Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): 22.01.2020 року Козівська районна державна адміністрація Тернопільської області звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення останнього батьківських прав щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та стягнення аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в користь осіб закладу, яким буде передана дитина на виховання, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, троє дітей перебувають на обліку служби у справах дітей Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області, як діти, які потрапили у складні життєві обставини. Підставою взяття дітей на відповідний облік - проживання у сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, що підтверджується наказами №7 від 20.03.2017 року та №12 від 25.07.2018 року. Разом з цим, сім`я [PERSON] перебувала на соціальному супроводі районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Вказує, що побутові умови у будинку, де проживають діти незадовільні, а відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Фактично догляд на дітьми [PERSON] та [PERSON] здійснює старша донька [PERSON] . Відповідно до характеристик дітей із Великоходачківської ЗОШ I-III ст. Козівського району, їх батько не завжди приділяв належну увагу вихованню дітей, не здійснював контроль за їх успішністю, учні не завжди виконували домашні завдання, а вихованням [PERSON] та [PERSON] здебільшого займалася старша сестра [PERSON] . 22.11.2019 року відбулося засідання комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації, на якому розглянуто питання доцільності позбавлення батьківських прав щодо дітей. 09.12.2019 року згідно з клопотання служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації дітей направлено у центр соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації. Зазначає, що 22.11.2019 року відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини №60 надано висновок органу опіки та піклування від 09.12.2019 року №03-558/01-46 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . На підставі вказаного, просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позиція відповідача: 24.06.2020 року представник відповідача - [PERSON] , подав до суду поштовим зв`язком «відзив на позов», згідно якого вважає позовні вимоги незаконними і такими, що не підлягають до задоволення. Свою позицію мотивував тим, що наказ Козівської РДА №7 від 20.03.2017 року не підтверджений жодними доказами щодо складних життєвих обставин у яких виховуються діти. Крім цього, згідно наказу Козівської РДА №12 від 25.07.2018р. вбачається про взяття на облік дітей сім`ї [PERSON] (відсутні імена та по батькові), [PERSON] та [PERSON] [INFO] , як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах та виховуються в сім`ї де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, який ідентичний наказу від 20.03.2017 р. №7, відсутні докази, які б підтвердили складні життєві обставини, що мається на увазі життєві обставини та в чому полягає їх складність, якими доказами підтверджується ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків. Вказує, що до позовної заяви додані рішення комісії Козівської РДА, висновок органу опіки та піклування від 09.12.2019р., які жодними належними та допустими доказами не підтвердженні, а тільки описані надумані фрази позивача у довідках, наказах. В матеріалах справи відсутні докази про те, що [PERSON] не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує необхідним харчуванням, не спілкується, не надає доступу дітям до культурних чи духовних цінностей тощо. Зазначає, що позбавлення його батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для нього як батька дітей, так і для дітей і для об`єктивного вирішення цього питання позивач не надав обов`язкового доказу - елементу як винності [PERSON] в умисному ухиленні останнього від виконання його батьківських обов`язків. Щодо стягнення аліментів, невідомо кому, на яку адресу стягувати аліменти, хто буде отримувати такі… З врахуванням вище викладеного, просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Разом із поданим відзивом представником відповідача також подано до суду: копію довідки від 16.06.2020 р. №2859/108/01-2020; копію відповіді «Тернопільського обласного медичного центру соціально-небезпечних захворювань» від 12.06.2020 року №2490/1; копію акту обстеження матеріально-побутових умов проживання гр. [PERSON] ; копію довідки-характеристики виданої виконкомом Великоходачківської сільської ради. Покази свідків, допитаних в судовому засіданні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 23.12.2020 року повідомила, що проживає в с.В.Ходачків разом із батьком [PERSON] і на її думку підстав для позбавлення батька батьківських прав щодо братів [PERSON] та [PERSON] немає, батько змінився, ходить на роботу, алкогольними напоями не зловживає тощо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 23.12.2020 року повідомила, що дана сім`я неодноразово особисто в неї, як працівника соціальної служби, перебувала під соціальним супроводом, а саме з серпня 2018 року. Окрім цього вказала, що на час відвідування сім`ї " [PERSON] " відповідача в дома ніколи не було, у будинку брудно, в зимовий період не опалювалось, діти [PERSON] і [PERSON] ходили голодні і брудні, спілкувались здебільшого із старшою дочкою [PERSON] , за словами якої догляд за братами здійснювала саме вона, [PERSON] являється інвалідом дитинства і часто хворіє, це і стало підставою, що її братів забрали у реабілітаційний центр. Свідок [PERSON] охарактеризувала [PERSON] , як особу, що зловживає алкогольними напоями, на неодноразові зауваження змінити свою поведінку останній не реагує протягом тривалого періоду часу, участі у вихованні дітей не приймає тощо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 23.12.2020 року повідомив, що добре знає [PERSON] , оскільки являються односельчанами та разом навчались у школі. Зазначив, що сім`я [PERSON] колись була хороша, однак після того, як відповідача покинула дружина, останній почав зловживати алкоголем, за дітьми перестав доглядати і таких забрали у реабілітаційний центр. Охарактеризував [PERSON] , як доброго чоловіка, однак такого який зловживає алкоголем. Позиція учасників справи. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити такі у повному обсязі. Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечили щодо задоволення позову та просили відмовити у такому. Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 10.02.2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 07.07.2020 року постановлено закрити підготовче провадження у справі та призначити її до розгляду по суті. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 11.11.2020 року позовна вимога Козівської районної адміністрації Тернопільської області щодо [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів залишена без розгляду. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 02.03.2021 року залучено до участі у справі правонаступника позивача Тернопільську районну державну адміністрацію. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» визначено, що служби у справах дітей як юридичні особи мають відповідні права, зокрема, право представляти у разі необхідності інтереси дітей в судах. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Як вбачається із копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданих Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області 21.03.2011 р., [PERSON] та [PERSON] народилися [INFO] , та такими підтверджується, що відповідач по справі [PERSON] , є їх батьком (а.с.7, 8). Згідно з копій наказів Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області №7 від 20.03.2017 року та №12 від 25.07.2018 року, дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , взято на облік служби у справах дітей районної державної адміністрації, які перебувають у складних життєвих обставинах та виховуються в сім"ї де батьки ухиляються від виконання батьківських обов"язків (а.с.10-11). Згідно з копією довідки виданої Великоходачківською сільською радою Козівського району Тернопільської області від 12.12.2019 року №297 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку (приміщенні) осіб, діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані із батьком [PERSON] (а.с.13). Відповідно до довідки характеристики Великоходачківської сільської ради Козівського району Тернопільської області від 12.12.2019 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS] , у власному житловому будинку (а.с.16). Із копій характеристик із В.Ходачківської ЗОШ І-III ст. учнів 2 класу, за період навчання у цій школі діти [PERSON] та [PERSON] мають досягнення середнього та низького рівня, потребують постійного контролю, через часті пропуски уроків не виявляють зацікавленості до навчання, батько не завжди приділяв належну увагу вихованню синам, проте цікавився у вчителя навчанням та поведінкою дітей тощо. Серед іншого, вихованням дітей здебільшого займається старша сестра [PERSON] (а.с.18, 19). Комісією, яка провела обстеження матеріально-побутових умов проживання №296 від 12.12.2019р., встановлено, що побутові умови у будинку не задовільні, на кухні багато брудного посуду, будинок потребує косметичного ремонту, білизна брудна (а.с.14, 15). Як вбачається із листа Козівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Козівської районної державної адміністрації №87/1/01-5 від 20.11.2019 року, після візиту 19.11.2019 року у сім`ю " [PERSON] ", ситуація не покращилася, діти проживають фактично самі і без матері, яка покинула їх понад 4 роки тому і без батька, який повністю усунувся від соціально побутових проблем та переклав усі батьківські обов`язки на старшу доньку [PERSON] (а.с.20). Згідно з висновком органу опіки і піклування Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] щодо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] №03-558/01-46 від 09.12.2019 року, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації від 22.11.2019 року №60, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] щодо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.22). Рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 11.11.2020 року вирішено позбавити [PERSON] (матері), [INFO] , батьківських прав відносно її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] (а.с.100-102). Відповідно до відповіді директора Центру соціально-психологічної реабілітації дітей В.Завіташ №172 від 11.11.2020р., повідомлено, серед іншого, що « [PERSON] часто відвідує дітей, підтримує матеріально, однак батькові працівниками центру неодноразово робилися зауваження за появу у закладі з стійкими парами алкоголю. При відвідуванні синів [PERSON] вступав у розмову з вихованками віком старше 15 років, яким робив непристойні пропозиції. Вночі у нетверезому стані телефонував їм про своє бажання зустрітися ближче. Адміністрація центру проводила з ним окрему розмову про аморальну поведінку та на даний час має великий сумнів у його можливості виховувати дітей самостійно» (а.с.103). Застосоване судом законодавство ти висновки суду щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідно до ст.51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати честь та гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до Закону України ,,Про охорону дитинства,, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.15 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла 18 років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (Наведена позиція відображена в постанові Верховного суду від 28.03.2019 р. по справі №559/1553/16-ц). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при винній поведінці когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. В судовому засіданні з досліджених судом доказів встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, матеріальної допомоги на утримання таких не надає, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу. Позбавлення батьківських прав, як захід впливу є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 Сімейного кодексу України), тому він підлягає застосуванню тільки тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. При цьому, при вирішенні судом питання про позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька до дітей, бажання спілкуватись і брати участь в їх вихованні. Невиконання батьківських обов`язків відповідачем [PERSON] , підтверджується письмовими доказами по справі, що були вищеописані. Вказане також стверджується висновком органу опіки та піклування Козівської районної державної адміністрації Тернопільської області, з яким суд погоджується, оскільки такий є обґрунтований, повністю узгоджується з іншими матеріалами справи та відповідає в першу чергу інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем [PERSON] , своїми батьківськими обов`язками щодо дітей є наслідком винної поведінки відповідача. Разом з тим, у судовому засідання на поставлене судом до відповідача - [PERSON] запитання: «Якщо «гіпотетично» суд не позбавляє Вас батьківських прав, як Ви бачите подальше виховання дітей і в чому воно буде проявлятись?», відповіді так і не було отримано останнім. Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] , буде відповідати інтересам дітей, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлений можливості негативно впливати на психіку дітей до моменту зміни ним свого ставлення відносно дітей та поновлення у встановленому порядку батьківських прав. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, та приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, враховуючи самоусунення відповідача від їх виховання, суд вважає, що вимоги позивача про позбавлення [PERSON] , батьківських прав щодо його малолітніх синів - [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому відповідач [PERSON] , відповідно до ст.169 Сімейного кодексу України може звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни відповідної поведінки як особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Стосовно позовних вимог в частині стягнення аліментів з [PERSON] , то суд зазначає таке. Суд погоджується з аргументами представника позивача щодо стягнення аліментів з [PERSON] , вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми. Так, стягнення аліментів на утримання дітей є одним із способів захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності. У зв`язку з вищенаведеним суд дійшов до висновку, що позов в частині стягнення аліментів слід задоволити та слід стягувати з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.01.2020 року до досягнення дітьми повноліття на користь установи (закладу) на утриманні яких будуть знаходитись діти Розподіл судових витрат між сторонами. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved