Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

09 грудня 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що з 05 грудня 2009 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. У шлюбі з відповідачем, [INFO] у них народилися діти: дочка [PERSON] та дочка [PERSON], які проживають разом з позивачем [PERSON] та знаходяться на його утриманні. У позовній заяві позивач зазначає, що через постійні сварки на побутовому ґрунті, втрати відчуття любові та взаєморозуміння, шлюбні стосунки з відповідачем фактично припинені з листопада 2014 року. Також позивач вказує на те, що з моменту припинення шлюбних відносин, відповідач змінила своє місце проживання, не цікавиться дітьми, не приймає участі в їх вихованні та їхньому житті, а також не утримує їх матеріально. У зв'язку із вказаними обставинами позивач [PERSON] просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав по відношенню до її малолітніх дочок, а також стягувати з неї на користь позивача аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 2000 грн. 00 коп. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній і просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Про дату, час та місце слухання справи була повідомлена вчасно та належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшло. Причини своєї неявки суду не повідомила. Заперечень проти позову не надала. Представник Органу опіки та піклування у судовому засіданні пояснив суду, що Орган опіки та піклування вважає, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до її дітей: дочки [PERSON] та дочки [PERSON]. Відповідно до положень ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд ухвалив розглядати справу в заочному порядку, за відсутності відповідача. Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, представника Органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а. с. 9). У шлюбі у подружжя [INFO] народилися діти: дочка [PERSON] та дочка [PERSON]. [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10, 11). З довідки - характеристики Кир'яківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 18 листопада 2016 року № 253-04.08 вбачається, що [PERSON] проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] разом з двома малолітніми дочками: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти навчаються у 1 класі Кир'яківської Загальноосвітньої школи I-III ступенів. [PERSON] працює у місті Миколаєві на будівництві без оформлення трудових відносин. За місцем проживання характеризується позитивно. Алкогольними напоями не зловживає. Працелюбивий, дружелюбний, люблячий батько своїх малолітніх дітей. Турбується про іхнє матеріальне забезпечення. Діти знаходяться на повному утриманні батька. [PERSON] підтримує добросусідскі відносини з односельчанами, молоддю. Зауважень на його поведінку з боку громадськості до виконавчого комітету сільської ради не надходило (а.с.12). Згідно з довідкою від 13 жовтня 2016 року Кир'яківського дошкільного закладу "Малятко" за період відвідування дітьми садочка, їх вихованням та доглядом займався батько. Приймав активну участь в житті садочка (батьківські збори, святкові ранки, додаткові завдання з навчального процесу). [PERSON], за період відвідування дочками закладу, була відсутня (а.с.13). З акту обстеження умов проживання [PERSON] від 18 жовтня 2016 року вбачається, що [PERSON] проживає у будинку, який належить його діду [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Під час обстеження було встановлено, що [PERSON] працює на будівництві без оформлення документів. На його утриманні та вихованні знаходяться малолітні діти: дочка [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дівчатка мають окрему кімнату, де розміщені 2 ліжка, стіл, телевізор. Діти навчаються у 1 класі Кир'яківської Загальноосвітньої школи I-III ступенів. Допомогу [PERSON] у вихованні дітей надає мати [PERSON]. Будинок, у якому проживає сім'я, складається з 4 житлових кімнат, кухні. Будинок газифікований. Житлова площа будинку складає 76 кв.м. Санітарно - гігієнічні умови проживання добрі. Житло і присадибна ділянка доглянуті, знаходяться в належному стані. В користуванні є необхідні побутові прилади: телевізори, пилосос, пральна машина, холодильник. Сім'я має особисте підсобне господарство: корову, дрібну птицю (а.с.14) Відповідно до інформаційної довідки Кир'яківської Загальноосвітньої школи I-III ступенів від 18 жовтня 2016 року № 77 у Кир'яківській Загальноосвітній школі I-III ступенів, з 01 вересня 2016 року навчаються у першому класі учениці [PERSON] та [PERSON]. На свято Першого двоника дівчаток привів батько [PERSON], а також були присутні баба [PERSON], прадід [PERSON] та тітка [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] забезпечені всім необхідним приладдям та одягом. До школи дівчаток приводить батько, рідше дідусь чи тітка. Зі школи також забирають батько, дідусь, тітка. На класні батьківські збори приходив батько, а на загальношкільні збори прийти не зміг, у зв'язку із зайнятістю на роботі. Батько брав активну участь в ремонті класної кімнати, не стоїть осторонь шкільного життя. Маму [PERSON] в школі ніколи не бачили. Участі в шкільному житті [PERSON] та [PERSON] мама також не приймала (а.с.15). Згідно з довідкою Кир'яківської амбулаторії загальної практики сімейної медицини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] знаходяться на обліку в Кир'яківській амбулаторії загальної практики сімейної медицини. До амбулаторії з дітьми звертається тільки батько [PERSON]. Мама, останнім часом, здоров'ям дітей не цікавилася, в амбулаторію з дітьми не зверталася (а.с.17). Згідно з висновком від 25.01.2017 № 49/23-02/19/17 Органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON], по відношенню до дітей: дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до її дітей: дочки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а. с. 23-24). У відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 за № 789-XII) та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 51 Конституції України закріплений обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Аналогічна норма закріплена у статті 180 СК України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" (далі - Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з положеннями ст. 11 Закону сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст. 12 Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з положеннями ч. ч. 1 - 5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно з ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 164 СК України встановлені підстави позбавлення батьківських прав. Так, відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 вказаної статті СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім'ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені ст. 166 СК України, зокрема, особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з положеннями ст. 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. Відповідно до ч. ч. 1- 5 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. При вирішенні справи про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з батьків, інших осіб, з ким проживає дитина. У пунктах 15, 16, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] та не виконує батьківський обов'язок по відношенню до них, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, матеріальне забезпечення, дітей не відвідує, маючи можливість проводити час з дочками не використовує такої можливості, виховним процесом не цікавиться, предметами першої необхідності та одягом не забезпечує, своєю поведінкою демонструє незацікавленість у возз'єднанні сім'ї, тому суд, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи вважає, що позивачем повністю доведено необхідність позбавлення відповідача батьківських прав щодо її малолітніх дітей, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх батьківських обов'язків. Отже, позовні вимоги [PERSON] в частині позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 5 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов'язку. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з приписами ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги те, що відповідач є матір'ю малолітніх [PERSON] та [PERSON], матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей також підлягають задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., сплачений позивачем за квитанцією № 11В7А91616 від 08 грудня 2016 року, а також з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. Крім того, суд роз'яснює відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.

Outcome: approved