Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області про визнання права на земельні частки (паї) в порядку спадкування за законом Представник позивача [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області Барський І.І., будучи належним чином повідомлений про день та час судового розгляду, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Від учасників процесу до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу, не здійснюється. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.04.2017 року [PERSON] померла [INFO] в смт. Оратів Вінницької області. [PERSON] заповіту не залишила, спадкоємцем за законом першої черги, згідно ст. 1261 ЦК України є позивач [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.10.1963 року [PERSON] народився [INFO], батьками якого є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Згідно довідки №459 від 26.09.2016 року виданої виконавчим комітетом Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області відповідно до записів погосподарської книги том XVIII за 2001-2005 року [PERSON] померла [INFO] і похована на кладовищі в смт. Оратів. Згідно довідки №461 від 26.09.2016 року виданої виконавчим комітетом Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області відповідно до записів погосподарської книги том XVIII за 2001-2005 року на день смерті [PERSON], [INFO] до складу її сім'ї входили син - [PERSON], [INFO] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) площею 3,80 га, яка розташована на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, право власності на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну (частку) пай серії [NUMBER] реєстраційний номер №336 площею 3,80 га. Згідно довідки №93 від 22.01.2013 року виданої відділом Держкомзему у Оратівському районі Вінницької області відповідно до списку громадян-членів колишнього КСП "Поділля" смт. Оратів Оратівського району Вінницької області, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, видано громадянці [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] реєстраційний №336 площею 3,80 га, яка проживала в [ADDRESS]. Згідно довідки №1330 від 14.11.2016 року виданої відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області станом на 01.01.2016 року середня нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області за межами смт. Оратів становить 124982 грн. Станом на 01.01.2002 року середня нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області за межами смт. Оратів становить 36665 грн. Згідно оголошення в газеті "Обрії Оратівщини" 29.09.2016 року №39 (2013) втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON] вважати недійсним. Згідно із повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19.04.2017 року [PERSON] помер [INFO] в смт. Оратів Вінницької області. [PERSON] заповіту не залишив, спадкоємцем за законом другої черги, згідно ст. 530 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) є позивач [PERSON]. Згідно довідки №460 від 26.09.2016 року виданої виконавчим комітетом Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області відповідно до записів погосподарської книги том XVIII за 2001-2005 року [PERSON] помер [INFO] і похований на кладовищі в смт. Оратів. Згідно довідки №462 від 26.09.2016 року виданої виконавчим комітетом Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області відповідно до записів погосподарської книги том XVIII за 2001-2005 року на день смерті [PERSON], [INFO] до складу її сім'ї входили: мати - [PERSON], [INFO], брат - [PERSON], [INFO] Згідно довідки №116 від 24.01.2013 року виданої виконавчим комітетом Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] і братом [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) площею 3,80 га, яка розташована на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області за межами населеного пункту, право власності на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну (частку) пай серії [NUMBER] реєстраційний номер №100 площею 3,80 га. Згідно довідки №93 від 22.01.2013 року виданої відділом Держкомзему у Оратівському районі Вінницької області відповідно до списку громадян-членів колишнього КСП "Поділля" смт. Оратів Оратівського району Вінницької області, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, видано громадянину [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] реєстраційний №100 площею 3,80 га, який проживав в [ADDRESS]. Згідно довідки №1331 від 14.11.2016 року виданої відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області станом на 01.01.2016 року середня нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області за межами смт. Оратів становить 124982 грн. Станом на 01.01.2002 року середня нормативно-грошова оцінка земельної частки (паю) на території Оратівської селищної ради Оратівського району Вінницької області за межами смт. Оратів становить 36665 грн. Згідно оголошення в газеті "Обрії Оратівщини" 29.09.2016 року №39 (2013) втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданий на ім'я [PERSON] вважати недійсним. Юридично оформити прийняття спадкового майна після позивач [PERSON] позбавлений можливості, оскільки за життя спадкодавців не було виготовлено правовстановлюючих документів на земельну ділянки, а лише виготовлено сертифікати на право на земельні частки (паї), які на даний час втрачено, тому змушений звернутися в суд з відповідною позовною заявою. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-ХІІ "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV «Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі-Постанова Пленуму) дав відповідні роз'яснення. Відповідно до частин 2 та 3 п.1 Постанови Пленуму відносини спадкування регулюються правилами ЦК ( 435-15 ), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004-року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР (1963 р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК УРСР (1963 р.) при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 85 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. Право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Крім цього, до відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась [INFO] в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК України (2004 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст. ст. 524-527, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст.ст. 16, 346,1216, 1218, 1225, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved