Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

27 лютого 2018 року представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області в інтересах [PERSON] з позовом до Степанівської сільської ради Олександрівського району Донецької області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В обгрунтування позову представник позивача зазначив, що 11 квітня 2011 року, помер [PERSON] після смерті якого на території Степанівської сільської ради Олександрівського району Донецької області відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі: з житлового будинку (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), який розташований за адресою: вул. Калинова, 15, с. Степанівна, Олександрівського району, Донецької області. За життя спадкодавець лишив заповіт, яким заповів все майно, яке на день смерті належало йому на праві спадщини позивачу [PERSON] Позивач є донькою спадкодавця, та спадкоємцем свого померлого батька за заповітом. Після смерті спадкодавця позивач своєчасно та в належний спосіб звернулася до приватного нотаріуса Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON], яким була заведена спадкова справа за №43/2011. 23 лютого 2018 року позивач звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом - на зазначений вище житловий будинок. За результатами розгляду вказаної заяви позивачу було відмовлено з причин того, що позивачем не було надано нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок на підтвердження належності спірного домоволодіння за життя саме спадкодавцю. Вказані документи, були втрачені спадкодавцем. Рік побудови житлового будинку 1976. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, який розташований за адресою: вул. Калинова, 15, с. Степанівна, Олександрівського району, Донецької області. Позивач у судове засідання не з'явилась та не повідомила суд про причину неявки. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, надав вояснення відповідні викладеному в позовній заяві. Представник відповідача, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст..1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.. 1218 ЦК). До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст..1225 ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.(ст..1268 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.(ст..1269 ЦК). Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. (ст..1278 ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 3\~Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні позовних вимог суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинка. За змістом п. 62\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР\~ підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Відповідно до вимог зазначених в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами). Як встановлено судом в судовому засіданні 11.04.2011 року помер [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до облікової картки № 0260-1 об'єкта погосподарського обліку житлового будинку № 15 по вул. Калініна, в с. Степанівка, власником житлового будинку є [PERSON], який був зареєстрований у вказаному будинку та помер 08.04.2011 року, будинок побудований в 1972 року. У вказаному будинку також був зареєстрований його син [PERSON], який помер 03.11.2017 року (а.с. 15-17, 11). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 15 по вул. Калинова, в с. Степанівка від 17.12.2017 року, інвентаризаційна справа №02/2022 (а.с.20-23). Відповідно до довідок Степанівської сільської ради №25 від 02.01.2018 року та №995 від 08.12.2017 року, [PERSON] дійсно на момент смерті був зареєстрований у [INFO] та [PERSON] є єдиним спадкоємцем на даний будинок (а.с.18-19). Позивач [PERSON] є донькою [PERSON] (а.с.5-8). Рішенням Степанівської сільської ради від 14.01.2016 року №7-4/21 вулицю Калініна було перейменовано на вулиця - Калинова (а.с.24). Приватним нотаріусом [PERSON] 23.02.2018 року, позивачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, кадастровий номер 1420387500:01:000:0050, розміром 2.000 га. на території Степанівської сільської ради для ведення особистого селянського господарства (а.с.12). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] від 23.02.2018 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 15 по вул. Калинова, в с. Степанівка, через відсутність правовстановлюючого документа (а.с.25). Відповідно до довідки з спадкового реєстру, після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа № 51607035, яка заведена за заявою [PERSON] (а.с. 26). Розглянувши вимоги позивача про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем після померлого [PERSON], відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину, спадковий будинок був побудований у 1972 році. Житловий будинок має задовільний стан і є придатним для проживання. На підставі зазначеного, ст..1216, 1218, 1225, 1269, 1278 ЦК України, п. 62\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію»,та

Outcome: approved