Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

28 квітня 1977 року [PERSON] подарував [PERSON] 2/3 частини будинковолодіння на [ADDRESS] Смілянського району. 1/3 частина цього будинковолодіння належить [PERSON] в порядку спадкування після смерті її чоловіка [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що договір не зареєстровано в бюро технічної інвентаризації і відповідачка не визнає його право власності, звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на 2/3 частини будинковолодіння на [ADDRESS] Смілянського району, яке складається з будинку "А, а, а3" загальною площею 103, 8 кв.м, житловою площею 66,5 кв.м, літньої кухні "Б, б", погребу "п/д", самочинно збудованого гаража «Г», сараїв "Д", "Ж", вбиральні "З", душу "И", навісів тимчасових "б1", "б2", криниці "К", огорожі №№ 1-4, зливної ями № 5; поділити будинок в натурі відповідно до належних співвласникам часток та встановити порядок користування земельною ділянкою. Представник відповідачки позов не визнав, посилаючись на те, що право власності позивач у встановленому законом порядку не зареєстрував, договір дарування ним підроблений, а тому він взагалі не має права на звернення до суду з даним позовом. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 1977 року [PERSON] подарував [PERSON] 2/3 частини будинковолодіння на [ADDRESS] Смілянського району, що підтверджується договором дарування та рішенням суду від 11 липня 2012 року. Цим же рішенням суду підтверджується і належність [PERSON] на праві власності 1/3 частини цього будинковолодіння. Згідно ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Сторони не змогли домовитися між собою про порядок користування будинковолодінням, а тому по справі призначена та проведена будівельно-технічна експертиза, у висновку якої № 05/37-БТ від 30 квітня 2014 року експерт запропонувала чотири варіанти розділу будинку та земельної ділянки. Представники відповідачки не погодилися ні на жоден із варіантів розподілу будинку запропонований експертом, а позивач запропонував розділити будинковолодіння згідно першого варіанту розподілу будинку, оскільки між сторонами вже склався порядок користування будинком та господарськими спорудами, також цей варіант не потребує додаткових витрат на переобладнання і на думку суду найбільше задовольнить потреби сторін. Разом з тим, при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 20 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розміщені будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх. Суд вважає за доцільне погодитися з запропонованим позивачем варіантом та обрати перший варіант розподілу будинку та перший варіант додатку № 5 встановлення порядку користування земельної ділянки, оскільки вони не порушують права та законні інтереси сторін, є найбільш прийнятними для них, не потребують перебудов та відповідають часткам співвласників з урахуванням існуючого порядку користування, при таких варіантах сторони мають змогу вільного доступу до своїх часток у будинку та землі для обслуговування належного їм майна. У зв'язку зі змінами порядку реєстрації нерухомого майна, на сьогоднішній день [PERSON] позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на вказану частину будинковолодіння, а тому суд вважає за необхідне визнати за ним право власності на 2/3 частини будинковолодіння, яке складається з: будинку "А, а, а3" загальною площею 103, 8 кв.м, житловою площею 66,5 кв.м, літньої кухні "Б, б", погребу "п/д", сараїв "Д", "Ж", вбиральні "З", душу "И", навісів тимчасових "б1", "б2", криниці "К", огорожі №№ 1-4, зливної ями № 5 та виділити йому у користування кімнати будинку 1-1 площею 7,3 кв.м, 1-2 площею 11,6 кв.м, 1-3 площею 17,6 кв.м, 1-4 площею 8,9 кв.м, 1-5 площею 6,5 кв.м, 1-6 площею 7,8 кв.м, 1-8 площею 7,9 кв. м, 1-7 площею 3,7 кв.м. При цьому суд не може визнати за позивачем право власності на самочинно збудований гараж «Г», оскільки відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Разом з тим, суд вважає за необхідне встановити між сторонами порядок користування земельною ділянкою на [ADDRESS] Смілянського району згідно першого варіанту додатку № 5 висновку експерта та виділити у користування [PERSON] 2/3 частин земельної ділянки, що становить 1902,5 кв.м, визначену другому співвласнику, яка виділена зеленим кольором. Земельну ділянку площею 65 кв.м, виділену жовтим кольором у висновку експерта, суд залишає у спільному користуванні [PERSON] і [PERSON] У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути 229 грн 40 коп судового збору, 2500 грн за надання юридичної допомоги адвокатом, з урахуванням складності справи та часу, витраченого на її розгляд, та 5174 грн 95 коп за проведення експертизи. На підставі викладеного, ст.ст. 267, 358, 367, 392 ЦК України,

Outcome: approved