Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

Зміст позовних вимог Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В обґрунтування позову зазначила, що вона працювала в Луганській філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення на станції РРС-РТС Лисичанськ цех № 2 з 1986 р. на посаді електромеханіка засобів радіо та телебачення І категорії. Наказом № 1-к від 15.01.2019 "Про звільнення [PERSON] " її було звільнено з посади електромеханіка засобів радіо та телебачення І категорії в Луганській філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення на станції РРС-РТС Лисичанськ цех № 2 з 15.01.2019 року у зв`язку зі скороченням штату працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Підставою для звільнення став наказ № 321-оп від 12.11.2018 "Про скорочення чисельності та штату працівників Луганської філії Клнцерну РРТ". Вважає звільнення незаконним та грубим порушенням її конституційних, трудових прав. 15.11.2018 їй було вручено повідомлення № 316 від 15.11.2018, яким вона персонально була повідомлена про наступне звільнення з 16.01.2019 та запропонуванням роботи на підприємстві відповідно до її спеціальності на вільних посадах згідно з Переліком вакантних посад по Концерну РРТ, однак, копію переліку їй не надали, хоча в самому повідомленні вказано, що перелік є додатком до нього, а отже є невід`ємною частиною самого повідомлення. Наказом № 321-оп від 12.11.2018 "Про скорочення чисельності та штату працівників Луганської філії Концерну РРТ" скороченню підлягала лише її посада і, з огляду на те, що це було нічим не обумовлено, постає питання про законність такого скорочення. Зокрема, не було перепрофілювання підприємства, не відбувалось зменшення обсягів виробництва тощо, які б обумовили законність прийняття рішення про скорочення однієї посади на підприємстві. Копію цього наказу їй також не надали. Також нею були написані дві заяви 27.12.2018 та 10.01.2019 на переведення на вакантні посади, які було запропоновано їй під час попередження про звільнення, однак в переведенні їй було відмовлено листами № 6 від 08.01.2019 та № 14 від 14.01.2019 . На підставі викладеного просила суд визнати незаконним та скасувати наказ ЛФ КРРТ від 15.01.2019 № 1-к «Про звільнення [PERSON] », поновити її на посаді електромеханіка засобів радіо та телебачення І категорії РРС-РТС Лисичанськ цеху № 2 Луганської філії Концерну РР та стягнути середній заробіток за 18 робочих днів вимушеного прогулу в сумі 11269,26 грн. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, дала пояснення, аналогічні викладеному у позові. Представник відповідача в судовому засіданні вважає наказ про звільнення законним, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі з наведених у відзив на позов підстав Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин. З матеріалів справи вбачається та в судовому засіданні встановлено, що згідно з трудовою книжкою [PERSON] на підставі наказу від 02.06.1986 була прийнята шляхом переводу на посаду електромеханіка до відповідача. 15.01.2019 [PERSON] була звільнена у зв`язку зі скороченням штату працівників на підставі Наказу № 1-к від 15.01.2019 за п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с.7, 19-21). Відповідно до ст. 21 КЗпП України, трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язаний виконувати роботу, визначену цією угодою. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому, зокрема, строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін, умови розірвання договору можуть встановлюватися угодою сторін. Відповідно до ст. 21 КЗпП України, укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] уклала з відповідачем трудовий договір на невизначений строк та перебувала у трудових відносинах з відповідачем - Луганської філії Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення з 02.06.1986 до 15.01.2019. У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових справ» № 9 від 06 листопада 1992 року містяться роз`яснення, згідно з якими при розгляді спорів про звільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення численності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник чи уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Так, згідно з Наказом № 1-к від 15 січня 2019 "Про звільнення [PERSON] ", звільнити [PERSON] , електромеханіка засобів радіо та телебачення 1 категорії РРС-РТС Лисичанськ цеху № 2 Луганської філії Концерну РРТ 15 січня 2019 у зв`язку зі скороченням штату працівників, п.1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку згідно з ст. 44 КЗпП України та компенсації за невикористану частину щорічної відпустки за період роботи з 02.10.2018 по день звільнення тривалістю 9 календарних днів. Підстава наказ "Про скорочення чисельності та штату працівників Луганської філії Концерну РРТ" № 321-оп від 12.11.2018, письмове повідомлення про звільнення (а.с.7). Згідно з Наказом № 321-оп від 12.11.2018 "Про скорочення чисельності та штату працівників Луганської філії Концерну РРТ" з метою оптимізації діяльності, з 16 січня 2019 внести зміни до штатного розпису Луганської філії Концерну РРТ: скоротити посаду, вивести із штатного розпису: цех № 2 РРС-РТС Лисичанськ: електромеханік засобів радіо та телебачення І категорії з посадовим окладом 42229 грн. Директору Луганської філії Концерну РРТ [PERSON] провести попередження та вивільнення працівника відповідно до чинного законодавства України (а.с.44). Згідно з Протоколом спільного засідання комісії з розгляду питань щодо скорочення штату працівників Луганської філії Концерну РРТ та первинною профспілковою організацією філії для проведення роботи по вивільненню працівника Луганської філії Концерну РРТ № 1 від 14.11.2018, голова комісії [PERSON] розповів членам комісії, що у зв`язку із виробничою необхідністю змін в організації виробництва і праці, з урахуванням змін в організаційній структурі Луганської філії Концерну РРТ з метою ефективності господарської діяльності Луганської філії Концерну РРТ та на підставі наказу Концерну РРТ№ 321-оп від 12.11.2018 "Про скорочення чисельності та штату працівників Луганської філії Концерну РРТ", необхідно провести скорочення штатної чисельності у Луганській філії Концерну РРТ, а комісії проаналізувати рішення щодо скорочення з метою оптимізації та було ухвалено провести попередження та ознайомлення працівника з переліком вакантних посад по Концерну РРТ станом на 15.11.2018 та провести вивільнення працівника з 16 січня 2019 відповідно до чинного законодавства (а.с.45). Згідно з Наказом Генерального директора Концерну РРТ [PERSON] № 135-оп від 23.06.2018 "Про введення в дію штатних розписів філій Концерну РРТ", у зв`язку зі встановленням у Колективному договорі про взаємні обов`язки між адміністрацією Концерну РРТ та об`єднаною профспілковою організацією Концерну РРТ тарифної ставки робітника першого розряду у розмврі 2209 грн. 20 коп. з 01.07.2018 ввести в дію штатні розписи. Так, з 01.07.2018 РРС-РТС Лисичанськ - електромеханік засобів радіо та телебачення І категорії з посадовим окладом 4229,00 грн. З 16.01.2019 РРС-РТС Лисичанськ - посада електромеханік засобів радіо та телебачення І категорії виведена. Отже, судом встановлено, що на підприємстві відбувалося скорочення чисельності та штату працівників Луганської філії Концерну РРТ, у зв`язку з чим суд не погоджується з доводами позивача, щодо того, що скорочення не було нічим не обумовлено. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. При цьому ч. 2 ст. 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу. Згідно з ч.1, 3 ст. 49-2 КЗпП про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Згідно з повідомленням електромеханіка засобів радіо та телебачення І категорії РРС-РТС Лисичанськ цеху № 2 [PERSON] № 316 від 15.11.2018, позивач персонально була повідомлена про наступне звільнення з 16.01.2019 із запропонуванням роботи на підприємстві на вільних посадах згідно з Переліком вакантних посад по Концерну РРТ, а отже, суд доходить висновку, що відповідачем був дотриманий двомісячний строк з моменту попередження про наступне вивільнення та звільнення позивача, а отже не порушено порядок звільнення , передбачений ст. 49-2 КЗпП України (а.с.8,46-49). Звільнення працівника на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника за його згодою на іншу роботу (ч. 2 ст. 40 цього Кодексу). Згідно з повідомленням електромеханіка засобів радіо та телебачення І категорії РРС-РТС Лисичанськ цеху № 2 [PERSON] . № 316 від 15.11.2018, позивачу було запропоновано роботу на підприємстві відповідно до її спеціальності на вільних посадах згідно з Переліком вакантних посад по Концерну РРТ (а.с.8,46-49). Позивач відмовилась з ознайомленням Переліку вакантних посад по Концерну РРТ станом на 15.11.2018, про що був складений акт від 15.11.2018 "Про відмову від підпису Переліку запропонованих посад" (а.с.50). Суд доходить висновку, що відповідачем були дотримані вимоги ст. 40 КЗпП України та позивачу було запропоновано обійняти одну з вакантних посад на підприємстві згідно з Переліком вакантних посад по Концерну РРТ, у зв`язку з чим суд не погоджується з доводами позивача стосовно того, що їй не надали Перелік вакантних посад по Концерну РРТ. Водночас, на переконання роботодавця, позивач не відповідав за своєю спеціальністю та кваліфікацією правом зайняття жодної з вільних вакансій, переведенню на яку він просив, про що свідчать листи позивача на ім`я відповідача та відповіді відповідача, протокол № 1 засідання комісії з атестації працівників, робочих місць робітників, інженерно-технічного персоналу та штату дирекції Луганської філії КРРТ від 08.01.2019, протокол № 2 засідання комісії з атестації працівників, робочих місць робітників, інженерно-технічного персоналу та штату дирекції Луганської філії КРРТ від 14.01.2019, посадова інструкція електромеханіка засобів радіо та телебачення І категорії служби технічного забезпечення (а.с.9-16, 51-72). Також, відповідачем був наданий штатний розпис Луганської філії Концерну РРТ станом на 15.11.2018., у зв`язку з чим відповідач не мав можливості запропонувати позивачу іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, аніж та, що була запропонована під час попередження про звільнення. Отже, судом встановлено, що позивач відмовилася від переведення на іншу роботу, запропоновану відповідачем, а відповідач не мав можливості перевести позивача-працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, яку воліла позивач, у зв`язку з тим, що позивач не відповідав їм за своєю спеціальністю та кваліфікацією. На підставі викладеного суд доходить висновку, що при звільненні позивача за скороченням штату встановлений законом порядок звільнення, передбачений ст. 42-1 КЗпП України та ст. 49-2 КЗпП України. Суд дійшов висновку, що при звільненні позивача за скороченням штату встановлений законом порядок відповідачем був дотриманий, а саме: дотримані вимоги ст. 42-1 КЗпП України, ст. 49-2 КЗпП України під час звільнення [PERSON] , а отже, позовні вимоги в частині визнання незаконним та скасування Наказу ЛФ КРРТ № 1-к від 15.01.2019 "Про звільнення [PERSON] ", заявлено необґрунтовано, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, то вони є похідними від позовних вимог щодо визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, а отже, задоволенню не підлягають. Таким чином, розглянувши справу у межах пред`явлених позовних вимог та зазначених у позові підстав, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed