Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на ту обставину, що відповідач має малолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Малолітній [PERSON], був переданий до КЗОЗ Харківського обласного будинку дитини №2, 28.07.2014 року з КЗОЗ Луганського обласного будинка дитини №2, у зв`язку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції , наказ Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації №403 від 28.07.2014 року « Про медичне забезпечення». За час перебування дитини у КЗОЗ Харківський обласний будинок дитини №2, ні батьки, ні інші родичі не відвідували, не телефонували до закладу та місцевої служби у справах дітей, не цікавились його станом здоров`я та розвитком, не намагалися вірішити питання про передачу їм дитини на виховання та повернення в сім`ю. Із особової справи встановлено, що [PERSON], [INFO] був тимчасово влаштований до дитячого закладу відповідно до розпорядження голови Лутугинської районної державної адміністрації Луганської області від 13.09.2013 року № 263 "Про направлення малолітнього [PERSON] до обласного будинку дитини". Підставою для влаштування дитини до дитячого закладу була заява його матері [PERSON]. Причиною влаштування були складні життєві обставини в яких опинилась родина: незадовільні умови проживання сім`ї, відсутність належного матеріального утримання та умов для всебічного розвитку дитини. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 19.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 82 від 19.06.2013 року про народження [PERSON] його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 "Сімейного Кодексу України". 25.09.2013 року відповідачка звернулась із заявою про тимчасове влаштування її малолітнього сина [PERSON] до Луганського обласного будинку дитини №2 строком на шість місяців до 26.03.2014 року. Строк тимчасового перебування дитини у тимчасовому закладі закінчився понад два роки тому. Мати малолітнього [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків повністю не праявляючи ніякого піклування про долю свого малолітнього сина. Посилаючись на ту обставину, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, просить суд позбавити відповідача батьківських прав стосовно її малолітньої дитини та стягнути аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] в сумі 500, 00 грн., щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягненням ним повноліття, на особистий рахунок дитини № 26201024524120 відкритий в АТ « Державний ощадний банк України». Позивач надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач про розгляд справи повідомлена належним чином через оголошення в газеті « Урядовий Кур`єр» № 90 від 14 травня 2016 року. Суд виніс ухвалу про розгляд справи у відсутності відповідача. Суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, суд знаходить позов обгрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України «Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини». У судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON], був переданий до КЗОЗ Харківського обласного будинку дитини №2, 28.07.2014 року з КЗОЗ Луганського обласного будинка дитини №2, у зв`язку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції , наказ Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації №403 від 28.07.2014 року « Про медичне забезпечення». За час перебування дитини у КЗОЗ Харківський обласний будинок дитини №2, ні батьки, ні інші родичі не відвідували, не телефонували до закладу та місцевої служби у справах дітей, не цікавились його станом здоров`я та розвитком, не намагалися вірішити питання про передачу їм дитини на виховання та повернення в сім`ю. Із особової справи встановлено, що [PERSON], [INFO] був тимчасово влаштований до дитячого закладу відповідно до розпорядження голови Лутугинської районної державної адміністрації Луганської області від 13.09.2013 року № 263 «Про направлення малолітнього [PERSON] до обласного будинку дитини". Підставою для влаштування дитини до дитячого закладу була заява його матері [PERSON]. Причиною влаштування були складні життєві обставини в яких опинилась родина: незадовільні умови проживання сім`ї, відсутність належного матеріального утримання та умов для всебічного розвитку дитини. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 19.06.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лутугинського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 82 від 19.06.2013 року про народження [PERSON] його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 "Сімейного Кодексу України". 25.09.2013 року відповідачка звернулась із заявою про тимчасове влаштування її малолітнього сина [PERSON] до Луганського обласного будинку дитини №2 строком на шість місяців до 26.03.2014 року. Відповідно до ст. 150 СК України батьки повинні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до сім`ї, Батьківщини. Батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити отримання дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, дбати про матеріальне забезпечення сім`ї, утримувати дитину. Строк тимчасового перебування дитини у тимчасовому закладі закінчився понад два роки тому. Мати малолітнього [PERSON] самоусунулась від виконання своїх батькивських обов`язків повністю не праявляючи ніякого піклування про долю свого малолітнього сина. Закон України «Про охорону дитинства» гарантує кожній дитині право на проживання в сім`ї разом з батьками, або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основними обов`язками батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з них покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки не мають права зловживати своїми обов`язками і несуть відповідальність за порушення прав і обмеженя законних інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є останньою мірою впливу на осіб, які порушають батьківські права. Суд вважає, що в інтересах малолітнього доцільно позбавити відповідача батьківських прав. На підставі викладеного і

Outcome: approved