Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 12.07.2013 року в розмірі 23618,85 гривень, яка складається з наступного: 9519,47 гривень - заборгованість за кредитом, 11248,48 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1250 гривень - заборгованість за пенею та комісією, штрафи - 500 гривень (фіксована частина), 1100,90 гривень - (процентна складова), а також судові витрати по справі у розмірі 1378 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.07.2013 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за яким позивач надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що порушує законні права ПАТ КБ "Приватбанк". Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча як позивач, так і його представник про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Надіслали до суду заяву про розгляд та вирішення справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували. Відповідач у справі [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про місце, час та день розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог чинного законодавства, про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав. Частиною 1 ст. 224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про день, час і місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що підстави для відкладення розгляду справи згідно ст. 169 ЦПК України відсутні, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд здійснює заочний розгляд справи з врахуванням вимог статей 224-225 ЦПК України та за наявними у справі доказами. Судом встановлені наступні факти, обставини та відповідні їм правовідносини. 12.07.2013 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, за яким позивач надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 10000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві. Зазначені обставини підтверджуються заявою [PERSON] від 12.07.2013 року (а.с. 6), умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 7-32). Таким чином, при укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої між сторонами укладено договір приєднання, тобто, договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язувався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Відповідно до п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Судом встановлено, що позивач ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, а відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 12.07.2013 року укладеним між позивачем та відповідачем, станом на 30.04.2016 року (а.с. 5) да зафіксовано заборгованість відповідача перед позивачем за період з 12.07.2013 по 30.04.2016 року в сумі 23618,85 гривень, з яких 11248,48 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1250 гривень - заборгованість за пенею та комісією, штрафи - 500 гривень (фіксована частина), 1100,90 гривень - (процентна складова), Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав встановлених ст.11 ЦК України, відповідно до якої, підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, визначено договори та інші правочини. Cтаттями 526, 629 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження, та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так як позивачем доведено обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову. Частиною1 ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved