Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

10 березня 2021 року до суду звернулася представник [PERSON] з позовом в інтересах [PERSON] до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Третя криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, [PERSON] про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини та просила суд надати [PERSON] , [INFO] , додатковий строк два місяці з набрання рішення суду законної сили для прийняття спадщини за заповітом та за законом, яка відкрилася після смерті її дідуся [PERSON] , померлого [INFO] , визнавши причину пропуску цього строку поважною. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначила, що [INFO] у віці 85 років помер дідусь [PERSON] - [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить: квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; гараж, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж за №б/н; земельна ділянка площею 0,0466 га для ведення колективного садівництва, що розташована на території Криворізької міської ради у с/т «Зірочка» у Центрально-Міському районі, кадастровий номер 1211000000:08:278:0044. За життя, [PERSON] , було складено Заповіт від 20 листопада 2018 року посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Убієнних Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 868. Відповідно до заповіту спадкоємцем квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та гаража, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж за №б/н, після смерті [PERSON] є Позивач - [PERSON] , [INFO] . Представник позивача у позові зазначила, що батько Позивачки [PERSON] який народився [INFO] , є сином померлого та спадкоємцем першої черги у разі спадкування за законом відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України. Позивач, маючи намір прийняти спадщину, 24 лютого 2021 року звернулася до державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Рикової Тетяни Валентинівни для оформлення Свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на майно яке не ввійшло до заповіту, що належало дідусю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Проте, 26 лютого 2021 року Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою, Позивачці було видано Постанову від 26 лютого 2021 року вих. № 331/02-14 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском строку прийняття спадщини. Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №63690252 від 24.02.2021 р, спадкову справу заведено 24.02.2021 року державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В. спадкова справа №67254975, на підставі заяви [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на майно яке не ввійшло до заповіту. Представник позивача, у позові стверджує, що Позивач тривалий час не могла прийти до нормального стану, була в своїх переживаннях, в своєму відчаї та смутку від втрати рідної людини. Не була обізнана стосовно наявністю заповіту на її ім`я, цей факт став відомий їй від батька, [PERSON] , лише після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. У відповідності до цього, про наявність у неї прав на спадкове майно Позивач не знала. Окрім цього, не знаючи вимог законодавства, будучи юридично не обізнаною у галузі спадкового права та щодо строків подання заяви про прийняття спадщини, в силу неправильного уявлення про порядок прийняття спадщини Позивач пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк та не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Враховуючи, що відмова нотаріуса позбавляє Позивачку можливості реалізувати право на спадкування, представник позивача звернулась до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 12 березня 2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження. (а.с. 47) Ухвалою суду від 18 травня 2021 року за клопотанням представника позивача витребувано від державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, копію спадкової справи №67254975, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . (а.с.71-72) Ухвалою суду від 23 червня 2021 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 104) В судовому засіданні позивач [PERSON] присутня не була, поза межами судового засідання, 26 серпня 2021 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшла заява, в якій остання просив суд проводити розгляд вказаної справи без участі позивача та її представника за наявними у справі матеріалами. В заяві представник позивача зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.. Представник відповідача Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками про отримання судових повісток, про причини поважності неявки суд не сповістили, відзиву на позовну заяву не надали. (а.с.52, 53) Представник третьої особи по справі Третьої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області у судовому засіданні присутній не був, однак від завідувача нотаріальної контори Ситнік О.О. 16 квітня 2021 року на адресу суду надійшов лист вих. №597/01-16 від 06.04.2021 року, в якому [PERSON] просила суд проводити розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори. Третя особа по справі [PERSON] у судовому засідання присутній не був, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, 09 квітня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутністю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У вказаному клопотанні [PERSON] просив суд проводити розгляд справи без його участі та зазначив, що не заперечує проти позовних вимог, просив суд їх задовольнити. (а.с.54) Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи повторну неявку в судові засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку загально позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву - не подав. Зі змісту пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв`язку з цим, з огляду на належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, суд вважає можливим провести заочний розгляд вказаної справи на підставі наявних в ній письмових доказів. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Дзержинським реєстраційним бюро РАЦС м. Кривий Ріг, 13 жовтня 1960 року складно відповідний актовий запис №3957. Батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.1960 року. (а.с.24) [INFO] народилась [PERSON] , про що Довгинцівським відділом РАЦС м. Кривий Ріг складено відповідний актовий запис №1074, батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с.27) 06 вересня 2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області та складено відповідний актовий запис №622. Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.09.2013 року. (а.с.28) [INFO] помер [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Інгулецькому та Металургійному районах у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), складено 13 серпня 2020 року відповідний актовий запис №1208, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.08.2020 року. (а.с.10) Вказані обставини підтверджують, що позивач по справі [PERSON] є онукою померлого [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріус Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. 05 грудня 2002 року та зареєстровано в реєстрі за №1-4919, спадкоємцем майна гр. [PERSON] , померлої [INFO] , є чоловік - [PERSON] . Спадкове майно на яке видане вказане свідоцтво, складається з 1/2 частини двокімнатної квартири жилою площею 9,2 кв.м., загальною площею 47,5 кв.м. на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, яка знаходиться у [ADDRESS] , що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького МНО Рукавіциною Н.В. 01.06.2001 року за реєстровим №у-294 та зареєстровано в Криворізькому бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за реєстровим №210П-115-115. (а.с. 13) Відповідно до Свідоцтва про право власності виданого державним нотаріус Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. 05 грудня 2002 року та зареєстровано в реєстрі за №1-4917, [PERSON] , який є чоловіком [PERSON] , померлої [INFO] , належить право власності на 1/2 частину згідно з ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України на спільне сумісне майно придбане подружжям під час зареєстрованого шлюбу. Спільне сумісне майно, яке видане гр. [PERSON] , складається: з двокімнатної квартири жилою площею 9,2 кв.м., загальною площею 47,5 кв.м. на першому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, яка знаходиться у [ADDRESS] , що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького МНО Рукавіциною Н.В. 01.06.2001 року за реєстровим №у-294 та зареєстровано в Криворізькому бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за реєстровим №210П-115-115. На 1/2 частину квартиру видане свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстром №1-4919. (а.с.14) На підставі Свідоцтва про право приватної власності на будівлю, виданого Районним відділом комунального господарства Виконавчого комітету Саксаганської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу від 03 листопада 1999 року [PERSON] належить гараж, який знаходиться в [ADDRESS] . (а.с.16) Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП від 27 серпня 2002 р. виданого на підставі рішення виконкому Криворізької міської Ради народних депутатів №300/4 від 14.07.99р. та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2131, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянку № 36 , площею 0,0466 га для ведення колективного садівництва, що розташована на території Криворізької міської ради у с/т «Зірочка» у Центрально-Міському районі, кадастровий номер 1211000000:08:278:0044. (а.с.19-23) 20 листопада 2018 року [PERSON] було складено заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Убієнних Л.М. та зареєстрований в реєстрі за №868. Відповідно до вказаного заповіту [PERSON] заповів належне йому на праві приватної власності майно, а саме: квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , гараж, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , гараж за №б/н, [PERSON] . (а.с.11) 17 серпня 2021 року на виконання ухвали суду від 18 травня 2021 року від завідувача Третьої криворізької державної нотаріальної контори Ситнік О.О. Листом за вих. №1027/01-16 від 11.06.2021 року, надійшла завірена належним чином копія спадкової справи №75/2021, заведеної після смерті - [PERSON] , який помер [INFO] . З копії спадкової справи №75/2021 вбачається, що 24 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до Третьої криворізької державної нотаріально контори з заявою про прийняття спадкового майна після смерті її дідуся [PERSON] , який за життя залишив заповіт посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Убієнних Л.М. 12.11.2018 року. (а.с. 86) 24 лютого 2021 року до Третьої криворізької державної нотаріально контори звернувся [PERSON] з заявою, в якій повідомив, що спадщина в установлений законом шестимісячний строк він не приймав, в суд за продовження строку звертатись не буде, на спадщину не претендує та претензій до того щоб свідоцтво про право на спадщину було видане онуці померлого [PERSON] [INFO] . (а.с.90) Постановою державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріально контори Риковою Т.В. від 24 лютого 2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом на майно, яке не ввійшло до заповіту після смерті дідуся - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що вона пропустила строк прийняття спадщини. (а.с. 99, 100) Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Суд встановив, що пропущений позивачем строк подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є незначним та становить дванадцять днів. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважною, та позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. У позовній заяві представник позивача зазначає, що Позивач не була обізнана стосовно наявністю заповіту на її ім`я, цей факт став відомий їй від батька, [PERSON] , лише після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до правових висновків Верховного Суду зокрема у справах №130/2517/18 від 21.09.2020 року, №565/1145/17 від 26.06.2019 року не обізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для поновлення строку на прийняття спадщини. У зазначених постановах Верховний Суд зазначив, що на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. З копії спадкової справи № 75/2021 вбачається, що державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори не здійснювався виклик спадкоємця за заповітом. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такий правовий висновок висловлений також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 р. у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 р. у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 р. у справі № 761/42165/17, від 6 червня 2018 р. у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Суд вважає, що оскільки [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин і не вчиняла дій по її прийняттю, її права підлягають захисту шляхом надання їй додаткового строку для прийняття спадщини протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Факт необізнаності особи про наявність заповіту може бути спростовано шляхом надання суду інших доказів, що свідчать про протилежні обставини, однак матеріали справи таких доказів не містять. Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими.

Outcome: approved