Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON], [PERSON] заборгованість на свою користь за кредитним договором № 237980-CRED від 09.07.2008 року у розмірі 11988,11 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ станом на 14.05.2013 року складає 95824,67 грн.; з ПАТ «Акцент банк», [PERSON], [PERSON] солідарно на свою користь 10 000 грн., з [PERSON], [PERSON] стягнути на свою користь витрати на юридичну допомогу у розмірі 3200,00 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 237980-CRED від 09.07.2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.07.2010 року. Проте, в порушення умов договору [PERSON] зобовязання належним чином не виконала, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, з [PERSON] договору поруки № 237980 cred П від 09.07.2008 року, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» були задоволені. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2015 року заочне рішення від 03 жовтня 2013 року було скасовано. При новому розгляді справи представник позивача в судове засідання не зявився, відповідно до заяви від 03.11.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час і місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причину неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, відповідно до заяви від 26.10.2015 року просила суд розглядати справу за її відсутності. Позов не визнає, просила застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та Закритим акціонерним товариством [PERSON] банк «ПриватБанк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство [PERSON] «ПриватБанк») був укладений кредитний договір № 237980-CRED від 09.07.2008 року, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.07.2010 року. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору, [PERSON] за наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати Позичальнику кредит у розмірі, який вказаний ??в п. 1.3 цього Договору, шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок № 4405885221174953, відкритий ПриватБанком для Позичальника згідно договору № 237980-CARD від 09.07.2008 р (далі по тексту - картрахунок) в дату укладення цього Договору, а позичальник зобов'язується повернути отриманий кредит, сплатити відсотки, штрафи, пені та винагороди у строки та обсязі, встановлені цим Договором, а також виконати інші зобов'язання згідно з цим Договором в повному обсязі. Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору, сума кредиту: 5000,00 USD. Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору, термін повного погашення кредиту 09.07.2010 р., в порядку і строки, встановлені Графіком погашення кредиту та відсотків (Додаток №1 до цього Договору, далі по тексту - Графік). Вказівки термін може бути змінений згідно з п.п. 2.3.1, 2.4.1 цього Договору. Відповідно до п. 1.5 Кредитного договору, кредит надається на споживчі цілі. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору, при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, винагород, порушенні п. 2.2.8 цього Договору, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобов'язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,2% від суми непогашеного платежу за кожний день просрочки платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату щоденного нарахування. Згідно до п.5.5 Договору при порушенні позичальником зобовязань по виконанню графіка кредиту і процентів, оформленого в виді Додатку №1 до Даного договору, або порушення погашення п.2.2.8 даного Договору, позичальник сплачує Банку штраф за кожен випадок порушення вказаного Графіку в частині дотримання дати погашення кредиту. П.5.10 Договору передбачено, що при порушені позичальником строків платежу по будь-якому із зобовязань, передбачених даним Договором більше ніж, на 120 днів, у звязку з чим [PERSON] буде змушений звернутися до суду, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Відповідно до п. 5.7 Договору строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагород, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюються сторонами протягом пяти років. Вимоги до відповідача [PERSON]були забезпечені шляхом укладання між Закритим акціонерним товариством [PERSON] банк «ПриватБанк» (правонаступник Публічне акціонерне товариство [PERSON] « ПриватБанк») та відповідачем [PERSON] договору поруки № 237980 cred П від 09.07.2008 року. Відповідно до п. 4 Договору поруки № 237980 cred П від 09.07.2008 року, у випадку невиконання боржником обов'язків за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно до п.11 Договору поруки сторони прийшли до згоди, що строк ( позовна давність), в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу , встановлюється протягом пяти років. Крім того вимоги до відповідача [PERSON]були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором № 237980-CRED від 09.07.2008 року, розмір відповідальності 10\~000 грн. Як зазначає позивач, у звязку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] умов договору № 237980-CRED від 09.07.2008 року заборгованість станом на 14.05.2013 року склала 13 239,67 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ станом на 14.05.2013 року складає 105824,67 грн., яка складається з наступного: 4 235,48 дол. США (в гривневому еквіваленті складає 33 841,48 грн.) заборгованість за кредитом; 8 343,94 дол. США (в гривневому еквіваленті складає 66 668,08 грн.) заборгованість по процентам за користування кредитом; 31,28 дол. США (в гривневому еквіваленті складає 249,92 грн.) - штраф (фіксована частина); 628,97 дол. США (в гривневому еквіваленті складає 5 025,47 грн.) - штраф (процентна складова). Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Як встановлено в судовому засіданні, Рішенням Заводського районного суду\~ м. Дніпродзержинська\~ від 02.12.2010 року по\~ цивільній справі 2-4520/10 за позовом\~ ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON], філії ТОВ "Українське фінансове Агенство "Версус"\~\~ стягнуто на користь ПАТ КБ\~ «ПриватБанк»\~\~ із\~ [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 237980-CRED від 09.07.2008 року станом на 18.10.2010 року у розмірі 7757 дол. США, що еквівалентно 61157,12 грн.; з [PERSON], [PERSON], філії ТОВ "Українське фінансове Агенство "Версус"\~ солідарно 200 грн.; та судові витрати по справі. Рішення набрало законної сили. На виконання\~ рішення\~ суду\~ було видано виконавчий лист 02.12.2010 року\~ за №2-4510/10\~ та Постановою\~старшого державного виконавця\~ Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від\~\~ 30.07.2013 року було відкрито виконавче провадження ВП №39089899 за виконавчим листом №2-4510\~від 30.07.2013 року. Як вбачається із рішення Заводського районного суду\~ м. Дніпродзержинська\~ від 02.12.2010 року, заборгованість за кредитним договором № 237980-CRED від 09.07.2008 року станом на 18.10.2010 року становила 7757 дол. США, а саме: 4235,48 дол. США заборгованість за кредитом; 3091,94 дол. США заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн. штраф ( фіксована частина); 366,37 дол. США штраф ( процентна складова). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. \~\~ Заперечуючи обставини позову, відповідач [PERSON] просила застосувати до позовних вимог банку щодо стягнення заборгованості з поручителя строк позовної давності. Вказала, що при подачі позову позивачем пропущено строк позовної давності, як стягнення заборгованості із основного боржника так із поручителя, адже в п.1.4 кредитного договору чітко зазначено, що строк повного погашення кредиту не пізніше 09.07.2010 року, а згідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Оскільки прострочення заборгованості за кредитним договором відбувалося з липня 2010 року та саме з цього часу у позивача виникло право звернутися з вимогою до поручителя протягом наступних шести місяців, тобто до січня 2011року, а позивач зробив це лише в липні 2013 року, тому відповідно пропустив строк звернення до суду. Згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до п. 5.7 Кредитного договору № 237980-CRED від 09.07.2008 року та п.11 № 237980-cred П від 09.07.2008 року термін позовної давності встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір був укладений 09.07.2008 року, строк дії договору до 09.07.2010 року, а з вимогами про стягнення заборгованості позивач звернувся у липні 2013 року, до закінчення пятирічного строку, тобто строк позовної давності ще не сплив, тому суд не вбачає законних підстав для застосування строку позовної давності . Виходячи із системного аналізу ст.ст.525,526,599,611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення позовних вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання і не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 року по справі за №6-1206/цс15. За таких обставин, в силу діючого законодавства суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в частині стягнення із [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за період з 29.10.2010 року по 14.05.2013 року -5912,25 дол. США (5252,00 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 31,28 дол. США - штраф ( фіксована частина), 628,97 дол. США - штраф ( процентна складова). Враховуючи, що Договір поруки №167 від 20 жовтня 2010 року, згідно до якого позивач просить суд стягнути солідарно із відповідачів та ПАТ «Акцент-Банк» суми в розмірі 10 000,00 грн. не є багатостороннім договором, тому суд не вбачає законних підстав для солідарного стягнення заборгованості із відповідачів в цій частині. Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення із відповідача витрат на юридичну допомогу у розмірі 3200 грн., відповідно до вимог ст. ст. 84, 88 ЦПК України, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які докази надання позивачу правової допомоги, а також фінансові документи про розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу. Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України із відповідачів [PERSON], [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі по 236,20 грн. з кожного.

Outcome: partial