Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-17 00:00:00

у грудні 2013 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, де вказує, що відповідачі є власниками квартири [ADDRESS] та користуються послугами із централізованого опалення та гарячого водопостачання, але плату за отримані послуги здійснюють несвоєчасно та не в повному обсязі. Відповідач [PERSON] з 1 січня 2005 року по 11 січня 2013 року перебувала з ККП «Донецькміськтепломережа» у трудових відносинах та з її заробітної плати за період з 1 січня 2008 року по 12 грудня 2012 року відраховано по коду 532 в оплату за користування послугами теплопостачання суму в розмірі 7 989 грн 85 коп., що було передбачено у колективному договорі. У 2013 році [PERSON] пред'явила позов до ККП «Донецькміськтепломережа» про стягнення заборгованості по заробітній платі, сум компенсації та індексації, середнього заробітку за час затримки розрахунку, який рішенням Апеляційного суду Донецької області від 14 серпня 2013 року задоволений повністю. На підставі цього рішення було здійснено перерахунок за послуги теплопостачання, у зв'язку із чим утворилась заборгованість за період з 1 січня 2008 року по 1 листопада 2013 року в сумі 11 171 грн 61 коп., яку відповідачі не погасили та яку позивач просить стягнути із них в солідарному порядку. Посилаючись на те, що [PERSON] жодного разу не зверталась до адміністрації підприємства із заявами про припинення відрахувань з її заробітної плати, а отже не було підстав для пред'явлення вимоги про стягнення заборгованості по оплаті послуг за теплопостачання, позивач просить визнати поважною причину пропущення позовної давності. У судовому засіданні представники позивача Федін С.О. та Жмура Т.В., які діють на підставі довіреності, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], яка водночас представляє інтереси [PERSON], в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності, що є підставою для відмови в позові. ККП «Донецькміськтепломережа» незаконно недоплачувало [PERSON] заробітну плату, відраховуючи її на оплату послуг з теплопостачання, що підтверджено рішенням апеляційного суду Донецької області від 14 серпня 20013 року, залишеним без зміни ухвалою ВССУ від 13 листопада 2013 року. Порушення позивачем вимог законодавства, на думку відповідача, не є поважною причиною пропуску строку позовної давності. До того ж основним квартиронаймачем є [PERSON], до якого вимог щодо сплати комунальних послуг позивач не пред'являв, а після травня 2013 року, коли стали надходити рахунки по теплопостачанню, [PERSON] став їх сплачувати. Також відповідач наголосила на тому, що договір про надання послуг із теплопостачання між сторонами не укладався, а тому відсутні підстави для надання послуг та отримання плати за них. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача [PERSON] та перевіривши матеріали справи, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до витягу з особового рахунку відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (а. с. 7). Згідно з наданим ККП «Донецькміськтепломережа» розрахунку, відповідачі мають заборгованість за теплопостачання за період з 1 січня 2008 року по 11 листопада 2013 року в сумі 11 171 грн 61 коп. (а. с. 8-9). Як пояснили представники позивача, дана заборгованість виникла після здійснення перерахунку за рішенням Апеляційного суду Донецької області від 14 серпня 2013 року у справі за позовом [PERSON] до ККП «Донецькміськтепломережа» про стягнення заборгованості по заробітній платі, сум компенсації та індексації, середнього заробітку за час затримки розрахунку. Дійсно, даним судовим рішенням встановлено, що відповідач [PERSON] з 1 травня 2005 року по 11 січня 2013 року перебувала у трудових відносинах із ККП «Донецькміськтепломережа» та з її заробітної плати позивач безпідставно утримував кошти на оплату послуг з теплопостачання за період з 1 січня 2008 року по 31 грудня 2012 року в сумі 8 048 грн 52 коп. (а. с. 13, 17). Правовідносини, що склались між сторонами регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року № 1875-ІV. Згідно із положеннями ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг, якими є наймач, споживач, виконавець та виробник, здійснюються виключно на договірних засадах. Позивачем до суду не надано договору, укладеного із [PERSON] про надання послуг із теплопостачання. Однак суд вважає, що між сторонами існують фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг. Зважаючи на те, що такі послуги надавались Комунальним комерційним підприємством "Донецькміськтепломережа" своєчасно і в повному обсязі, тому споживачі зобов'язані їх оплачувати. Доказів, які б спростовували дане твердження суду не надано. Згідно із ст. 218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків, встановлених законом. Тому доводи відповідача [PERSON] щодо відсутності підстав для стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, є необґрунтованими. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до вимог ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України - цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У відповідності до вимог ст. 68 ЖК України наймач повинен своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до пп. 5 п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У зв'язку із невиконанням відповідачами своїх зобов'язань з оплати послуг за теплопостачання утворилась заборгованість за період з 1 січня 2008 року по 1 листопада 2013 року в розмірі 11 171 грн 61 коп. Що стосується питання застосування позовної давності, то суд виходить із такого. Статями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Водночас, положення ч. 5 цієї статті передбачають можливість захисту порушеного права в разі, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності. У даній справі суд зважає на те, що ККП «Донецькміськтепломережа» з січня 2008 року по грудень 2012 року отримувало плату за надані ним послуги шляхом відрахувань із заробітної плати [PERSON], отже не мало підстав вважати свої права порушеними. Лише після постановлення рішення апеляційним судом Донецької області від 14 серпня 2013 року про стягнення цих коштів як безпідставно утриманих підприємство здійснило у листопаді 2013 року перерахунок, внаслідок якого і утворилась вказана вище заборгованість. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що позивач пропустив строк з поважних причин, а тому його вимога до відповідачів про стягнення плати за теплопостачання підлягає задоволенню в повному обсязі. Отже заява відповідача [PERSON] про застосування позовної давності задоволенню не підлягає. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів на користь ККП «Донецькміськтепломережа» слід стягнути понесені ним витрати на судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок, сплачені позивачем при зверненні до суду (а.с.1-2). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved