Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

15 квітня 2021 року до суду звернувся представник [PERSON] з позовом в інтересах [PERSON] до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини та просив суд визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк у два місяці після набрання рішенням законної сили, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що [INFO] помер дідусь позивача [PERSON] , [INFO] помер батько [PERSON] , а [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] . Після смерті бабусі, відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке розташоване і [ADDRESS] . Після смерті бабусі позивач звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кільбіди Є.М., щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно, однак 22.05.2020 року він отримав постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що ним пропущений строк у шість місяців, встановлений законом для подачі заяви і прийняття спадщини. У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 16 квітня 2021 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження. (а.с.25) Ухвалою суду від 28 травня 2021 року за клопотання представника позивача [PERSON] , - [PERSON] про витребування доказів, витребувати від Третьої Криворізької державної нотаріальної контори (50015, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Вадима Гурова, належним чином завірену інформацію щодо того, чи була заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] ; чи було за життя [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] складено заповіт, якщо так, надати посвідчену копію такого заповіту; чи було за життя скасовано заповіт [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . (а.с.34) 10 вересня 2021 року на адресу суд від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшла уточнена позовна заява, в якій представник позивача додатково зазначив, що причиною пропуску встановленого законом шестимісячного строку прийняття позивачем спадщини після смерті бабусі, є той факт, що на час відкриття спадщини він проживав разом із спадкодавцем і знав про наявність заповіту, складеного відносно нього бабусею, у зв`язку з чим, він був впевнений, що він фактично прийняв спадщину та зможе звернутись до нотаріальної контори в будь-який час. Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року закрито підготовче провадження по справі. (а.с. 60) В судовому засіданні позивач [PERSON] присутній не був, поза межами судового засідання, 01 грудня 2021 року від представника позивача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшла заява, в якій останній просив суд проводити розгляд вказаної справи без участі позивача та його представника за наявними у справі матеріалами. В заяві представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи розписками про отримання судових повісток, про причини поважності неявки суд не сповістили, відзиву на позовну заяву не надали. (а.с. 31, 40, 52, 64) Згідно з частиною 8 статті 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи повторну неявку в судові засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд, відповідно до частини 4 статті 223 ЦПК України, вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку загально позовного провадження, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи. Однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву - не подав. Зі змісту пункту 25 рішення Європейського суду з прав людини від 11 квітня 2011 року у справі "Жук проти України", яке підлягає застосуванню відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", вбачається, що суди, розглядаючи справи без участі учасників процесу, повинні пересвідчитися, що їм вчасно повідомлено про дату і час розгляду справи, тобто, що їхнє право бути присутніми під час судового розгляду не було порушено. У зв`язку з цим, з огляду на належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, суд вважає можливим провести заочний розгляд вказаної справи на підставі наявних в ній письмових доказів. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , про що Михайлівською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровської області, 14 листопада 1986 року складно відповідний актовий запис №66. Батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.11.1986 року. (а.с. 10) [INFO] народився [PERSON] , про що Дзержинським районним відділом РАЦС м. Кривого Рогу складено 15 березня 1962 року відповідний запис №1043. Батьками [PERSON] зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с.18) [INFO] помер [PERSON] , про що Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 12 липня 2010 року зроблено відповідний актовий запис №632, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.07.2010 року. (а.с. 19) [INFO] помер [PERSON] , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 26 січня 2016 року складено відповідний актовий запис №45, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.01.2016 року. (а.с. 20) [INFO] померла [PERSON] , про що Металургійним районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 03 січня 2019 року складено відповідний актовий запис №08, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2019 року. (а.с. 16) На підставі Свідоцтва про право власності на житло №Дз 359 від 17 травня 1995 року видане Управлінням житлово-комунального господарства [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 22) Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав №29441893 від 26.03.2011 року [PERSON] відповідно до Свідоцтва про право на спадщину (ВРІ №160395) від 10.03.2011 року виданого Третьою криворізькою державною нотаріальною контрою, яке зареєстровано в реєстрі за №2-514 на права приватної власності належить 1/2 частка квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 23) На виконання ухвали суду від 28 травня 2021 року з Третьої криворізької державної нотаріальної контори надійшов Лист вих. №2521/0116 від 28.10.2021 року, в якому повідомлено суд, що 22 лютого 2012 року Третьою криворізькою державною нотаріальною конторою був посвідчений заповіт від імені [PERSON] за реєстровим №2-254. На теперішній час заповіт не скасований, із відповідною заявою [PERSON] за своє життя до нотаріальної контори не зверталась. (а.с. 55) Відповідно до заповіту складеного 22 лютого 2012 року [PERSON] , на випадок її смерті зробила таке розпорядження: усе належне їй майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, усі майнові права та обов`язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов`язки, які належатимуть їй на день смерті заповіла - [PERSON] , 1986 року народження. Вказаний заповіт посвідчений державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2-254. (а.с. 58) Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріально округу Кульбідою Є.М. від 22 травня 2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з тим, що він пропустив строк прийняття спадщини. (а.с. 21) Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Суд встановив, що пропущений позивачем строк подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є незначним та становить дванадцять днів. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустила строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважною, та позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. У позовній заяві представник позивача зазначає, що Позивач не була обізнана стосовно наявністю заповіту на її ім`я, цей факт став відомий їй від батька, [PERSON] , лише після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до правових висновків Верховного Суду зокрема у справах №130/2517/18 від 21.09.2020 року, №565/1145/17 від 26.06.2019 року не обізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною для поновлення строку на прийняття спадщини. У зазначених постановах Верховний Суд зазначив, що на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. З копії спадкової справи № 75/2021 вбачається, що державним нотаріусом Третьої криворізької державної нотаріальної контори не здійснювався виклик спадкоємця за заповітом. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такий правовий висновок висловлений також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 р. у справі № 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 р. у справі № 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 р. у справі № 761/42165/17, від 6 червня 2018 р. у справі № 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах. Суд вважає, що оскільки [PERSON] пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин і не вчиняв дій по його прийняттю, його права підлягають захисту шляхом надання йому додаткового строку для прийняття спадщини протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили. Факт необізнаності особи про наявність заповіту може бути спростовано шляхом надання суду інших доказів, що свідчать про протилежні обставини, однак матеріали справи таких доказів не містять. Відмова у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини позбавить позивача прав на майно, та призведе до передачі цього майна громаді міста як відумерлої спадщини. При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими.

Outcome: approved