Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Прокурор Чернігівського району звернувся до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] з позовом до [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклування Чернігівської районної державної адміністрації, Пльохівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області про накладення заборони на відчуження майна. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] є матір'ю малолітньої дитини, в інтересах якої подано даний позов, яку рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2008 року, було позбавлено батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], а дитину передано органу опіки та піклування Пльохівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області для подальшого призначення опікуна над нею. 30.08.2008 року на підставі рішення виконавчого комітету Пльохівської сільської ради №43, неповнолітній [PERSON] призначено опікуна [PERSON]. Відповідач є співвласником житлового будинку по вул. Зелена, буд. 3, с. Скугарі, Чернігівського району Чернігівської області, якій належить 1/4 частина вказаного будинку, її малолітня дитина з народження і до позбавлення відповідача батьківських прав проживала разом з нею. В даний час дитина зареєстрована в зазначеному будинку, але проживає разом з опікуном за іншою адресою. Враховуючи, що у відповідності до с. 17 Закону України «Про охорону дитинства» суд, у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна, з рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11.02.2008 року про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] вбачається, що питання про заборону відчуження житла дитини не вирішувалось, що дає підстави для вжиття заходів на захист житлових прав дитини, у зв'язку з чим було подано вказаний позов. Представник прокуратури Чернігівського району в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач [PERSON] позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Додатково пояснила, що спірна частина будинку належить їй на праві приватної власності. Інша частина будинку належить по 1/4 частині [PERSON] , [PERSON] та належала її батьку [PERSON], який помер. Спадщину після смерті батька не оформляла. Третя особа, представник Органу опіки та піклування Чернігівської районної державної адміністрації позов підтримав та просив задовольнити, вказуючи, що його пред"явлено в інтересах дитини. Третя особа - Пльохівська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області в судове засідання свого представника не забезпечила, надавши лист про розгляд справи у відсутність їх представника, позов визнають. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено і ніким не заперечується, що відповідач [PERSON] є матір'ю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що також підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с.6). Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2008 року, яке набрало законної сили, [PERSON] та відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно їх дитини [PERSON], [INFO] ( а.с.23). Після чого, на підставі рішення виконавчого комітету Пльохівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 43 від 30.05.2008 року, опікуном над малолітньою дитиною відповідача - [PERSON], була призначена її бабуся [PERSON] ( а.с.5). Відповідно до довідки Пльохівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №103 від 25.03.2015р., [PERSON] проживала разом з батьками з 14 лютого 2006 року по 30 травня 2008 року за адресою: с. Скугарі, вул. Зелена,3 Чернігівського району та області. В даний час вона зареєстрована за вказаною адресою, але проживає разом з опікуном [PERSON] в м. Чернігові, район Півці, вул. Урожайна,23 ( а.с.12). Як передбачено ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства", суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Питання про накладення заборони на відчуження житла, в якому проживала дитина, вказаним вище рішенням суду, вирішено не було. Статтею 25 цього ж закону передбачено, що у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Жиле приміщення, яке зберігається за дітьми, може бути передано в оренду іншим громадянам на строк до повернення дітей із зазначених закладів, від опікунів чи піклувальників, з прийомної сім'ї чи дитячого будинку сімейного типу. Порядок збереження і передачі в оренду жилого приміщення та іншого майна дитини затверджується Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3 ч.3 ст. 71 Житлового кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Частиною 1 статті 247 СК України передбачено, що дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. Відповідно до ст.32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" за дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особами з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім'ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Жилі приміщення, в яких проживали діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, до влаштування їх у сім'ї громадян України, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також щодо яких є рішення суду, не можуть бути відчужені без отримання згоди на таке від органів опіки та піклування, яка може надаватися лише в разі гарантування збереження права на житло таких дітей. Судом також встановлено, що згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та відповіді Комунального підприємства «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» від 29.04.2015 року наданої на запит суду, житловий будинок, в якому проживала до встановлення опіки дитина, в інтересах якої заявлено позов - Чернігівська область, Чернігівський район, с. Скугарі, вул. Зелена, 3, на праві власності зареєстровано за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в частці по 1/4 частині за кожним згідно договору купівлі-продажу від 23.12.2003 року ( а.с.10,20) . Як вбачається з копії актового запису про шлюб від 14 липня 2005 року, [PERSON], після укладення шлюбу з [PERSON], змінила прізвище на "Сібірякову". ( а.с.7) Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 26.03.2015 року вбачається, що жодних обтяжеть на спірний житловий будинок не зареєстровано. Як зазначила відповідач у судовому засіданні, співвласник спірного будинку - її батько [PERSON], помер, проте належних та допустимих доказів цьому надано не було. Отже, враховуючи вище викладені норми та те, що малолітня [PERSON], 14 лютого 2006 року народженння із свого народження проживала та була зареєстрована разом з матір"ю [PERSON] за адресою: с. Скугарі, вул. Зелена,3 Чернігівського району Чернігівської області та відповідно користувалася всіма правами нарівні з власниками будинку, тому остання набула права користування вказаним жилим будинком, а її тимчасове проживання в сім"ї опікуна не позбавляє її відповідного права на житло, яке підлягає захисту з боку Держави. Враховуючи, вимоги Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та те, що лише за відповідним рішенням суду дані щодо заборони відчуження вказаного майна можуть бути внесені до Єдиного реєстру заборони відчуження об"єктів нерухомого майна, такий спосіб захисту є відповідним, позов - обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню, оскільки направлений виключно на захист прав малолітньої дитини, яка позбавлена батьківської опіки.

Outcome: approved