Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

21.10.2020 року представник позивача Кіріченко В.М. від імені Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідач [PERSON] відповідно до підписаної заяви № б/н від 28.01.2015 року звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, та згодом отримав встановлений кредитний ліміт на карту, який протягом терміну користування послугами позивача збільшився кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком складають Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду. Щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладанні договору сторони керувались ст.634 ЦК України. Відповідно до якої договором приєднання є договір, умови, якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору і в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Враховуючи, що відповідачем не виконуються зобов`язання належним чином, просить суд, стягнути з відповідача 15897,54 грн. заборгованості, яка складається з 12409,23 грн. - заборгованості за тілом кредита, 2664,20 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 824,11 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, а також судові витрати. Ухвалою судді від 24 листопада 2020 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник АТ КБ "Приватбанк" у судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, з позовом згідний. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши подані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 28.01.2015 року АТ КБ "Приватбанк" та відповідач [PERSON] уклали договір кредиту № б/н від 28.01.2015 року шляхом підписання останнім заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, згідно якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, розмір якого за період користування кредитними коштами збільшився на умовах, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах банку та які відповідно складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду. Щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку. При укладанні договору сторони керувались ст.634 ЦК України. Відповідно до якої договором приєднання є договір, умови, якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору і в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "Приватбанк", які були надані його для ознайомлення в письмовій формі. В порушення умов договору та вимог статей 526, 527, 530 ЦК України [PERSON] взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконує, що призвело до утворення станом на 24.09.2020 року заборгованості в сумі - 15897,54 грн., яка складається з 12409,23 грн. - заборгованості за тілом кредита, 2664,20 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 824,11 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит. Зазначені обставини підтверджуються анкетою заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 28.01.2015 року, підписаною власноручно [PERSON] , витягом "Умов та Правил надання банківських послуг", розрахунком заборгованості станом на 24.09.2020 року, сформованим витягом платежів здійснених [PERSON] , копії котрих наявні у справі. Крім того, на підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі їх розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 28.01.2015 р. та Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, позивач надав суду додаток до анкети-заяви, в якому зазначається відсоткова річна ставка за користування кредитом, порядок повернення кредиту та розмір обов`язкового щомісячного платежу, штраф за прострочення обов`язкових платежів за картою та їх розміри і порядок нарахування, також зазначена реальна процентна ставка, яка застосовуються при невиконанні зобов`язань щодо повернення кредиту та інші відомості стосовно тарифікації та користування банківською картою. Варто звернути увагу, що на відміну від Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, додаток до анкети-заяви, в якій зазначаються ключові умови кредитування, було підписано позичальником (відповідачем) власноруч, а тому при укладенні договору з відповідачем, АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. А тому, доводи позивача щодо наявності заборгованості за кредитом підтверджено наданими доказами та приймаються судом до уваги. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статей 526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до умов кредитного договору та вимог частини другої статті 1050, частини другої статті 1054 ЦК України, у разі порушення позичальником зобов`язання щодо повернення чергової частини кредиту позивач, як позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини суми кредиту, що залишилася, а також сплати належних процентів. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню визначена ним заборгованість у розмірі 15897,54 грн., яка складається з 12409,23 грн. - заборгованості за тілом кредита, 2664,20 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 824,11 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 2102 грн. На підставі ст.ст.3, 509, 526, 527,5 30, 549, 551, 599, 616, 1049, 1054 ЦК України, ст.61 Конституції України та

Outcome: approved