Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якій зазначила, що 03.02.1997 року її було призначено на посаду заступника головного лікаря з поліклінічної роботи " Вузлової лікарні станція Помічна". Відповідачем при нарахуванні та виплаті позивачеві заробітної плати було проведено нарахування 0,5 посадового окладу з встановленими надбавками за рахунок коштів спеціального фонду та 0,5 посадового окладу з встановленими надбавками за рахунок коштів загального фонду. Позивач вважає, що нарахування та виплата їй частини заробітної плати за рахунок коштів спеціального фонду суперечить вимогам наказу Міністерства охорони здоров'я України № 33 від 23.02.2000 року та наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства охорони здоров'я України від 05.10.2005 року №308/519. У зв'язку з цим вважає, що має право вимагати у відповідача виплати заробітної плати за виконання роботи завідуючого поліклінічним відділенням з виконанням функції лікаря з експертизи тимчасової втрати працездатності, лікаря-терапевта, голови ЛЕК лікарні в розмірі 0,5 посадового окладу завідуючого поліклінічним відділенням з встановленими надбавками за рахунок коштів загального фонду з 01.01.2015 року по 01.01.2016 року в розмірі 25049 гривень 13 копійок . В судовому засіданні позивач надала пояснення, що їй на підставі наказу №09 від 02 січня 2014 року починаючи з 01.01.2015 по 01.01.2016 не виплачено кошти за роботу по сумісництву на посаді цехового лікаря терапевта у розмірі 25049,13 гривень. Представник відповідача та головний лікар КЗ " Помічнянська лікарня " Рудий Ю.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та надали суду пояснення, що позивач працювала на посаді завідуючої поліклінічним відділенням КЗ "Вузлової лікарні станції Помічна". Свої посадові обов'язки завідуючої поліклінічним відділенням Вузлової лікарні станції Помічна виконувала згідно штатного розпису, посадових інструкцій, а також відпрацьований час обліковувався табелями обліку робочого часу. Згідно табелів обліку використання робочого часу з 01.01.2015 по 01.01.2016, відпрацьований час обліковувався як за загальним так і спеціальним фондом. Також зазначив, що наказ №09 від 02 січня 2014 року станом на 01.01.2015 втратив чинність так як наказ приймався згідно кошторису та фінансової документації на 2014 рік. Усі накази у 2015 році приймались по новому з врахуванням фінансування у зазначеному році. Зазначене підтверджується і тим, що на виконання наказу №09 від 02 січня 2014 року [PERSON] у 2014 році виконувала посадові обов'язки за сумісництвом на посаді цехового лікаря терапевта на 0,5 ставки у вільний від основної роботи час, що підтверджується табелями обліку використання робочого часу за 2014 рік. Водночас у 2015 році позивач працювала на ставці за основним місцем роботи на посаді завідуючого поліклінічним відділенням ДЗ «Вузлова лікарня станції Помічна», що підтверджено табелями обліку використання робочого часу з 01.01.2015 по 01.01.2016. Також відповідач не може нести відповідальність згідно позовних вимог, так як у середині 2015 року юридична особа ДЗ «Вузлова лікарня станції Помічна» ліквідована, а створено комунальний заклад " Помічнянська лікарня ". Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає встановленими наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів зазначені в частині другій зазначеної статті. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 р. №975-р державний заклад "Вузлова лікарня станції Помічна державного підприємства "Одеська залізниця" передано у власність територіальної громади м.Помічна (Кіровоградська область). Згідно Статуту Комунального закладу "Помічнянська лікарня" Добровеличківського району Кіровоградської області, затвердженого рішенням сесії Помічнянської міської ради від 24 грудня 2015 року №48 лікарня є правонаступником усіх прав та обов'язків державного закладу "Вузлова лікарня станції Помічна ДП "Одеська залізниця". Згідно штатного розпису на 2015 рік Комунального закладу "Помічнянська лікарня" Добровеличківського району Кіровоградської області (спеціальний фонд), затвердженого 03.11.2015 року Помічнянським міським головою, рахується 0,5 ставки посади завідувача поліклінічним відділенням з виконанням функцій лікаря по експертизі тимчасової непрацездатності (а.с.188). Згідно штатного розпису на 2015 рік Комунального закладу "Помічнянська лікарня" Добровеличківського району Кіровоградської області (загальний фонд), затвердженого 03.11.2015 року Помічнянським міським головою, числиться 0,5 ставки посади завідувача поліклінічним відділенням з виконанням функцій лікаря по експертизі тимчасової непрацездатності (а.с.187). Помічнянським міським головою 30.11.2015 року затверджено зміни до штатного розпису на 2015 рік Комунального закладу "Помічнянська лікарня" Добровеличківського району Кіровоградської області, згідно якого виключено зі штатного розпису спеціального фонду 0,5 ставки посади завідувача поліклінічним відділенням з виконання функцій лікаря по експертизі тимчасової непрацездатності та включено до штатного розпису загального фонду 0,5 ставки посади завідувача поліклінічним відділенням з виконання функцій лікаря по експертизі тимчасової непрацездатності (а.с.128 т.1). Карточкою-справкою за 2015 та розрахунковими листками з січня по грудень 2015 року підтверджено факт нарахування та виплати заробітної плати [PERSON] (а.с.203). Відповідно до посадової інструкції лікаря-терапевта цехового [PERSON] від 26.06.2013, визначено її посадові обов'язки на зазначеній посаді (а.с. 164-167). Відповідно до відомостей обліку відвідувань в поліклініці (амбулаторії), диспансері консультації вдома за січень-грудень 2015 року підтверджено кількість прийнятих [PERSON] та поліклінікою відвідувачів (а.с. 168-178,180,183). Довідками статистиками за 2015 рік, підтверджена навантаженість лікарів ДЗ «Вузлова лікарня станції Помічна» (а.с.179,181,182). Відповідно до наказу ДЗ «Вузлова лікарня станції Помічна» №09 від 02 січня 2014 року, [PERSON] завідуючій поліклінічним відділенням надано сумісництво на 0,5 ставки цехового лікаря терапевта з 02.01.2014, тимчасово, до укомплектування штату. Оплату здійснювати за виконану роботу пропорційно відпрацьованому часу з посадовим окладом відповідно до штатного розпису. Згідно довідки про заробітну плату від 29 вересня 2016 року [PERSON] займає посаду - завідуюча поліклінічного відділення, за 2015 рік їй нараховано 50098,27 гривень (а.с.159). Згідно довідки про заробітну плату від 29 вересня 2016 року [PERSON] займає посаду - завідуюча поліклінічного відділення та за 2014 рік їй нараховано 81150,78 гривень (а.с.160). Актом перевірки від 14.07.2016 №11-10-078/0385 та приписом від 14.07.2016 №11-10-078/0385-0418 управлінням держпраці у Кіровоградській області виявлено факт порушення ведення обліку виконаної роботи та заробітної плати. Відповідно до листа від 14.07.2016 № р/536/1-04/01-022-1, управлінням держпраці у Кіровоградській області надано відповідь про відсутність підтверджуючих документів на виконання обов'язків за сумісництвом на посаді цехового лікаря терапевта за 2015-2016 роки. Відповідно до записів у трудовій книжці [PERSON], записи пов'язані із сумісництвом на посаді цехового лікаря терапевта згідно наказу №09 від 02 січня 2014 року, відсутні (а.с.162-163). Відповідно до графіку роботи лікарів ДЗ «Вузлова лікарня ст. Помічна ДП «Одеська залізниця» на 2015 рік, [PERSON] працює на 1,0 ставки із тривалістю робочого дня 7 годин 42 хвилини на посаді завідуючої поліклінічного відділення. Відповідно до табелів обліку використання робочого часу за січень-грудень 2015 року, [PERSON] працювала на посаді завідуючої поліклінічного відділення ДЗ «Вузлова лікарня ст. Помічна ДП «Одеська залізниця» із виконанням роботи як за загальним фондом 3 год. 21 хв. та за спеціальним фондом 3 год. 21 хвилина. Суд зазначає, що частиною 3 статті 32 Кодексу законів про працю України передбачено, що у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. У зв'язку з цим зміна істотних умов праці є законною тільки у разі, якщо буде доведено наявність змін в організації виробництва і праці. Крім того, відповідно до ст. 103 КЗпП України про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, звернення до суду зумовлене наявністю вже порушених прав, свобод чи інтересів, на захист яких звертається особа, у зв'язку з чим визнання будь-якого права на майбутнє є безпідставним. Однак суд вважає, що будь-які права позивача щодо нарахування та виплати заробітної плати за загальним фондом не були порушені, адже позивач не заперечує, що вона працювала на посаді завідуючої поліклінічного відділення та їй оплачені кошти згідно відпрацьованого часу, що підтверджено табелями обліку використання робочого часу за січень-грудень 2015 року та штатним розписом. Крім того суд зазначає, що табелями обліку використання робочого часу за січень-грудень 2015 року, [PERSON] облікований робочий час як за загальним фондом так і за спеціальним по 0,5 ставки, а тому і оплата заробітної плати проведена відповідно, при цьому фонд заробітної плати може змінюватись. Щодо наявності чи відсутності фактів використання відповідачем на фінансування видатків по не профінансованим статтям, то суд зазначає, що дана відповідальність покладається виключно на відповідача та жодним чином не порушує прав позивача. Отже суд не вбачає будь-яких порушень прав позивача по даних правовідносинах, а тому і підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Крім того ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши пояснення позивача щодо не виплати їй заробітної плати з 01.01.2015 по 01.01.2016 за сумісництвом цехового лікаря терапевта у розмірі 25049,13 гривень, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про оплату праці» працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору . Суд зазначає, що з 01.01.2015 по 01.01.2016 наявні табеля обліку використання робочого часу за основним місцем роботи на посаді завідуючої поліклінічним відділенням, разом з тим за місцем роботи позивача за сумісництвом на посаді цехового лікаря терапевта відсутні табеля обліку використання робочого часу з 01.01.2015 по 01.01.2016. Дані про облік її робочого часу чи виконаної роботи за сумісництвом згідно наказу №09 від 02 січня 2014 року відсутні. Відповідно до ст. 102-1 КзПП України працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Отже, виплата заробітної плати працівнику за сумісництвом має бути здійснена за фактично відпрацьований період (фактично виконану роботу). Сумісництвом вважається виконання працівником, крім своєї основної роботи, іншої регулярно оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації, або у громадянина (підприємця, приватної особи) за наймом (п. 1 Постанови Кабміну № 245 від 03. 04. 1993 року „Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій). Тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати 4 годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу. В судовому засіданні сторонами не були надані суду докази щодо виконання позивачем роботи за сумісництвом на підприємстві за зазначений у позовній заяві період за межами встановленого робочого часу чи у вихідні дні. Суд зазначає, що наявність наказу ДЗ «Вузлова лікарня станції Помічна» №09 від 02 січня 2014 року без надання належних доказів фактично виконаної роботи за сумісництвом, не є достатньою підставою для задоволення вимог позивача.

Outcome: dismissed