Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

Боржник звернувся до суду з заявою до стягувача про перегляд судового наказу Дарницького районного суду м. Києва за нововиявленими обставинами. В судовому засіданні боржник [PERSON] та його представник [PERSON] вимоги заяви збільшили, збільшені вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що 14.07.2001 року сторони уклали між собою шлюб. Від зареєстрованого шлюбу вони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 5.11.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Судовим наказом судді Дарницького районного суду м. Києва Комаревцевої Л.В. від 13.02.2018 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] в розмірі 18 365 грн. щомісяця, починаючи з 18.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Вважають, що вказаний судовий наказ підлягає скасуванню, відмові у задоволенні видачі судового наказу та здійснення повороту виконання рішення суду. В період судового розгляду справи, а також після винесення судового рішення про розірвання шлюбу [PERSON] сплачував [PERSON] грошові суми до 3.01.2018 року на утримання доньки за допомогою банківської платіжної системи ПриватБанку. Таким чином, вважаючи, що даних сум недостатньо, стягувач мала б подати до суду позовну заяву до боржника, а не заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів, що суперечить ч.3, ст.19 ЦПК України, оскільки між сторонами існує спір, а судовий наказ видається у випадку відсутності спору між сторонами по справі. Крім того, 19.07.2016 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у подружжя народилась [INFO] донька [PERSON] . Вказана обставина є істотною, яка не була відома судові і заявнику і не була врахована при винесенні судового наказу. Також суд не врахував, що з 29.04.2014 року [PERSON] є єдиною власницею квартири [ADDRESS] , яку здає у оренду з щомісячною оплатою 8 000 грн., отримуючи постійний дохід. Вона також є директором і засновником ТОВ „УКРСПЕЦЕКСПРЕС", отримуючи щомісяця значний розмір заробітної плати та дивіденди. Всі вказані обставини дають право скасувати оскаржуваний судовий наказ, відмовити у задоволенні заяви [PERSON] про видачу судового наказу і здійснити поворот виконання рішення суду, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти, отримані стягувачем на підставі виданого судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 13.02.2018 року. Стягувач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви не визнали, пояснивши, що судовий наказ судді Дарницького районного суду м. Києва Комаревцевої Л.В. від 13.02.2018 року відповідає нормам чинного законодавства. Розмір аліментів, визначений у наказі, відповідає 1/6 частині доходу боржника. Наявність іншої дитини на утриманні [PERSON] не є нововиявленою обставиною, оскільки з моменту винесення судового наказу пройшов рік, тому термін звернення до суду з цієї підставі сплинув. Місце проживання спільної дитини сторін не впливає на обов`язок батька утримувати свою дитину, а та обставина, що будинок, де мешкає дитина, не зареєстрований у встановленому законом порядку, ніяким чином не покладає обов`язок на матір здійснити таку реєстрацію або примусити власника такого нерухомого майна здійснити вказану адміністративно-правову функцію. За таких обставин заява боржника є необґрунтованою і не підлягає задоволенню. Заслухавши сторони, її представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд в межах заявлених вимог заяви та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому ч.1, ст.182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, 14.07.2001 року сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №685 (т.1, а.с.8). Від зареєстрованого шлюбу вони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] (т.1, а.с.11). Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 5.11.2014 року шлюб між сторонами було розірвано (т.1, а.с.9-10). Як регламентовано ч.3, ст.19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. За змістом ч.1-2, ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Згідно п.4-5, ч.1, ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Системний та всебічний аналіз вказаних вище норм права наголошує, що законодавець передбачив право звернення до суду особи, з якою проживає дитина (діти), з заявою про видачу судового наказу виключно у двох фіксованих формах: про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також за відсутності спору щодо таких грошових сум. Тобто, законодавець фіксовано визначив, що звернення з заявою про видачу судового наказу має містити виключно одну із двох вимог до боржника на одну дитину: або 1/4 частину з усіх його доходів щомісячно, або у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що складало на день звернення до суду 930 грн. (1860 грн. : 2). 18.01.2018 року [PERSON] звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх його доходів щомісяця, що складає 18 365 грн. щомісяця, починаючи з 18.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (т.1, а.с.1-3). Після усунення недоліків її вимоги полягали у стягненні аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 18 365 грн. щомісяця (т.1, а.с.24). Судовим наказом судді Дарницького районного суду м. Києва Комаревцевої Л.В. від 13.02.2018 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] в розмірі 18 365 грн. щомісяця, починаючи з 18.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (т.1, а.с.26). Вказаний розмір аліментів був розрахований із розміру заробітної плати боржника, зазначеної у довідці №180-12 від 13.12.2017 року ТОВ „Юнікорн Мерітайм ЛТД" і наданої до суду [PERSON] , яка складала 1/6 її частину (т.1, а.с.14). Однак якщо брати максимальний розмір заробітку, який припав на липень 2017 року в сумі 89 224 грн. 02 коп., то 1/6 частина від даної суми буде складати тільки 14 870 грн. 67 коп., що є меншим розміром визначених аліментів у 18 365 грн., що підлягають стягненню. За правилами п.3, ч.1, ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу. Таким чином, розмір призначених аліментів вказаним судовим наказом не відповідає вимогам ст.161 ЦПК України. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2019 рік" - установити у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Як регламентує ч.2, ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За правилами ч.1-2, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, судом встановлено, що після винесення судового рішення про розірвання шлюбу [PERSON] сплачував [PERSON] грошові суми до 3.01.2018 року на утримання доньки за допомогою банківської платіжної системи ПриватБанку. Вказані обставини підтвердила у судовому засіданні [PERSON] , зазначивши їх значно менший і недостатній розмір. За таких обставин зазначені обставини не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами по справі. Таким чином, вважаючи, що даних сум недостатньо, стягувач мала б подати до суду позовну заяву до боржника, а не заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів, що суперечить ч.3, ст.19 ЦПК України, оскільки між сторонами існує спір, про що висловила свою незгоду і стягувач у судовому засіданні, а судовий наказ видається у випадку відсутності спору між сторонами по справі. Як зазначено у п.1, ч.2, ст.423 ЦПК України Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Крім того, 19.07.2016 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу у подружжя народилась [INFO] донька [PERSON] . Дружина боржника [PERSON] перебуває на утриманні чоловіка до досягнення дитиною 3-х років. Вказані обставини є істотними, які не були відомі судові і заявнику і не були враховані при винесенні судового наказу. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки між сторонами існує спір про право, яке полягає у більшому розмірі аліментів, ніж сплачував добровільно боржник і визначений законодавцем, а також приймаючи до уваги не враховані істотні обставини, які не були відомі судові при винесені судового наказу, тому судовий наказ судді Дарницького районного суду м. Києва Комаревцевої Л.В. від 13.02.2018 року, яким з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільної доньки [PERSON] в розмірі 18 365 грн. щомісяця, починаючи з 18.01.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, підлягає скасуванню, в задоволенні заяви [PERSON] про видачу судового наказу про стягнення 18 365 грн. щомісячних аліментів слід відмовити, здійснити поворот виконання судового наказу Дарницького районного суду м. Києва від 13.02.2018 року шляхом стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів, отриманих нею на підставі виданого і оскаржуваного судового наказу.

Outcome: approved