, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, які діяли на час його прийняття. Законом України від 06.09.2012 №5245-VI, який вступив в дію 01.01.2013, було внесено зміни до ст. 122 Земельного кодексу України, доповнивши її частиною 4, згідно з якою з 01.01.2013 розпорядження земельними ділянками сільськогосподарсього призначення із земель державної власності за межами населених пунктів здійснює Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи, в даному випадку Управління Держгеокадастру у Львівській області. Районна державна адміністрація створена та діє відповідно до Закону України «Про місцеві державні адміністрації, не створювала та не виступає правонаступником ліквідованої реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції Львівської області. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити. Представники [PERSON] управління Держгеокадастру у Львівській області проти позову заперечили та пояснили, що з 01.01.2013 року відповідно до ст.122 Земельного кодексу України, повноваження щодо надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб відноситься до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів. [PERSON] звернувся до [PERSON] управління у Львівській області з клопотанням про надання дозволу на проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га, яка розташована за адресою: Годовицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту. Було подано запит до Держгеокадастру у [PERSON] районі Львівської області щодо інформації стосовно земельної ділянки, на яку претендував [PERSON], яким повідомлено про те, що земельна ділянка, на яку претендував [PERSON], відповідно до даних державної статистичної звітності з земельних ресурсів форми 6- зем (чинної на момент виникнення правовідносин), знаходиться на землях сільськогосподарського призначення державної форми власності, землі запасу рілля (графа 5, рядок 94) та у власності (користуванні) третіх осіб не перебуває; обмеження, обтяження встановлені на земельну ділянку не зареєстровані. В результаті розгляду цього клопотання [PERSON] управлінням надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою. В подальшому, в результаті розгляду клопотання [PERSON] від 26.12.2013 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі у власність земельну ділянку, [PERSON] управлінням наказом від 31.12.2013 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району. Право власності виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю "Арнеліа" проти задоволення позовних вимог заперечив та пояснив, що учасник [PERSON] [PERSON] з метою формування Статутного (складеного) капіталу [PERSON] передав в якості внеску спірну земельну ділянку під кадастровим номером 4623682000:04:000:0243, дата державної реєстрації 25.12.2013 року. Дана земельна ділянка була придбана [PERSON] згідно договору купівлі-продажу у [PERSON] за ринковою вартістю у 473000,00 грн., визначеною згідно висновку ТзОВ «Галексперт». Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області позовні вимоги визнав та пояснив, що позивачі мешканці с.Басівка, Пустомитівського району, Львівської області з 1996 року користуються земельними ділянками за межами населеного пункту, які є землею колишнього державного підприємства дослідного господарства «Оброшино» інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН. У 2016 році стало відомо, що земельна ділянка площею 2,0 га, на якій з 1996 року знаходяться городи мешканців с.Басівка, Пустомитівського району, Львівської області, була приватизована [PERSON] у 2013 році та на даний час перебуває у власності ТзОВ «Арнеліа». Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення учасників процесу, свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є безпідставним та не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка с частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обовязків має право на справедливий судовий розгляд. 15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з п. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи пі інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Президією Української академії аграрних наук від 22.06.2006 року, протокол №10, надано згоду на вилучення із землекористування Державного підприємства дослідного господарства «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН земельної ділянки площею 35,0 га і передачу її Годовицько-Басівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області для надання жителям під ведення особистого селянського господарства. Постановою Президією Української академії аграрних наук 28.12.2006 року, протокол №19 надано згоду на вилучення із землекористування Державного підприємства дослідного господарства «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН земельної ділянки площею 130,0 га і передачу їх Годовицько-Басівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства. У судовому засіданні сторони визнали, що дані землі були землями сільськогосподарського призначення. Як зазначили сторони спірна земельна ділянка під кадастровим номером 4623682000:04:000:0243 була набута [PERSON] у 2013 році. За змістом ч.3, 4 ст. 122 Земельного Кодексу України, чинного станом на 01.01.2013 року, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва. Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 19.11.2013 року звернувся до [PERSON] управління Держземагенства у Львівській області з клопотанням надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, оріжнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за межами населеного пункту. Дане клопотання було розглянуто та наказом [PERSON] управління Держземагенства у Львівській області від 23.11.2013 року надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, яка була розроблена. Наказом [PERSON] управління Держземагенства у Львівській області від 31.12.2013 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] у власність для ведення особистого селянського господарства на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району та надано у власність земельну ділянку загальною площею 2,0000 га із земель сільськогосподарського призначення державної власності (кадастровий номер 4623682000:04:000:0243), для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Годовицько-Басівської сільської ради (за межами населених пунктів) Пустомитівського району. За договором купівлі-продажу земельної ділянки з розтермінуванням платежів, укладеного 31.03.2015 року між [PERSON] та [PERSON], останній купив земельну ділянку площею 2,0000 га, яка розташована та території Годовицько-Басівської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області та передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4623682000:04:000:0243. Експертно-грошова оцінка земельної ділянки, згідно звіту ТзОВ «Галексперт» становити 473000,00 грн. та за яку вчинено продаж такої. Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки до Статутного (складеного) капіталу [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Арнеліа», учасник товариства [PERSON] 30.03.2016 року з метою формування такого передав земельну ділянку кадастровий номер 4623682000:04:000:0243, яка розташована та території Годовицько-Басівської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області, загальною площею 2,0 га. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що приблизно у 1996 році було розділено 24 га земель, які належали господарству «Оброшино» на городи між мешканцями с.Басівка. За клопотанням представників дослідного господарства «Оброшино» були складені списки. Даними городами жителі села користуються і дотепер. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що голова сільської ради відмовився ділити землю і депутати з мешканцями села самі ділили таку за пропозицією представників дослідного господарства «Оброшино». Сторони не заперечили, що передача земель від Державного підприємства дослідного господарства «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва західного регіону УААН площею 35,0 га та 130,0 га відбулася згідно рішення Президії у 2006 році, Розпорядженням голови [PERSON] районної державної адміністрації від 11.02.2010 №74 «Про припинення права постійного користування ДП ДГ «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва Західного регіону Української академії аграрних наук земельних ділянок на території Годовицько - Басівської сільської ради за межами населеного пункту припинено право постійного користування частин земельних ділянок загальною площею 130 га Державному підприємству Дослідне господарство «Оброшине» Інституту землеробства і тваринництва Західного регіону УААН. Таким чином, судом не встановлено жодних правових підстав для розподілу у 1996 році земельних угідь сільськогосподарського призначення дослідного господарства «Оброшино» між позивачами - мешканцями с.Басівка, Пустомитівського району, Львівської області. Як вбачається з відповіді ДП «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук від 18.07.2017 року №91, в ДПГ «Оброшине» відсутні будь-які документи та інформація, що підтверджувала б надання в користування мешканцям сіл Годовиця та Басівка земельних ділянок в урочищі "Липа" с.Басівка, Пустомитівського району Львівської області. Крім того, ДПДГ «Оброшине» не отримувало від фізичних осіб будь яких платежів (орендної плати) за користування вказаними земельними ділянками. В матеріалах справи наявні звернення жителів с.Басівка [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до голови Годовицько-Басівської сільської ради датовані 2016 щодо передачі в користування земельної ділянки городу. Однак такі не можуть свідчити про надання у користування вказаним особам земельних ділянок. Крім того, лише [PERSON] є позивачем у справі. У пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" розяснено, що вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що: в) з 1 січня 2002 р. відповідно до статті 125 ЗК право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 р. у відповідності із Законом України від 5 березня 2009 р. № 1066-VI право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Жодних належних доказів надання у користування позивачам земельних ділянок суду не представлено, як і не надано доказів, що земельні ділянки (городи) позивачів розташовані саме на спірній земельній ділянці. Жодних документів, які б посвідчували право землекористування спірною земельною ділянкою стороною позивачів суду не надано. Суд не вбачає підстав для вжиття заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами стороною позивачів та їх представником [PERSON] і задоволення клопотань ТзОВ «Арнеліа», оскільки зміна позовних вимог, подача клопотань про залучення відповідачами і третіми особами, допит свідків, забезпечення позову є правом будь-якої сторони згідно вимог ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017 року, так і в попередніх редакціях. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивачами не доведено перед судом, що їх права були порушені відповідачами, та що такі згідно ст. 15 ЦК України підлягаю захисту чи відновленню у способи визначені ст. 16 ЦК України. Із наведеного слідує, що заявлені позивачами позовні вимоги не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачами стягненню з відповідачів не підлягають. Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Outcome: dismissed