Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 04.10.2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами" складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Отже, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст. 634 ЦК України, був укладений договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, розмір якого в подальшому збільшився до 15000 грн. Крім того, для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. Таким чином, банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач в порушення умов кредитного договору не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором, в зв`язку з чим станом на 04.10.2020 року має заборгованість у розмірі 12802,56 грн., з яких: 12718,37 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 84,19 грн. заборгованість за простроченими відсотками. На підставі викладеного АТ КБ "ПриватБанк" просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 12802,56 грн., а також судові витрати в сумі 2102 грн. Від представника відповідача адвоката Бурнашева П.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, покликаючись на їх безпідставність, оскільки позивачем не доведено, що наданий ним витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не підписані відповідачем, є складовою кредитного договору і саме ці Умови вона мала на увазі, підписуючи Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. При цьому, в Анкеті-заяві відсутні істотні умови договору, зокрема вид картки, строк її дії, дата видачі, кредитний ліміт, а також встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання. Також не може бути на його думку належним доказом на підтвердження умов договору і надана суду Довідка про умови кредитування, оскільки вона не є складовою частиною договору. Крім того, право на звернення до суду у позивача виникло 30.08.2011 року, а з позовом до суду він звернувся в жовтні 2020 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Представником позивача [PERSON] було подано відповідь на відзив, в якій вона вказує, що відповідачем було підписано, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. Також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладення договору та виявила бажання оформити на своє ім`я кредитку "Універсальна". Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами", які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувалася грошима, а отже отримала кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій без наявності картки є неможливим. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наведений, судово-економічні експертизи по справі не проводились. Оскільки між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, то є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Крім того, так як строк перевипущеної відповідачу картки встановлено до останнього дня березня 2021 року, то банк звернувся в суд з позовом 25.10.2020 року до спливу строку позовної давності. У зв`язку з викладеним представник позивача просила суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. Представником відповідача адвокатом Бурнашевим П.В. подано заперечення на вказану відповідь на відзив, в якому вважає викладені у відповіді доводи такими, що не ґрунтуються на нормах матеріального права Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилися. Представник позивача Дашко В.М. разом із позовною заявою подав письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, в якій заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Від представника відповідача адвоката Бурнашева П.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі відповідача, в якій просив відмовити у задоволенні позовних вимог. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін та їх представників. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку № б/н від 04.10.2010 року, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 18). В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Підписавши вказану анкету-заяву, відповідач також підтвердила, що вона ознайомилася з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. На підставі підписаної відповідачем анкети-заяви позивач надав останній кредит у розмірі, встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому було збільшено до 14636,01 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 16). Крім того, як слідує з довідки АТ КБ "Приватбанк" [PERSON] було видано ряд кредитних карток, остання з яких № [NUMBER] з терміном дії до березня 2021 року (а.с. 17). Відповідач користувалася наданими їй кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.53-77). Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 04.10.2020 року у відповідача наявна заборгованість перед банком у розмірі 12802,56 грн., з яких: 12718,37 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 84,19 грн. заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 3-15). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складову його повної вартості, зокрема заборгованість за простроченими процентами за користування кредитними коштами. У підписаній відповідачем анкеті-заяві від 04.10.2010 року будь-які дані про тип кредитної картки, розмір відсотків за користування кредитом, строк повернення коштів, розміри пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту відсутні. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 04.10.2010 року, посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємну частину договору, які не підписані відповідачем, а також на Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", яка згідно підписаної відповідачем анкети-заяви не є складовою частиною укладеного між сторонами договору. Однак, надана банком довідка про умови кредитування підписана невідомою особою без зазначення її прізвища та ініціалів (а.с. 19). Крім того, довідка датована 08.12.2010 року, в той час як анкету-заяву, відповідно до якої [PERSON] виявила бажання отримати кредит у АТ КБ "Приватбанку" підписано останньою 04.10.2010 року, а тому вона не могла погодити при підписанні анкети-заяви викладені у вказаній довідці умови договору. Що стосується наданого позивачем Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, то матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та правила розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву, а також те, що вони на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в них розмірі і порядку нарахування. В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (04.10.2010 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (04.11.2020 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у\~анкеті-заяві\~домовленості сторін\~про сплату\~відсотків за\~користування кредитними\~коштами,\~пені та\~штрафів за\~несвоєчасне погашення\~кредиту, наданий банком Витяг з Умов та правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, згідно з шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, доданий до позовної заяви, Витяг з Умов та Правил, які не підписані відповідачем, не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 04.10.2010 року, шляхом підписання відповідачем заяви. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19). Таким чином, Вимоги про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства (встановлені законом), зокрема ст.ст.625, 1048 ЦК України, позивачем не пред`являлись. З урахуванням наведеного, правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитними коштами відсутні. Разом з тим, беручи до уваги, підписану відповідачем, Анкету-заяву та виходячи з положень ст. 1046 ЦК України, суд встановив, що між АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] укладено договір, за умовами якого остання отримала грошові кошти, які зобов`язана повернути позикодавцеві в такій же сумі. При цьому, укладений між сторонами договір від 04.10.2010 року не містить строку повернення кредиту (користування ним). Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Таким чином, оскільки укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним), позивач, в силу ч.2 ст.530 ЦК України вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Із вказаних вище розрахунків заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що позивач, починаючи з 01.07.2015 року неодноразово, нараховані відповідачу, відсотки самостійно автоматично погашав за рахунок кредиту, фактично переводячи таким чином, нараховані відсотки у тіло кредиту та повторно нараховуючи на них нові відсотки. Вказане, зокрема, підтверджується колонкою "Відсотки погашені за рахунок кредита" розрахунку заборгованості. Зазначені дії жодним чином не відповідають умовам укладеного між сторонами договору та суперечать суті кредитних правовідносин, оскільки проценти є платою за використання кредитних коштів. Крім того, позивач в односторонньому порядку нараховував відповідачу та включав в заборгованість за тілом кредиту суми комісії за обслуговування, страхового платежу за договором "страхування кредитного ліміту" та пені за прострочку за кредитом, сплату яких умовами договору також не передбачено. За наведеного, суд вважає, що розмір заборгованості відповідача за тілом кредиту слід розраховувати лише беручи до уваги суми фактично використаних останньою кредитних коштів та суми сплачених нею коштів на погашення заборгованості. Згідно наданої банком виписки по рахунку вбачається, що за період з 08.12.2010 року по 08.09.2020 року відповідачем фактично отримано та використано кредитні кошти в загальному розмірі 241233,93 грн., а сплачено на погашення кредиту 265158,29 грн., що свідчить про відсутність у [PERSON] заборгованості за тілом кредиту. Враховуючи викладене, заявлені АТ КБ "ПриватБанк" позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту та простроченими відсотками є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed