Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просить стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування в розмірі 20 993,61 грн. та судові витрати в розмірі 243,60грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 03.11.2009 року між ТОВ "Ніко Лізинг" та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Індіго", був укладений Договір страхування транспортних засобів № 20б-03830-09, предметом якого є страхування автомобіля "Сіtrоеn Berlingo", державний реєстраційний номер [NUMBER]. 21.12.2010 року в м. Києві, по пр.-ту. Перемоги, 55/2 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля " Сіtrоеn Berlingo ", д/н [NUMBER], та автомобіля "Volkswagen", д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. 03.02.2011 року постановою Солом'янського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Ддо ТзДВ СК "Індіго" звернувся Страхувальник із Заявою про пошкодження транспортного засобу в зв'язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування № 206-03830-09. 13 липня 2011 р. позивач на підставі Страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із рахунків № [NUMBER], № [NUMBER], враховуючи звіт № 199 про оцінку майна здійснив виплату страхового відшкодування на користь Страхувальника, в розмірі 20 993,61 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 18500 від 13 липня 2011 р. Представник позивача - Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності на задоволені позовних вимог наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності від нього не надходило. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. 03.11.2009 року між ТОВ "Ніко Лізинг" та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Індіго", був укладений Договір страхування транспортних засобів № 20б-03830-09, предметом якого є страхування автомобіля "Сіtrоеn Berlingo", державний реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.4 - 6) 21.12.2010 року в м. Києві, по пр-ту. Перемоги, 55/2 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля " Сіtrоеn Berlingo ", д/н [NUMBER], та автомобіля "Volkswagen", д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON]. 03.02.2011 року постановою Солом'янського районного суду м. Києва [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. (а.с.21). Ддо ТзДВ СК "Індіго" звернувся Страхувальник із Заявою про пошкодження транспортного засобу в зв'язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування № 206-03830-09.(а.с.18) 13 липня 2011 року позивач на підставі Страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього (а.с.35-36), виходячи із рахунків № [NUMBER], № [NUMBER] (а.с.32-34), враховуючи звіт № 199 про оцінку майна здійснив виплату страхового відшкодування на користь Страхувальника, в розмірі 20 993,61 грн., (а.с.22-25), що підтверджується платіжним дорученням № 18500 від 13 липня 2011 року, (а.с.37). У відповідності зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (п.1 ст. 1187 ЦК України, відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Отже, оскільки в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталась саме з вини відповідача, то і обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну внаслідок ДТП, покладається саме на відповідача - [PERSON]. Згідно ч. 9 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи). Оскільки останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача (згідно постанови суду про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності) є [ADDRESS], що відноситься до юрисдикції Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, позивач

Outcome: approved