Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

МТСБ України звернулося із позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 9599 грн. 94 коп. в порядку регрессу; 1378 грн. судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 12.02.2015р. відбулася дорожньо- транспортна пригода за участю транспортних засобів "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] та " ЗАЗ -DAEWOO" д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] У результаті наїзду автомобіля марки "ЗАЗ -DAEWOO" спричинено технічні пошкодження автомобіля марки "Renault Logan". Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 10.03.2015р. у справі №441/313/15-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Власник автомобіля марки "Renault Logan" СК ПП " Інтер-ріск Міжнародне врегулювання збитків", яке представляє інтереси [PERSON] 31.03.2015р. звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про відшкодування заподіяної шкоди, оскільки відповідальність водія " ЗАЗ -DAEWOO" д.н.з. [NUMBER] не була застрахована. Відповідно до висновку №81 експертного автотоварознавчого дослідження транспортного засобу "Renault Logan" д.н.з. [NUMBER] від 08.03.2015р., вартість відновлювального ремонту становить 9599,94 грн. Відповідно до довідки №1 від 07.05.2015р. розмір відшкодування шкоди [PERSON] з фонду захисту потерпілих становить 9 599, 94 грн. На підставі наказу Моторного (транспортного) страхового бюро України №2543 від 19.05.2015р. позивачем 20.05.2015р. було сплачено 9599, 94 грн. ПП " Інтер-ріск Міжнародне врегулювання збитків" страхового відшкодування, що підтверджено копією платіжного доручення №2543 від 20.05.2015р. У зв"язку з тим, що відповідальність водія ТЗ " ЗАЗ-DAEWOO" не була застрахована і потерпілий звернувся до МТСБУ відповідно до чинного законодавства виплатило йому страхове відшкодування, набувши, відповідно право вимоги, яке потерпіла особа мала до особи, відповідальної за завдані збитки у розмірі виплаченого відшкодування. Тому МТСБУ звернулось до відповідача з листом №3/1-05/14700 від 22.05.2015р. з проханням виплатити 10219, 94 грн. загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди. Проте на день подачі позову дана заборгованість не погашена. У зв"язку з наведеним, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, про день, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення (а.с.32,36). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд ухвалив справу розглядати в заочному порядку без участі відповідача, який без поважних причин у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, однак матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Постановою Городоцького районного суду Львівської області від 10.03.2015 року відповідач був визнаний винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і на нього було накладене стягнення - штраф у розмірі 340 грн. Зі змісту зазначеної постанови вбачається, що 12 лютого 2015 року, о 15 год. 30 хв., відповідач у м. Львів на перехресті вул. С. Бандери-П. Дорошенка, керуючи автомобілем [NUMBER] на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не дав дорогу автомобілю [NUMBER], який наближався до перехрестя по головній дорозі, внаслідок чого, здійснив зіткнення, завдавши технічних пошкоджень та матеріальних збитків. (а.с.7) Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на час ДТП не мав чинного договору обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно зі статтею 41 Закону України «Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до підпункту 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 цього Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Деліктне зобовязання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті 11, 599, 1166 ЦК України). Сторонами деліктного зобовязання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобовязань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обовязок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обовязку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобовязання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК України) /вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року № 6-2188цс16/. Потерпілий [PERSON], який під час вищевказаної ДТП був за кермом автомобіля [NUMBER], з метою отримання відшкодування звернувся 31 березня 2015 року до позивача МТСБ України з відповідною заявою, в якій просив відшкодувати заподіяну йому шкоду, оскільки відповідальність водія [PERSON] не була застрахована. Відповідно до висновку №81 експертного автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту автомобіля"Renault Logan" д.н.з. [NUMBER]становить 12688,36 грн. (а.с.10-19) Відповідно до платіжного доручення № 2543 від 20.05.2015 р. позивач сплатив на рахунок ПП Інтер-Ріск Міжнародне врегулювання збитків 9599 грн. 94 коп. (а.с. 23) Позивач звернувся до відповідача з листом від 22 травня 2015 року № 3/1-05/14700, в якому пропонував відповідачу компенсувати в добровільному порядку витрати, понесені у зв'язку з проведенням вищевказаних виплат на загальну суму 10219 грн. 94 коп. (а.с.22). Проте відповідач на зазначений лист не зреагував, витрати позивачу не компенсував. Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку про підставність позовних вимог про стягнення боргу в порядку регресу, оскільки МТСБ України відшкодувало шкоду, завдану [PERSON] який представляє інтереси СК ПП "Інтер-ріск Міжнародне врегулювання збитків", і тому має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи [PERSON] у розмірі виплаченого відшкодування в загальній сумі 9599 грн. 94 коп., які підлягають стягненню у судовому порядку, оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає їх компенсувати. Крім того, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на судовий збір. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved