Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Красноградського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості відповідно до укладеної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт б/н від 08.04.2016 року, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 08.04.2016 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 12565,03 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється шляхом надання відповідачем коштів для погашення заборгованості за кредитом починаючи з 1 по 25 число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду та те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ "Приватбанк" Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов"язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п. 1.1.3.2.11 Умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у клієнта, зважаючи невиконаних зобов"язань перед банком. У зв'язку з не виконанням [PERSON] своїх договірних зобов'язань, ПАТ КБ "ПриватБанк" просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 22171 грн. 88 коп. Представник позивача та відповідач в судове засідання не прибули. Представник позивача в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, згоден на розгляд справи в його відсутність та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву про визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.04.2016 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Її метою є створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов"язань по кредитному договору № НАХЕRХ11320620 від 30 липня 2007 року (договір № 1), а також приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт. Відповідно до п.1.1.1 Генеральної угоди сторони погодились зменшити розмір заборгованості, яка виникла в період з дати надання позичальнику кредиту, а саме: процентів на 00 грн., комісію на 00,00 грн., пеню на 4804,49 грн. та штраф на 506,59 грн. Пунктом 1.1.2 генеральної угоди визначено, що заборгованість до договору № 1 з дати підписання Генеральної угоди складає 9831,67 грн.; згідно пункту 1.1.3, кінцевою датою погашення заборгованості по договору № 1 є 30.04.2019 року. Пунктом 2.1 генеральної угоди передбачено, що банк надає позичальнику строковий кредит у сумі 12565,03 грн., строком на 36 місяців, починаючи з 08.04.2016 року по 30.04.2019 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі у сумі 12565,03 грн. в обмін на зобов"язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті процентів у розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, в зазначені у заяві, Умовах та Правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 01 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 455,86 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з заборгованості по кредиту, процентів, а також інших витрат відповідно до Умов та Правил. Пунктом 2.2 генеральної угоди передбачено, що у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості, зазначених у цій угоді, Умовах та Правилах більш ніж на 31 день, по зобов"язанням, строк яких не наступив, то строк повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 6282,84 грн. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. Проте, відповідач умови вищезазначеної генеральної угоди не виконує в результаті цього станом на 15 грудня 2016 року утворилася заборгованість в загальному розмірі 22171,88 грн., з яких: 12247,24 грн. заборгованість за кредитом; 1412,40 грн. заборгованість по процентам; 2229,40 грн. заборгованість за пенею та комісією; 6282,84 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком, який було перевірено у судовому засіданні. За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Оскільки судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, чим прострочив виконання згідно ст. 612 ЦК України, у зв'язку з чим виникла заборгованість, суд за встановлених обставин, вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача підтвердженої розрахунком суми заборгованості. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved