Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивач, в інтересах якого діє представник [PERSON] , звернулась до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] помер її чоловік, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом. Згідно з документацією по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП "Сингаївське" Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області в уточнені списки громадян КСП "Сингаївське", які мають право на земельну частку (пай) включено [PERSON] та дійсно видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0300557 від 09.12.1997 року, згідно рішення Коростенької РДА від 29.09.1997 року №555. Взамін серифікату на право на земельну частку (пай) державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. Крім того, нею втачений оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай). Позивач як спадкоємець за законом фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Однак, їй було відмовлено у видачі свідлоцтва про право на спадщину земельну частку (пай), так як відсутні документи, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Просить визнати за нею право на завершення приватизації та державної реєстрації права влансості на земельну частку (пай) по реформованому КСП "Сингаївське" Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області. Представник позивача Юревич І.В. позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, подавши письмову заяву. Відповідач просив справу розглянути в відсутність його представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду, подавши письмову заяву. За таких обставин, враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом. Згідно з документацією по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП "Сингаївське" Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області в уточнені списки громадян КСП "Сингаївське", які мають право на земельну частку (пай) включено [PERSON] та дійсно видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0300557 від 09.12.1997 року, згідно рішення Коростенької РДА від 29.09.1997 року №555. Взамін серифікату на право на земельну частку (пай) державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався. Після смерті [PERSON] позивач фактично прийняла спадщину за законом, що стверджується даними довідки Сингаївської сільської ради від 21.08.2020 року. Іншими особами спадщина не прийнята. Листом Коростенської районної державної нотаріальної контори від 04.11.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) КСП "Сингаївське" Сингаївської сільської ради Коростенського району Житомирської області у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який посвідчує право спадкодавця. При невідомих обставинах оригінал вказаного сертифіката на право власності на земельну ділянку було втрачено, що підтверджується публікацією в газеті "Древлянський край". Статтями 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі і на земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. За вимогами ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Якщо спадкодавець за життя не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Спір у справі виник внаслідок того, що нотаріус відмовив спадкоємцю оформити спадщину і видати правовстановлюючі документи на земельну ділянку, приватизацію якої не встиг провести спадкодавець. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження № 61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта на право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. За вказаних обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved