Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-08 00:00:00

07.08.2019 року до Овідіопольського районного суду надійшла позовна заява від [PERSON] до ОК «ЖК «Совіньйон» про захист прав споживачів, за участю третіх осіб ТОВ "Комунсервіс" та ГО "Громада Совіньйону за права". В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на незаконність погроз відповідача про відключення будинку Позивача від комунікацій, по яким здійснюється надання комунальних послуг, що таке відключення і погрози його здійснити порушують права позивача, як споживача послуг, ставить його у становище жертви протиправної поведінки. Окрім цього, за твердженням позивача кооператив не має комунікацій і не веде діяльності з надання комунальних послуг, а всі комунальні послуги, по всіх комунікаціях, що заведені в будинок Позивача та належать різним юридичним особам та органам місцевого самоврядування. Позивач отримує від окремих постачальників (ТОВ «КОМУНСЕРВІС», ПАТ «ОДЕСАГАЗ» та інші), на підставі укладених договорів та без їх наявності, на підставі договірних відносин. Позивач, як мешканець ж/м «Совіньйон», смт Таїрове Овідіопольського району Одеської області, регулярно оплачує комунальні послуги за тарифами, що були законно встановлені для даного виду послуг, проте обслуговуючий кооператив з невідомих причин має намір порушити його права без всіляких на те підстав. Відповідач надав відзив, в якому вказав, що на момент подання відзиву не вчиняв будь-яких дій, що позбавлення права користування [PERSON] будь-яким інженерними мережами, що свідчить про відсутність порушення прав позивача так як наслідок свідчить взагалі про відсутність порушення будь-яких прав позивача. Відповідач посилається на п.п. 6.1, 6.2. Статуту кооперативу, де вказано про можливість тимчасового відключення споживача від інженерних мереж кооперативу, у разі несплати відповідних платежів або неукладання відповідного договору, між тим протягом судового розгляду судом встановлено, що будь-які договірні відносини у ОК ЖК «Совіньйон» із позивачем, відсутні. Відповідач посилається на те, що Правління кооперативу неодноразово зверталося до позивача для вирішення цього питання. Позивачем подано письмові пояснення, в яких він звернув увагу на тому, що на його думку погрози відключення від інженерних споруд є порушенням прав споживача. Відповідач не є виконавцем комунальних послуг, а тому не має права припиняти або обмежувати надання комунальних послуг. Постачання природного газу Позивачу здійснює ПАТ «ОДЕСАГАЗ», постачання води, водовідведення та електропостачання, здійснює ТОВ «Комунсервіс». Також, позивач зауважив, що відповідач не додав до відзиву докази обставин, на які він посилається. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи підтримав представника позивача, просив позов задовольнити. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 229 ЦПК України Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 76-89 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ким Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з наступних причин. Судом встановлено, що 30.07.2019 року Позивач отримав від Відповідача листи «Офіційне повідомлення» щодо необхідності погашення заборгованості по сплаті членських та цільових внесків у розмірі 8 140,80 грн. У повідомленні відповідачем вказано, що в разі непогашення заборгованості буде вирішено питання щодо відключення домоволодіння позивача від інженерних комунікацій,. Відповідач обґрунтовує свої вимоги тим фактом, що позивач нібито отримує від нього послуги з прибирання території, охорони та інші, за які він зобов`язаний сплачувати навіть якщо він в кооператив не вступав та не укладав жодного договору із відповідачем. Можливість відключення домоволодіння позивача від комунікацій, за якими позивачу здійснюється з боку постачальників комунальних послуг надання цих послуг, відповідач мотивує тим, що це передбачено статутом кооперативу. Відповідно до п. 22 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно із ст. 11 Закону «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Частиною 1 статті 4 Закону «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно із ч. 1 ст. 21 Закону «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: ціну продукції визначено неналежним чином. Цією ж статтею закону, забороняється нечесна підприємницька практика, у тому числі - нав`язування послуг та позбавлення споживача можливості вільного вибору послуг, якими він користується та за які сплачує. Такі презумпції як свобода договору, свобода конкуренції на ринках товарів та послуг, свобода вибору споживача конкурентного продавця товарів та надавача послуг є принциповими принципами, які нормативно закріплені в Цивільному кодексі України та інших нормативно-правових актах. Винятковими випадками, з цих принципів є випадки природних монополій, які в тих обставинах що розглядаються судом не застосовуються, оскільки такі послуги як охорона, прибирання територій, їх озеленення є конкурентними. Відносини між позивачем та відповідачем є такими, що відповідають звичайним відносинам між споживачем та суб`єктом господарської діяльності, що пропонує на ринку свої послуги. Отже, до вказаних відносин застосовується Закон України «Про захист прав споживачів» та Закон України «Про житлово-комунальні послуги». В судовому засіданні відповідач наполягав на тому, що предмету спору немає, оскільки він не збирався відключати Позивача від інженерних мереж, між тим позивачем було додано в якості доказу Виписку з протоколу №10 зборів правління ОК "ЖК" Совіньйон" від 02.08.2019 року (а.с. 183), де було вирішено тимчасово позбавити позивача права користування інженерними мережами кооперативу. Отже, не логічним виглядає факт прийняття такого рішення, без реального бажання його реалізувати. Відповідач не надав відомостей, про самостійне прийняття рішення, яким би було скасовано назване рішення за протоколом №10. Крім того, сам факт подачі апеляційної скарги на ухвалу суду, якою було забезпечено позов, шляхом заборони відповідачеві на час судового розгляду відключати від комунікацій будинок позивача, суперечить висловленій ним позиції. Суд поважає право кожної зі сторін на диспозитивне розпорядження своїми процесуальними правами, у тому числі - право на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень. Однак, суд оцінює факти та обставини справи не тільки виходячи із наданих сторонами документів по суті справи і доказів, а і враховуючи процесуальну поведінку сторін та їх представників, протягом судового розгляду. Згідно п. 2. ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 4 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу електричної енергії та природного газу) має право обмежити (припинити) надання відповідної комунальної послуги її споживачу незалежно від обраної моделі організації договірних відносин у разі непогашення в повному обсязі заборгованості за спожиті комунальні послуги протягом 30 днів з дня отримання споживачем попередження від виконавця. Таке попередження надсилається споживачу не раніше наступного робочого дня після спливу граничного строку оплати комунальної послуги, визначеного законодавством та/або договором про надання відповідної комунальної послуги. Таким чином, у разі несплати заборгованості, саме виконавець комунальних послуг має право за умови додержання процедури, обмежити або припинити надання комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу електричної енергії та природного газу). Згідно п. 7.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 електрична енергія споживачу, який не допускає порушень своїх договірних зобов`язань перед оператором системи передачі та/або оператором системи розподілу та електропостачальником, постачається безперервно, крім випадків, передбачених умовами договорів, укладених споживачами з електропостачальником та оператором системи, та нормативно-правовими актами, у тому числі цими Правилами. Згідно ч. 3 ст. 60 Закону України «Про ринок електричної енергії» відключення споживачів здійснюється виключно у порядку, визначеному цим Законом та правилами роздрібного ринку. Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України «Про захист прав споживачів», «Про захист економічної конкуренції», іншими нормативно-правовими актами. Згідно пп. 1-2 п. 7.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється - оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи...; - електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі: заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником ... Згідно п.п. 55-56 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі - юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії; оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності. Згідно п. 30 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок електричної енергії» електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу. Відповідно до п. 17 Розділу 3 Правил постачання природного газу,затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання повідомлення. Згідно п. 27 ч.1 ст. 1 ЗУ "Про ринок природного газу" постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Таким чином, у разі несплати заборгованості, саме електропостачальник або оператор системи має право за умови додержання процедури, припинити постачання електричної енергії споживачу, та постачальник природного газу має право за умови додержання процедури, припинити постачання природного газу. У судовому засіданні Позивач наполягав на тому, що Відповідач не є постачальником електроенергії, природного газу та інших комунальних послуг. Судом отримано лист від Відповідача (а.с. 171), де він підтверджує, що не має у власності та не має речових прав на комунікації з водопостачання, водовідведення, з постачання електроенергії, природного газу, телебачення. В усних поясненнях, протягом судового розгляду, представник відповідача надавала суперечливі пояснення, стосовно наявності чи відсутності будь-яких конкретних комунікацій у власності чи іншому володінні відповідача. Втім, представник відповідача пояснювала, що кооператив має територію обслуговування, на якій встановлено будинок позивача і яка охороняється, вбирається, на якій здійснюється ремонт дорожнього покриття, а тому позивачу нараховується заборгованість за ці послуги. Суд вважає за необхідне зауважити, що підтвердження речових прав на територію, як на ту, що є у власності, у користуванні, на інших правових підставах перебуває у відповідача, обслуговується ним, відповідачем не надано. Отже, відповідачем не доведено наявність взагалі будь-якої конкретної території обслуговування. Також не надано доказів того, що кооператив фактично здійснює будь-які заходи, направлені за доглядом за цією територію з невизначеними кордонами. Щодо послуг, яки надаються кооперативом, суд зауважує таке. Послуги охорони громадського порядку, в Україні забезпечуються правоохоронними органами, у тому числі тими, які входять до системи Міністерства внутрішніх справ України. Громадяни не позбавлені у тому, щоб підвищувати свій рівень безпеки, як індивідуальної, так і групової, але такі дії не повинні зачіпляти інтересів громадян, які не бажають нести додаткові витрати, пов`язані із цим. Ремонт дорожнього покриття та тротуарів - це компетенція органів місцевого самоврядування та відповідних комунальних установ. Відповідачем не надано жодного доказу того, що він коли-небудь брав участь у ремонті дорожнього покриття та ремонті тротуарів. Прибирання - це також компетенція органів місцевого самоврядування. Громадяни мають право об`єднатися та здійснювати самостійне прибирання суспільної території, або забезпечувати його. Однак, вказані дії, якщо вони дійсно мають місце, можуть бути доведеними відповідною бухгалтерською та договірною документацією. ЗУ «Про захист прав споживачів» гарантує право на вільний вибір товарів і послуг, які необхідні споживачу. Більш того, порушення цього принципу може бути ознакою нечесної підприємницької практики, що заборонена ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів». На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що Відповідач не має права припиняти постачання електричної енергії, постачання природного газу, інших комунальних послуг, оскільки не є виконавцем комунальних послуг, постачальником електроенергії, природного газу. Наявність чи відсутність такого права, є предметом спору, який не визнається чи оспорюється обома сторонами. У той же час, суд вважає, що з заявлених позовних вимог, підлягає задоволенню тільки вимога про визнання того факту, що відповідач не має права на фактичну реалізацію своїх попереджень, оскільки їх реалізація суттєво порушить право позивача і може спровокувати новий судовий спір, з відвернення негативних наслідків таких дій для обох сторін спору, у тому числі, шляхом стягнення шкоди і збитків, що можуть бути результатом таких дій. Отже, суд зобов`язаний відреагувати на таку реальну небезпеку, з метою зупинення неправомірної поведінки відповідача ще до того, як вона призведе до негативних наслідків. Між тим заборгованість по членським та цільовим внескам не є предметом цього позову та не має ніякого відношення до правовідношень, які складаються при наданні комунальних послуг, в тому числі при постачанні електричної енергії, природного газу. Що стосується вимог визнати ОК «Житловий кооператив «Совіньон» таким, що не має у власності комунікацій з постачання комунальних послуг; визнати відсутність повноважень у ОК «Житловий кооператив «Совіньон» на втручання у договірні відносини між мешканцями ж/м «Соваіньйон» та постачальниками комунальних послуг, суд зазначає наступне. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. За змістом зазначеної норми цивільного права, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Однак, позовні вимоги, з якими звернувся позивач до відповідача - про визнання таким, що не має у власності комунікацій з постачання комунальних послуг; визнання відсутності повноважень на втручання у договірні відносини між споживачами та постачальниками комунальних послуг - не є належним способом захисту прав, передбаченого чинним законодавством, як спосіб захисту прав. Отже, невірно обраний спосіб захисту порушеного права є підставою для відмови у задоволенні пред`явлених особою вимог. У судовому засіданні 09.10.2020 року представником Позивача було подано заяву про розподіл судових витрат та клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат в порядку ухвалення додаткового рішення суду. Оскільки відповідач не мав часу підготуватися до розгляду цього питання, суд вважає за доцільне провести окреме судове засідання з розгляду цієї заяви, для забезпечення принципу змагальності сторін та надання можливості на подачу заперечень на подане клопотання та доказів, що підтверджують такі заперечення.

Outcome: partial