Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

Приватне акціонерне товариство "Страхова група" ТАС" звернулось в суд з позовом до [PERSON] про визнання договорів страхування недійсними. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14 липня 2016 року о 16:45 год. трапилась дорожньо\- транспортна пригода, за участю транспортного засобу Fiat Doblo, д.н.з. [NUMBER] за кермом якого перебував водій [PERSON], транспортного засобу RENAULТ Kangoo, д.н.з. А 10982ВР за кермом якого перебувала водій [PERSON] та транспортного засобу Audi А6, д.н.з. [NUMBER] за кермом якого перебував водій [PERSON]. ПАТ "Страхова група" ТАС" стало відомо про наявність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі на території України серії АК №4519851, відповідно до якого застрахований транспортний засіб Audi А6, д.н.з. [NUMBER] і за кермом якого в момент ДТП перебував Відповідач. Однак, в результаті проведення службового розслідування стало відомо, що 14 липня 2016 року о 21 год. 00 хв. до керуючої продажами [PERSON] звернувся [PERSON] з проханням оформити [PERSON] з метою термінового виїзду на територію [PERSON]. Про те, що трапилось ДТП керуючий продажами не знала, а Відповідач по справі її не повідомляв. Таким чином [PERSON] був укладений після настання ДТП, шляхом введення в оману працівника страхової компанії. Представник ПАТ "Страхова група" ТАС" просить визнати [PERSON] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 4519851 та Договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків AZ6№448324 від 14 липня 2016 року недійсними та стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «Страхова група «ТАС» судовий збір в розмірі 1600 грн. 00 коп. Сторони в судове засідання не зявилися. Від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити. [PERSON] належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи про що свідчить відповідна розписка, наявна у матеріалах справи (а.с.34). Про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву до суду не подав. Згідно ч. 1 ст. 223 Цивільно-процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Випадки відкладення розгляду справи відсутні. Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору; договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Моментом укладення договору, - за змістом статті 640 ЦК України, - є не лише одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції, а й вчинення іншої (певної) дії, яка, відповідно до акта цивільного законодавства є необхідною для укладення такого договору. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються загальними нормами глави 67 Цивільного кодексу України, Закону України «Про страхування», а також спеціальним законом «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 981 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається в письмовій формі та може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). У разі недодержання письмової форми договору страхування такий договір є нікчемним. Істотні умови договору страхування зазначені у статті 982 ЦК України, якими є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Згідно із статтею 983 ЦК України, момент набрання чинності договором страхування законодавець повязує з моментом внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Звертаючись до суду з даним позовом, представник позивача покликається, як на підставу для визнання недійсними вище згаданих страхового полісу та договору, на те, що відповідач [PERSON] оформив [PERSON] та Договір після настання ДТП, шляхом введення в оману працівника ПАТ "Страхова група" ТАС". Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, при цьому, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем було надано суду [PERSON] № АК/4519851 укладений між ПАТ «СК «ТАС» та [PERSON] 14.07.2016 року, згідно якого застрахований транспортний засіб Audi А6, д.н.з. [NUMBER]; строк дії договору з 00.00 год. 14.07.2016 року до 13.07.2017 року (а.с.6) та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків AZ6№448324 (а.с.7). З витягу з програми Фронт-офіс вбачається, що [PERSON] № АК/4519851 про експортований 14 липня 2016 року о 21 год. 08 хв. (а.с.11). З квитанцій про сплату страхового платежу вбачається, що страховий платіж в розмірі 369 грн. 36 коп. був сплачений 14 липня 2016 року о 21 год.13 хв. (а.с.8), страховий платіж в розмірі 12 грн. 96 коп. був сплачений 14 липня 2016 року об 21 год. 14 хв. (а.с.9) та страховий платіж в розмірі 55 грн. 00 коп. за укладання Договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків AZ6№448324, який діє при наявності [PERSON], сплачений 14 липня 2016 року об 21 год.14 хв. (а.с.10). Матеріалами справи підтверджено, що оспорюваний поліс АК/4519851 від 14.07.2016 року був виписаний ПАТ «СГ «ТАС» відповідачу [PERSON] вже після настання страхового випадку (ДТП за участю [PERSON]Ю.). У відповідності з вимогами ст. 998 ЦК України договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину, прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Положення про те, що Договір страхування визнається судом недійсним, зокрема, якщо його укладено після настання страхового випадку, містяться ст.ст.16, 18 Закону України «Про страхування», ст.ст.1, 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Зокрема, за правилами ст. 18 Закону України «Про страхування» факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування і договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Таким чином, суд прийшов до висновку про під ставність даного позову та наявність правових підстав для визнання [PERSON] обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК № 4519851 та Договору добровільного комплексного страхування транспортних ризиків AZ6№448324 від 14 липня 2016 року недійсними. При розподілі судових витрат між сторонами, суд керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1600,00 грн. понесених позивачем судових витрат на оплату судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved