Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення в порядку регресу витрат по сплаті страхового відшкодування в загальній сумі 4 707 гривень 02 копійки, в тому числі з НАСК "Оранта" - в сумі 4197 гривень 02 копійки як відшкодування збитків, а з [PERSON] - в сумі 510 гривень як франшизу. На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 14 березня 2013 року між позивачем та представництвом "ЕВЕР "Нейро Фарма ГмбХ" було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №155/13-Т/Дп/01, згідно якого ПРАТ "СК "Арсенал страхування" взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Шкода Фабія" державний номер [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 13 лютого 2014 року на вул. Тітова, 11 в м. Дніпропетровську сталася ДТП за участю застрахованого за зазначеним договором добровільного страхування транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу марки ВАЗ, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок якої застрахованому транспортному засобу - автомобілю "Шкода Фабія", державний номер [NUMBER] були спричинені механічні пошкодження, а його власнику - представництву "ЕВЕР "Нейро Фарма ГмбХ" завданий матеріальний збиток, вартість якого складає 8 044 гривні 16 копійок, а фактична вартість відновлювального ремонту становить 5361 гривню 82 копійки, з яких страховиком було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 4 707 гривень 02 копійки з вирахуванням розміру франшизи, яка відповідно до умов договору становить 654 гривні 80 копійок. Постановою Солонянського районного суду від 26 березня 2014 року вказане ДТП сталося внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм автомобіля ВАЗ, державний номер [NUMBER] [PERSON], Оскільки цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ, державний номер [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована НАСК "Оранта" згідно полісу АС/1293631, то вважали з посиланням на ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування", що після виплати страхувальнику - представництву "ЕВЕР "Нейро Фарма ГмбХ" страхового відшкодування, до страховика переходить право вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована НАСК "Оранта" за полісом АС/1293631, у зв'язку з чим у них виникло право зворотної вимоги до зазначеного товариства, про що 17 квітня 2014 року ними була направлена претензія до НАСК "Оранта" про відшкодування шкоди в порядку регресу, проте відповідачем жодних коштів на їх адресу відповідачем перераховано не було, у зв'язку з чим вони змушені звернутися з даним позовом до суду. З посиланням на ст.ст.1166,1191 ЦК України просили в порядку регресу стягнути на їх користь зі НАСК "Оранта" 4 197 гривень 02 копійки страхового відшкодування, а франшизу в розмірі 510 гривень 00 копійок, яка передбачена полісом АС/1293631, стягнути зі [PERSON] відповідно до положень ст.1194 ЦК України. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.81) в судове засідання не з'явився та надали суду письмову заяву, згідно якої просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.86-88). Представник відповідача НАСК "Оранта", який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.82,85), в судове засідання повторно не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, як не подав і заперечень проти позову та доказів, що їх обґрунтовують. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.83,84), в судове засідання повторно не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.74). В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін и кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справи у межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 14 березня 2013 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" та представництвом ЕВЕР "Нейро Фарма ГмбХ" було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №155/13-Т/Дп/01, згідно якого страховик взяв на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки "Шкода Фабія", державний номер [NUMBER], його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП, а також до даного договору було укладено додаткову угоду №3 від 23 травня 2913 року (а.с.5-11,12). Згідно п. 23.1 договору, у випадку сплати страхового платежу за договором одноразово в розмірі згідно з розділом 11 Договору, про що зазначено в розділі 14 Договору, Договір набуває чинності з моменту надходження страхового платежу та діє до 24-00 годин дня, зазначеного в договорі як дата закінчення його дії, тобто до 25 березня 2014 року (а.с.5). Пунктом 27.1 Договору страхування передбачено, що страхове відшкодування виплачується страховиком згідно з Договором на підставі письмової заяви страхувальника і страхового акту, який складається страховиком та який відповідно до п. 27.3 страховик повинен скласти протягом 10 робочих днів (а.с.6). Судом встановлено, що 13 лютого 2014 року о 15 годині 10 хвилин в м. Дніпропетровськ по вул.Титова водій [PERSON], керуючи автомобілем ВАЗ 211340, державний номер [NUMBER], в районі будинку № 11 не вибрав безпечну дистанцію та скоїв зіткнення з автомобілем Шкода Фабія, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який зупинився попереду, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с.89-91). Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2014 року, яка набрала законної сили, [PERSON] було визнано винним в скоєнні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення вимог п. 13.11 ПДР України та вчинення ним правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.13). Положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої постановлено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, тому факт скоєння ДТП з вини відповідача [PERSON] доказуванню в даній справі не підлягає. Судом встановлено, що згідно розрахунку сума вартості відновлювального ремонту становить 5 361 гривня 82 копійки з урахуванням фактичних витрат відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля (а.с.14-30), а розмір безумовної франшизи згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №155/13-Т/Дп/01 та додаткової угоди №3 від 23 травня 2013 року - 654 гривні 80 копійок (а.с.11). 06 березня 2014 року за фактом ДТП, яке мало місце 13 лютого 2014 року було складено страховий акт №155/13-Г/Дп/01-21-1, за яким дана подія була визначена як страховий випадок, за яким страхувальнику - представництву ЕВЕР "Нейро Фарма ГмбХ" підлягало виплаті страхове відшкодування у розмірі 4707 гривень 02 копійки (а.с.12), які згідно платіжного доручення №2494 від 12 березня 2014 року за заявою страхувальника (а.с.31-35) були перераховані на користь представництва ЕВЕР "Нейро Фарма ГмбХ" (а.с.36). Положеннями ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України "Про страхування" передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування,має до особи, відповідальної за завдані збитки переходить право вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного Кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Аналогічні положення містяться і у п.26, п.27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України №4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Згідно ст. 17 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"- договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю відповідно до Закону України "Про дорожній рух", укладаються страховиками за умови проходження зазначеними транспортними засобами обов'язкового технічного контролю, якщо вони згідно з протоколом перевірки технічного стану визнані технічно справними. В пунктах 3, 4 та 5 Постанови КМУ №512 від 31.05.2012 "Про затвердження Порядку формування загальнодержавної бази даних про результати обов'язкового технічного контролю транспортних засобів, доступу до неї та встановлення розміру плати за надання таких послуг" зазначено, що страховики через Моторне (транспортне) страхове бюро забезпечують щодобово до 24 години внесення до реєстру договорів страхування інформації про укладені ними договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов'язковому технічному контролю, яка містить: 1) серію та номер полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та строк його дії; 2) VIN-код транспортного засобу (обов'язково у разі наявності) або номер кузова (рами); 3) номерний знак транспортного засобу; 4) повне найменування та ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ страховика, який уклав поліс, зазначений у підпункті 1 цього пункту. Згідно витягу з реєстру договорів страхування (а.с.39) власник транспортного засобу ВАЗ 211340, державний номер [NUMBER] - [PERSON] уклав відповідно до вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з ВАТ "НАСК "Оранта" страховий поліс АС №1293631, який був чинний на момент вчинення ДТП за участю вказаного автомобіля під керуванням [PERSON], що також підтверджується довідкою ДАІ №9349787 про дорожньо-транспортну пригоду від 18 березня 2014 року, де зазначено, що цивільно-правова відповідальність винної особи - водія автомобіля ВАЗ 211340, державний номер [NUMBER] [PERSON] була застрахована за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС 1293631 у ВАТ НАСК "Оранта" з терміном дії до 24 травня 2014 року (а.с.33), про що зазначено і у схемі місця ДТП, доданої до складеного 13 лютого 2014 року працівниками ДАІ стосовно водія [PERSON] протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП (а.с.89-91 ). Таким чином, зв'язку зі сплатою страхового відшкодування власнику пошкодженого майна, до позивача, який здійснив цю виплату, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, на відшкодування виплаченого страхового відшкодування, а оскільки винною стороною в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за рішенням суду, яке набрало законної сили, визнано саме відповідача [PERSON], який керував транспортним засобом, застрахувавши свою цивільно-правову відповідальність відповідно до вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", то вказане свідчить про те, що до позивача переходить право вимоги до особи, яка є відповідальною за полісом АС №1293631, на відшкодування сплаченого страхового відшкодування в сумі 4 197 гривень 02 копійки, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, судом враховується, що позивачем 17 квітня 2014 року направлялась відповідачеві НАСК "Оранта" письмова вимога, щодо сплати виплаченого страхового відшкодування, яке було отримано даним відповідачем 22 квітня 2014 року, але до дня розгляду справи судом не здійснило згідно положень Закону України "Про обов'язкове перерахування страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплаченого позивачем страхового відшкодування. В той же час, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача [PERSON] франшизи в розмірі 510 гривень, оскільки розмір франшизи згідно договору добровільного страхування наземного транспорту від 14 березня 2013 року та згідно розрахунку страхового відшкодування від 06 березня 2014 року становить не 510 гривень, а 654 гривні 80 копійок (а.с.11), при цьому позивачем не надано суду доказів сплати франшизи в розмірі 510 гривень, як не надано і доказів визначення її розміру, оскільки матеріали справи не містять тексту полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС №1293631, за яким була застрахована відповідальність винної у вчиненні ДТП особи, у зв'язку з чим суд не може визначитись з розміром передбаченої даним полісом франшизи, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тому суд відповідно до положень ч.4 ст.174 ЦПК України ухвалює не приймати визнання позову відповідачем [PERSON] згідно його письмової заяви від 24 листопада 2014 року (а.с.74). Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з НАСК "Оранта" на користь позивача виплаченого страхового відшкодування спричиненої шкоди в загальній сумі 4 197 гривень 02 копійки, відмовивши в задоволенні решти позову. У зв'язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з НАСК "Оранта" підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду пропорційно розмір задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial