Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON], представник позивачів: [PERSON], звернулися до суду з позовом до територіальної громади в особі Дмитрівської сільської ради Сумської області, третя особа: відділ Держгеокадастру у Великописарівському районі, про визнання права власності на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в м.Харків, на ? частину за кожним права на земельну частку (пай) площею 4,56 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 27.03.1997 на ім'я [PERSON], яка померла [INFO]. Вказане право на земельну частку (пай) було успадковане в порядку ст.549 ЦК УРСР (1963р.) [PERSON] після смерті [PERSON], однак нотаріально не оформлене. Позивачі являються спадкоємцями за законом вказаного спадкового майна, однак оформити спадкові права в нотаріальному порядку не мають можливості, оскільки втрачений правовстановлювальний документ. У зв'язку з викладеним позивачі просять позов задовольнити. У судовому засіданні позивачі присутні не були. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Представник відповідача - Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району - у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Великописарівському районі Сумської області Ароян С.Х. - у судовому засіданні з позовними вимогами згоден. Заслухавши пояснення представників позивачів та третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 грудня 2013 року розглянув справу № 6-138цс13 і зробив правовий висновок, що відповідно до ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Судом встановлено, що [INFO] в с. Братениця Великописарівського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.22). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 4,56 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого 27.03.1997 за №392 (а.с.28). Відповідно до довідки виконкому Дмитрівської сільської ради від 14.12.2016 (а.с.26) заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46365427 від 04.01.2017 (а.с.55). Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (1963р.) спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно з ч.1 ст.529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги являються в рівних частинах діти ( у тому числі усиновлені), подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого. Згідно ст.549 ЦК України (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1). якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2). якщо він подав до держнотконтори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.2 цієї статті). З довідки виконкому Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району (а.с.26) вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] в порядку ст.549 ЦК УРСР (1963р.) прийнята її донькою [PERSON]; їх родинні стосунки підтверджуються відповідними письмовими документами (а.с.23,24); відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46365435 від 04.01.2017 після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена (а.с.56). [PERSON] свої спадкові права належним чином не оформила та померла [INFO] в м.Харків (а.с.13). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46365450 від 04.01.2017 заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с.54). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46365461 від 04.01.2017 після смерті [PERSON], яка померла [INFO], 18.03.2013 нотаріусом Сьомої Харківської ДНК заведена спадкова справа за №213/2013 та видані свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям за законом [PERSON] та [PERSON] (а.с.14,16,52). Відповідно до ст.1218 ЦК України (2004р.) - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги на вищевказане спадкове майно після смерті [PERSON] в рівних частинах являються її доньки - позивачі [PERSON] та [PERSON]; їх родинні стосунки підтверджуються відповідними письмовими документами (а.с.19-21). Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Неможливість оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.11.2016 (а.с.18). Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачами [PERSON] та [PERSON]. спадщини після смерті матері [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право позивачів на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

Outcome: approved