Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1000 грн., з дня подання позову і до досягнення сином двадцяти трьох років, за умови, що він буде продовжувати навчання. В обґрунтування позову зазначала, що з 25 серпня 2009 року сторони перебували у шлюбі, 13 серпня 2019 року шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач сплачував аліменти на сина, проте припинив виплату по досягненню ним повноліття. На момент подачі позову син навчається на третьому курсі денної форми навчання Коледжу інформаційних систем і технологій ДВНЗ "Київського національного університету ім. Вадима Гетьмана". У зв`язку з тим, що син навчається на денній формі навчання, він не має можливості працювати і потребує матеріальної допомоги. Загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання становить 32800 грн. Розмір її заробітної плати становить 5600 грн., вона із сином перебувають у скрутному матеріальному становищі. Відповідач будь-якої матеріальної допомоги сину не надає, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки та відзив на позов не подавав і позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що з 25 серпня 2009 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, 13 серпня 2019 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу сторонами залишився проживати з матір`ю. Із довідки № 281-с від 21 листопада 2019 року, виданої Коледжем інформаційних систем і технологій ДВНЗ "Київського національного університету ім. Вадима Гетьмана", вбачається, що повнолітній син сторін [PERSON] є студентом ІІІ курсу денного відділення. Термін закінчення навчання 30 червня 2021 року. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. У п. 20 цієї ж постанови Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. За змістом ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів (частки від заробітку (доходу)) на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, суд враховує, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо їх утримання у такому випадку, розмір необхідної матеріальної допомоги від батьків, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність на його утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, можливість надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Будь-яких доказів того, що відповідач [PERSON] не має можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, відповідачем до суду не подано. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи розмір заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved