Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 26 лютого 2021 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія», третя особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував в трудових відносинах з відповідачем по справі в період з 10 жовтня 2018 року по 25 березня 2020 року, працював у якості машиніста гірничих виїмкових машин 5 розряду з повним робочим днем в шахті. Під час роботи в шахті він отримав професійні захворювання. 19 січня 2021 року був складений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, згідно якому зазначено, що йому були встановлені діагнози: коніотуберкульоз: пневмоконіоз А легенівів (пневмофіброз, вогнища) ЛН І-ІІ ст. (один-два); хронічна попереково-крижова радикулопатія L5,S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІ ст. (легка ступінь зниження слуху) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] ), були також встановлені обставини та причини професійного захворювання. Згідно довідці МСЕК позивачу встановлено 65% втрати професійної працездатності безстроково, з яких 30% хронічна попереково-крижова радикулопатія, 25 % коніотуберкульоз, 10 % приглухуватість, третю групу інвалідності. Було встановлено потребу у медичній та соціальній допомозі у якості медикаментозного лікування за проф. захворюваннями, санаторно-курортне лікування за хронічною попереково-крижовою радикулопатією. Внаслідок розвитку професійних захворювань він зазнав фізичні страждання, хворобливі відчуття, а також страждання у зв`язку з ушкодженням його здоров`я внаслідок професійного захворювання. Він до теперішнього часу відчуває негативні наслідки професійного захворювання на своєму здоров`ї, відчуває часті больові відчуття у м`язах, порушився сон, неодноразово звертався із загостреннями больового відчуття у районі спини, що супроводжується відчуттям дискомфорту при диханні, присутністю задишки та іншими стражданнями, відчуває психологічний дискомфорт, часто виражені переживання за своє самопочуття, порушена душевна рівновага виражена почуттям розпачу, тривоги, дратівливості та страху. У зв`язку із виникненням професійного захворюванням він не має можливості вести повноцінне особисте та суспільне життя, а також зазначене ушкодження здоров`я вимагає додаткових зусиль для організації свого життя, які стали наслідком зміни у його житті і виробничих зв`язках та неможливості їх поновлення. Заподіяну позивачу моральну шкоду він оцінює у 390000 грн. Оцінюючи моральну шкоду в зазначену суму, він виходив з тривалості та глибини моральних та фізичних страждань, тяжкості захворювань, з безлічі негативних наслідків для нього, які виникли внаслідок отримання професійного захворювання, а також незворотності значного погіршення стану його здоров`я. 26 лютого 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 01 березня 2021 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 15 березня 2021 року представник відповідача ТОВ «Шахтобудівельна компанія» надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач перебував в трудових відносинах з підприємством лише 1 рік 5 місяців 15 днів. За весь час роботи позивач жодного разу не заявляв про порушення з боку відповідача умов його праці. Відповідач не приховував тяжкість і шкідливість технологічного процесу. Позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження Якщо суд вирішить задовольнити вимоги про відшкодування моральної шкоди, відповідач просив встановити суму моральної шкоди, яка підлягає стягненню із умовного розрахунку 500 грн за 1 % втрати працездатності, тобто не більше 32500 грн з утриманням з цієї суми податків, зборів й інших обов`язкових платежів, а в іншій частині позовних вимог просив відмовити. Представник третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області копію позовної заяви та ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 04.03.2021 року (а.с. 29). З`ясувавши обставини у справі, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем ТОВ « Шахтобудівельна компанія» з 10 жовтня 2018 року по 25 березня 2020 року, працював у якості машиніста гірничих виїмкових машин 5 розряду з повним робочим днем в шахті, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 10-16). Під час роботи в шахті позивач [PERSON] отримав професійні захворювання. 19 січня 2021 року був складений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, згідно якому зазначено, що йому були встановлені діагнози: коніотуберкульоз: пневмоконіоз А легенівів (пневмофіброз, вогнища) ЛН І-ІІ ст. (один-два); хронічна попереково-крижова радикулопатія L5,S1 праворуч в стадії неповної ремісії з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІ ст. (легка ступінь зниження слуху) за класифікацією [PERSON] та [PERSON] ), були також встановлені обставини та причини професійного захворювання (а.с. 19-22). Згідно довідці МСЕК від 16.02.2021 року позивачу встановлено 65% втрати професійної працездатності безстроково, з яких 30% хронічна попереково-крижова радикулопатія, 25 % коніотуберкульоз, 10 % приглухуватість, третю групу інвалідності. Було встановлено потребу у медичній та соціальній допомозі у якості медикаментозного лікування за проф. захворюваннями, санаторно-курортне лікування за хронічною попереково-крижовою радикулопатією (а.с. 23-24). Згідно ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Законом України "Про охорону праці", а саме, ч. 1 ст. 9, було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров`я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України. Відповідно до змін, внесених до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов`язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Судом встановлено, що тяжкі та шкідливі умови праці призвели до професійного захворювання позивача. Висновком МСЕК від 16.02.2021 року позивачу вперше було встановлено 65% втрати професійної працездатності за сукупністю професійних захворювань, він визнаний інвалідом 3 групи безстроково (а.с. 23-24). В зв`язку цим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав з позовом про відшкодування моральної шкоди. Оскільки на час звернення позивача до суду Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» не передбачено обов`язку Фонду відшкодовувати потерпілому моральну шкоду, то таку шкоду позивачу, законні права якого порушено, повинен відшкодовувати роботодавець, згідно з правилами статті 237-1 КЗпП України. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)" спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено, що в зв`язку з професійним захворюванням позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив згідно висновку МСЕК 65% працездатності, визнаний інвалідом третьої групи. Внаслідок розвитку професійних захворювань позивач зазнав фізичних страждань, хворобливих відчуттів. Він до теперішнього часу відчуває негативні наслідки професійного захворювання на своєму здоров`ї, відчуває часті больові відчуття у м`язах, порушився сон, неодноразово звертався із загостреннями болю у районі спини, що супроводжується дискомфортом при диханні, присутністю задишки та іншими стражданнями, відчуває психологічний дискомфорт, часто виражені переживання за своє самопочуття, порушена душевна рівновага виражена почуттям розпачу, тривоги, дратівливості та страху. У зв`язку із виникненням професійного захворюванням він не має можливості вести повноцінне особисте та суспільне життя, а також зазначене ушкодження здоров`я вимагає додаткових зусиль для організації життя, які стали наслідком зміни у його житті і виробничих зв`язках та неможливості їх поновлення. Позивачу внаслідок професійного захворювання була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що він зазнав і продовжує зазнавати дуже сильного фізичного болю і страждань, після одержання інвалідності і втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму. Вищезазначене законодавство, а також роз`яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» пов`язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237-1 КЗпП України, роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг і тривалість страждань, а саме значне погіршення стану здоров`я позивача, те, що професійна працездатність в зв`язку з професійним захворюванням згідно висновку МСЕК втрачена на 65%, позивач визнаний інвалідом другої групи безстроково. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 40000 грн. з утриманням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Згідно ст. 268 ЦК України позовна давність не поширюється на вимогу про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial