Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON] . На час його смерті разом з ним була зареєстрована та проживала дружина останнього [PERSON] , яка прийнявши спадщину після свого чоловіка, не встигла її оформити. [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку [ADDRESS] , який згідно записів в погосподарській книзі №11 за 2016-2023 роки належав померлому [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] , рік забудови 1962. У встановлений законом строк вона прийняла спадщину, звернувшись до органів нотаріату з відповідною заявою . На підставі її заяви була заведена спадкова справа №73/2019. Інші спадкоємці за законом або заповітом відсутні. Оскільки при житті спадкодавця не було зареєстровано право власності на житловий будинок, тому створилась правова ситуація, що унеможливлює вирішити питання про оформлення спадкових прав в органах нотаріату. Реєстрація права власності на даний час є неможливою, тому просить рішенням суду визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, в зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] у віці 77 років в с.Іванівка Коростенського району, Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23.12.2010 року. За життя [PERSON] склав заповіт, яким зробив розпорядження на випадок своєї смерті заповівши все належне йому майно дочці [PERSON] . Даний заповіт було посвідчено секретарем Веселівської сільської ради Киселевич Т. 02.12.2002 року. В матеріалах спадкової справи №73/2019, копія якої була надана на вимогу суду, наявна заява [PERSON] на адресу приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Зіневича С.О. в якій [PERSON] вказує на те, що свідомо пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] і на спадщину, яка залишилась після його смерті, не претендує. Одночасно вказала, що не заперечує проти того, щоб спадщину після смерті батька прийняла її сестра - [PERSON] . Отже, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом. З довідки Ушомирської сільської ради №31 від 15.08.2019 року слідує, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі №11 виконкому Ушомирської сільської ради за 2016-2023 року, особовий рахунок № [NUMBER] (рік побудови - 1962). У вказаному будинку разом з [PERSON] була зареєстрована та проживала дружина [PERSON] , що стверджується наявними у справі довідками Ушомирської сільради №29, №30 від 15.08.2019 року. [PERSON] померла [INFO] у віці 87 років в с.Іванівка Коростенського району, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 25.03.2019 року. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленою ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Отже, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] на підставі вищевказаної норми Закону. Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини ) після смерті [PERSON] до органів нотаріату не звертались, про що свідчить лист Коростенської районної державної нотаріальної контори № 187/16/02-14 від 08.02.2020 року та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру. Позивач, як дочка [PERSON] , є спадкоємцем останньої по закону першої черги. Ступінь родинного зв`язку між позивачем та її спадкодавцем стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 29.01.1960 року. Зміна прізвища позивача проведена у зв`язку з укладенням шлюбу, що стверджується свідоцтвом серії [NUMBER] . Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений законом строк позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. На підставі поданої заяви було заведено спадкову справу №73/2019 та видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що розташовані на території Веселівської сільської ради. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] позивачу відмовлено. Підставою відмови зазначено відсутність правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно, що стверджується листом № 16/01-16 від 15.01.2019 року. Державна реєстрація права власності на вищевказаний будинок не проводилась, про що свідчить довідка комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» №261 від 22.08.2019 року. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що позивачем надано суду лист нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] після смерті свого спадкодавця в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved