Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

Позивач 15 червня 2020 року звернулися до суду з позовом до Територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради, [PERSON] про визначення частки спадкодавця в праві спільної сумісної власності про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 02.07.2020 року відкрито провадження у даній справі. 16 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] , треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Територіальна громада м.Полтави в особі Полтавської міської ради, Виконавчий комітет Подільської районної у м.Полтаві ради, про визначення частки в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 20.10.2020 року об`єднано зустрічний позов з первісним. Від позивача за первісним позовом [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, первісний позов підтримує в повному обсязі, зустрічний позов визнає. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом [PERSON] адвокат Ткаченко С.В. первісний позов підтримала в повному обсязі, зустрічний позов визнала. Не з`явився представник відповідача по первісному позову та третьої особи по зустрічному позову Територіальної громади м.Полтави в особі Полтавської міської ради, не повідомивши суду про причини своєї неявки, у матеріалах справи наявні письмові заперечення щодо первісного позову. (а.с.81) Від третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору по первісному позову Першої полтавської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. (а.с.126) Від третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору по первісному та зустрічному позовах Виконавчого комітету Подільської районної у м.Полтаві ради надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. (а.с.69) Від третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору по первісному позову [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду. (а.с.62) Від третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору по первісному позову [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду. (а.с.65) У судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] зустрічний позов підтримала у повному обсязі, первісний позов визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батько позивачки за первісним позовом [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 28.08.2019, яке видано Подільським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. (а.с.11) Родинні відносини [PERSON] та спадкодавця доводяться: -свідоцтвом про народження позивачки від 24.12.1961серія [NUMBER] ; (а.с.12) -витягом з ДРАЦС громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 05.03.2019. (а.с.15) З постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.13-14) вбачається, що в матеріалах спадкової справи знаходяться наступні заяви: - дружини померлого - [PERSON] про відмову від спадщини; - дочки померлого - [PERSON] про відмову від спадщини; -дочки померлого - [PERSON] (позивач) про прийняття спадщини. Інформація про інших спадкоємців померлого в спадковій справі - відсутня. За нормами ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З вищевикладеного випливає, що [PERSON] вважається єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом після померлого, шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк в порядку встановленому нормами ст.1269 ЦК України. До складу спадкового майна входять майнові права на наступне нерухоме майно: - 11/26 ідеальна частка земельної ділянкинаданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0382 га, кадастровий № 5310136700:16:003:0249, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; - 11/26 ідеальна частка житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] згідно Закону України «Про нотаріат» оформила право власності на 11/26 ідеальну частку житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.04.2019 за реєстровим № 3-310, яке видано державним нотаріусом Шестун Н.Г. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 25.04.2019, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 164985490. (а.с.17) Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 12.02.2015 у справі № 553/5377/14-ц (а.с.18-20)вирішено: Виділити в окремий об`єкт нерухомого майна, що складає одиницю без порушення його цільового призначення належні спадкодавцю [PERSON] - 11/60 частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд та [PERSON] 1/4 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд (загальна площа 87,4 кв.м.), розташованих в [ADDRESS] . Визначити частки у праві спільної часткової власності у виділеному в окрему одиницю об`єкту нерухомого майна: [PERSON] - 11/26, [PERSON] - 15/26. Закріпити за окремим об`єктом нерухомості земельну ділянку площею 382 кв. м. Рішенням Ленінської районної у м.Полтаві ради 7 скликання 6 сесія від 12.04.2016 [PERSON] та [PERSON] передано у спільну сумісну власність спірну земельну ділянку розташовану в [ADDRESS] , площею 0,0382 га. (а.с.23) Право спільної сумісної власності, [PERSON] та [PERSON] , на підставі Рішення Ленінської районної у м.Полтаві ради 7 скликання 6 сесія від 12.04.2016, на спірну ділянку зареєстровано від 21.04.2016, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП на нерухоме майно від 21.04.2016 за № 57875928. (а.с.24) Згідно витягу з ДЗК № НВ - 0002804982019 (а.с.26) земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] належить: - [PERSON] (спадкодавець); - [PERSON] (відповідач). Враховуючи те, що частка спадкодавця у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , то частка спадкодавця у праві власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , також становила - 11/26. Відповідно до норм ст. 89 Земельного кодексу України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Норма ч.5 ст. ст.89 Земельного кодексу України передбачає загальне правило про визначення часток у праві спільної сумісної власності: вони "є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом". Виключення з правила встановленого ч.5 ст. ст.89 Земельного кодексу України передбачено нормами ч.4 ст.120 Земельного кодексу України. За правилом ч.4 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Більш детальне регулювання відповідних правовідносин передбачене ст. ст. 370 - 372 Цивільного кодексу України, які також виходять із рівності часток у праві спільної сумісної власності, допускаючи, проте, винятки із цього правила "з урахуванням обставин, що мають істотне значення". При застосуванні наведених норм важливе значення мають рекомендації Пленуму ВСУ, викладені у постанові від 16.04.2004 N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ". Слід особливо відзначити позицію, викладену в абз. 3 п. 21 постанови, за якою "суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої". Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. В інформаціному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що « У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила - 1/2". Щодо визнання права власності в порядку спадкування суд приходить до наступних висновків. За нормами ч.4 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.1 ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1,2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Аналогічна позиція роз`яснена в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», а саме: право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ч. 1 ст.87 Земельного кодексу України, право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду та при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що первісний позов обгрунтований та такий, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо зустрічного позову, то судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі Договору купівлі - продажу від 01.08.1989 позивач за зустрічним позовом [PERSON] купила 1/4 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд, розташованих в [ADDRESS] . Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 12.02.2015 (а.с.56-57) у справі № 553/5377/14-ц вирішено: Виділити в окремий об`єкт нерухомого майна, що складає одиницю без порушення його цільового призначення належні спадкодавцю [PERSON] - 11/60 частини будинку з відповідною частиною надвірних споруд та [PERSON] 1/4 частину будинку з відповідною частиною надвірних споруд (загальна площа 87,4 кв.м.), розташованих в [ADDRESS] . Визначити частки у праві спільної часткової власності у виділеному в окрему одиницю об`єкту нерухомого майна: [PERSON] - 11/26, [PERSON] - 15/26. Закріпити за окремим об`єктом нерухомості земельну ділянку площею 382 кв. м. Право власності на 15/26 частки будинку з відповідною частиною надвірних споруд, який розташований в [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] від 25.05.2020, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.05.2020 за № 210083735. (а.с.60) Рішенням Ленінської районної у м.Полтаві ради 7 скликання 6 сесія від 12.04.2016 [PERSON] та [PERSON] передано у спільну сумісну власність спірну земельну ділянку розташовану в [ADDRESS] , площею 0,0382 га. (а.с.23). Право спільної сумісної власності, [PERSON] та [PERSON] , на підставі Рішення Ленінської районної у м.Полтаві ради 7 скликання 6 сесія від 12.04.2016, на спірну ділянку зареєстровано від 21.04.2016, що підтверджується Інформаційною довідкою з ДРРП на нерухоме майно від 21.04.2016р. за № 57875928 (а.с.24). Враховуючи те, що частка [PERSON] у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , то її частка у праві власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , також становить - 15/26. Відповідно до норм ст. 89 Земельного кодексу України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Норма ч.5 ст. ст.89 Земельного кодексу України передбачає загальне правило про визначення часток у праві спільної сумісної власності: вони "є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом". Виключення з правила встановленого ч.5 ст. ст.89 Земельного кодексу України передбачено нормами ч.4 ст.120 Земельного кодексу України. За правилом ч.4 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Більш детальне регулювання відповідних правовідносин передбачене ст. ст. 370 - 372 Цивільного кодексу України, які також виходять із рівності часток у праві спільної сумісної власності, допускаючи, проте, винятки із цього правила "з урахуванням обставин, що мають істотне значення". При застосуванні наведених норм важливе значення мають рекомендації Пленуму ВСУ, викладені у постанові від 16.04.2004 N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ". Слід особливо відзначити позицію, викладену в абз. 3 п. 21 постанови, за якою "суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої". Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що зустрічний позов необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved