Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що наказом від 04.01.2019 р. № 9-к на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України його звільнено з роботи у ТОВ «Карпатнафтохім» з посади старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди. Позивач вважає звільнення з роботи незаконним. Згідно п. 2.34 посадової інструкції старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди, старший майстер зміни зобов`язаний постійно контролювати виконання змінним персоналом своїх обов`язків. Так, 09.11.2018 року [PERSON] розпочав роботу о 19:30 год. Орієнтовно о 20 год. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] розпочали регенерацію змійовика. [PERSON] постійно контролював цей процес, періодично приходив. Окрім цього, серед іншого, він здійснював постійні обходи з метою контролю за робочим обладнанням, здійснював підготовку обладнання до ремонту, замовляв хімічні аналізи по телефону тощо. Приблизно о 2 год. [PERSON] приходив у вагончик, де перебували [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , спілкувався з ними. Після чого він пішов в операторну. Наступний обхід [PERSON] почав здійснювати приблизно о 3 год., під час якого зустрівся з перевіряючими. До 4 год. вони перебували в операторній, де вони перевіряли документацію. Після цього до 6 год. разом здійснювали обхід відділення. Перевіряючими не було висловлено до [PERSON] жодних зауважень щодо виробничої чи трудової дисципліни. Про цей факт вказує запис у журналі старшого майстра зміни цеху ВХ за 09.11.2018 року наступного змісту: (03-20-04-20). «Провели перевірку в цеху. Головний диспетчер [PERSON] ». В розділі, який стосується зауважень, відсутні будь-які записи. Позивач наголошує, що фактично, єдиним способом контролю за підлеглими є обхід території. При цьому на підконтрольній йому території цеху ВХ є 6 відділень: ВХ, ДХЕ, синтезу ДСІ, компресорне відділення, ДХЕ прямим хлоруванням, очистка рідини. До них належать наступні корпуси: 904, 912Б, 941, 901, 902, 902Г, 902В, 903, 903А, 903Б, 906, 908, 726. Відстань між цими корпусами становить від 50 до 250 м. Таким чином позивач фізично не мав змоги перебувати одночасно у всіх корпусах. Також в наказі про звільнення відсутні посилання на беззаперечні докази того, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] спали. З їх слів позивачу відомо, що до застосування до них дисциплінарного стягнення, кожен з них надав письмове пояснення, в яких вказав, що не спав. Крім того, відповідно до повідомлення від 29.11.2018 р. № 1-в про аргументовану відмову про надання згоди на звільнення, яке надано Профспілковою організацією «Захист праці у ТОВ «Карпатнафтохім», відмову у наданні згоди на звільнення [PERSON] мотивовано належним виконанням ним трудових обов`язків та відсутністю документальних доказів його провини. Тобто, ця відмова є обґрунтованою. Отже, звільнення позивача без згоди профспілкової організації є незаконним. Також незаконним звільненням позивачу завдано моральних страждань. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, розмір моральної шкоди оцінює в сумі 5 000 грн. За таких обставин позивач змушений звернутися до суду та, з урахуванням зави про збільшення позовних вимог, просить: визнати незаконним та скасувати наказ від 04.01.2019 р. № 9-к «Про звільнення з роботи»; поновити його з 04.01.2019 на роботі на посаді старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди ТОВ «Карпатнафтохім»; стягнути з ТОВ «Карпатнафтохім» на його користь 85941,72 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу; стягнути з ТОВ «Карпатнафтохім» на його користь 1 000 грн. моральної шкоди, а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник відповідача подав відзив на позов (т. 1 а.с. 102-128), згідно якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та безпідставними. Зазначає, що наказом ТОВ «Карпатнафтохім» №34-к від 11.05.2017р. старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди [PERSON] за порушення вимог Правил внутрішнього розпорядку, недостатній контроль за роботою підлеглого персоналу, з метою недопущення перебування працівників Товариства на роботі в стані алкогольного сп`яніння притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану. Вищевказаний наказ позивач не оскаржував, що свідчить про відсутність трудового спору та визнання позивачем факту вчинення дисциплінарного проступку. Представник відповідача наголошує, що старший майстер зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди [PERSON] несе відповідальність за правильність ведення надскладного технологічного процесу, порушення якого може призвести не тільки до виходу з ладу устаткування, а може нести загрозу життю та здоров`ю працівників Товариства. Таким чином, одним із обов`язків старшого майстра цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди ТОВ «Карпатнафтохім» є постійний контроль виконання змінним персоналом своїх обов`язків. Такий контроль забезпечується шляхом систематичних перевірок робочих місць (особисті обходи) та/або контролюється в телефонному режимі чи іншими засобами зв`язку (гучномовний зв`язок, радіозв`язок). Через особливості хімічного (небезпечного) виробництва старший майстер зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди повинен знати чим зайняті працівники, відлучення на обід і т.д. відбувається за його погодженням. Виконання функціональних обов`язків виробничим (технологічним) персоналом є постійним (триваючим) процесом здійснення трудових обов`язків. Працівник, який під час робочої зміни на виробничому майданчику спить або дрімає піддається смертельній небезпеці. Перебуваючи на зміні з 19.30 год. 08.11.2018 р. по 07.30 год. 09.11.2018 р. старший майстер зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди [PERSON] без поважних причин в черговий раз допустив порушення обов`язків, покладених на нього трудовим договором (п. 2.34 Посадової інструкції) та Правилами внутрішнього трудового розпорядку. В період з 01.12.2018р. по 02.01.2019р. [PERSON] перебував у відпустці, а тому заходи дисциплінарної відповідальності до нього не могли бути застосовані. Наказом ТОВ «Карпатнафтохім» №9-к від 04.01.2019р. старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди [PERSON] за порушення вимог п. 2.34 Посадової інструкції вдруге було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та відсутність контролю за діями підлеглого персоналу (бездіяльність апаратників піролізу (ДХЕ) цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди) звільнено з роботи, відповідно до п.3 ст.40 КЗпП України, за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором чи Правилами внутрішнього трудового розпорядку, та як до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення. Наказом ТОВ «Карпатнафтохім» №180-к від 04.07.2018р. старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди [PERSON] за порушення вимог п.2.4 Посадової інструкції було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за не здійснення контролю з діями підлеглих, оголошено догану. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності послужили події та факти, які відбулися 26.06.2018 року, зокрема: працівниками відділу безпеки та режиму ТОВ «Карпатнафтохім» відповідно до наказу №276 від 11.05.2018 року «Про організацію перевірок у нічний час» проведена перевірка дотримання працівниками виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди ТОВ «Карпатнафтохім» Правил внутрішнього трудового розпорядку. Під час проведення вищевказаних заходів о 03.25 год. 26.06.2018р. було виявлено, що апаратники синтезу цеху з виробництва хлорвінілу [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи на зміні з 19.30 год. по 07.30 год. спали в робочий час в приміщенні вагончика апаратників. Старший майстер зміни [PERSON] самоусунувся від виконання своїх посадових обов`язків, не здійснював контроль за діями підлеглих, чим порушив п. 2.34 Посадової інструкції. При цьому вказаний наказ ТОВ «Карпатнафтохім» №180-к від 04.07.2018р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] у встановленому порядку не оскаржував, що свідчить про відсутність трудового спору та визнання позивачем факту вчинення дисциплінарного проступку. Наказом ТОВ «Карпатнафтохім» №188-к від 13.07.2018р. старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди [PERSON] за порушення вимог п.2.4 Посадової інструкції вдруге було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за не здійснення контролю за діями підлеглих, оголошено догану. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності послужили події та факти, які відбулися 03.07.2018 року, зокрема: групою працівників ТОВ «Карпатнафтохім» відповідно до наказу №276 від 11.05.2018 року «Про організацію перевірок у нічний час» проведена перевірка дотримання працівниками виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди ТОВ «Карпатнафтохім» Правил внутрішнього трудового розпорядку. Під час проведення вищевказаних заходів о 01.32 год. 03.07.2018р. було виявлено, що апаратник піролізу цеху з виробництва хлорвінілу [PERSON] та апаратник газорозділення (хлорвінілу) [PERSON] ,перебуваючи на зміні з 19.30 год. по 07.30 год. спали в робочий час в приміщенні вагончика апаратників. Старший майстер зміни [PERSON] недбало поставився до виконання свої посадових обов`язків, не здійснював контроль за діями підлеглих, чим порушив п.2.34 Посадової інструкції. При цьому вказаний наказ ТОВ «Карпатнафтохім» №188-к від 13.07.2018р. про притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] у встановленому порядку не оскаржував, що свідчить про відсутність трудового спору та визнання позивачем факту вчинення дисциплінарного проступку. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності послужили події та факти, які відбулися 09.11.2018 року, зокрема: робочою групою працівників ТОВ «Карпатнафтохім» відповідно до наказу №276 від 11.05.2018 року «Про організацію перевірок у нічний час» проведена перевірка дотримання працівниками виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди ТОВ «Карпатнафтохім» Правил внутрішнього трудового розпорядку. Під час проведення вищевказаних заходів о 03.20 год. 09.11.2018р. було виявлено, що апаратники піролізу цеху з виробництва хлорвінілу [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи на зміні з 19.30 год. по 07.30 год. спали в робочий час в приміщенні вагончика апаратників, відсутні записи в робочих журналах апаратників. Вищевказані апаратники були притягнуті до дисциплінарної відповідальності. Старший майстер зміни [PERSON] самоусунувся від виконання свої посадових обов`язків, не здійснював контроль за діями підлеглих, чим порушив п. 2.34 Посадової інструкції. Відсутність контролю зі сторони старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди [PERSON] призвела до бездіяльності апаратників піролізу і, як наслідок, призвела до порушення працівниками ТОВ «Карпатнафтохім» вимог Інструкції з охорони праці, що несе вагомий ризик відмови в роботі обладнання (його пошкодження), а в подальшому порушення норм технологічного режиму через відсутність контролю за його роботою з боку технологічного персоналу; зупинки суміжних цехів через можливі неполадки в роботі відділення хлорвінілу; небезпеки отруєння працівників через можливі розгерметизації трубопроводів та обладнання; потрапляння на територію цеху сторонніх осіб; збереження цілісності обладнання та матеріальних цінностей. Відповідач звертає увагу, що, не дивлячись на систематичність порушень вимог правил внутрішнього трудового розпорядку, які допускались підлеглим персоналом зміни, [PERSON] , маючи права згідно п. 2.3 Посадової інструкції жодного разу не звертався до адміністрації цеху виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди з пропозицією щодо притягнення до відповідальності винних осіб чи проведення профілактичних заходів стосовно порушників (апаратників). Відповідач наголошує, що повідомлення Всеукраїнської незалежної профспілки «Захист праці» та профспілкової організації «Захист праці» у ТОВ «Карпатнафтохім» Всеукраїнської незалежної профспілки «Захист праці» не містять правового обґрунтування відмови в наданні згоди на звільнення старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди [PERSON] , то і підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Карпатнафтохім» про визнання незаконним та скасування наказу ТОВ «Карпатнафтохім» №9-к від 04.01.2019 року, поновлення на роботі немає. Також безпідставними є вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди. Тому відповідач просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У заяві свідка (т. 3 а.с. 30) [PERSON] дав наступні відповіді на запитання відповідача: -доказами фактичного виконання ним вимог п. 2.34 Посадової інструкції в період з 19.30 год. 08.11.2018р. по 07.30 год. 09.11.2018р. є журнал старшого майстра зміни та журнал нічних перевірок, в яких відсутні будь-які зауваження, що стосуються перевірки, проведеної 09.11.2018 року; -контроль за підлеглими здійснювався за допомогою телефонного зв`язку, селекторного зв`язку, а також шляхом регулярних обходів технологічного обладнання, корпусів і робочих місць апаратників цеху ВХ. -всі підпорядковані [PERSON] працівники на зміні з 08.11.2018 року на 09.11.2018 року були одягнені у спецодяг, користувались спецвзуттям та захисними касками і у них були наявні засоби індивідуального захисту, у зв`язку із чим були допущені [PERSON] до роботи. Тобто підпорядкований йому персонал дотримувався вимог Інструкції з охорони праці апаратників піролізу (ДХЕ) цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди ТОВ «Карпатнафтохім»; -08.11.2018року о 19.25 год., перед початком зміни, [PERSON] провів перезмінну оперативну нараду з підлеглим персоналом. На нараді [PERSON] довів до відома персоналу змінні завдання, згідно журналів по відділеннях і журналу цеху ВХ. 0 19.30 год. почалася зміна. Контроль за підлеглими здійснювався за допомогою телефонного зв`язку, селекторного зв`язку, а також шляхом регулярних обходів технологічного обладнання, корпусів і робочих місць апаратників цеху ВХ. Той факт, що [PERSON] постійно контролював виконання змінним персоналом своїх обов`язків, підтверджується передусім належним виконанням змінного завдання. Зауважень чи недоліків у роботі адміністрацією не виявлено. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з наведених у ньому підстав. Додатково представник позивача наголосив, що у діях [PERSON] відсутній склад дисциплінарного проступку, оскільки він належним чином виконував свої посадові обов`язки. Так, [PERSON] контролював роботу змінного персоналу, в тому числі і шляхом безпосередніх обходів робочих місць. При цьому представник позивача просить врахувати, що у [PERSON] , як старшого майстра зміни, окрім обов`язку здійснювати обхід території, є чимало інших функцій, які фізично він не змозі виконувати одночасно. Оскільки змінні завдання були виконані, то вказаним підтверджується належне виконання [PERSON] своїх посадових обов`язків. Також представника позивача вказав, що апаратники піролізу цеху з виробництва хлорвінілу [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи на зміні з 19.30 год. 08.11.2018р. по 07.30 год. 09.11.2018р. не спали, а відпочивали після виконання змінного завдання. Накази про притягнення вказаних осіб до дисциплінарної відповідальності не мають преюдиційного значення і беззаперечно не підтверджують факт сну на робочому місці. Окрім того представник позивача наголосив, що звільнення [PERSON] відбулося без згоди профспілки. При цьому відмова Профспілкової організації «Захист праці у ТОВ «Карпатнафтохім» в наданні згоди на звільнення [PERSON] була належним чином аргументованою, з посиланням на порушення з боку роботодавця, а тому у відповідача не було підстав не брати її до уваги. Також позивач та його представник вказали, що вони не оспорюють фактів, які мали місце 03.07.2018 року і які стали підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності згідно наказу ТОВ «Карпатнафтохім» №188-к від 13.07.2018р. Позивач [PERSON] додатково зазначив, що на підконтрольній йому території цеху ВХ є 6 відділень: ВХ, ДХЕ, синтезу ДСІ, компресорне відділення, ДХЕ прямим хлоруванням, очистка рідини. До них належать більше десятка корпусів. Відстань між цими корпусами становить від 50 до 250 м. На зміні працює 35-37 чоловік. Тому позивач наголосив, що одній людині фізично не під силу, шляхом обходу території, проконтролювати роботу підлеглих працівників. Вказав, що в ту зміну з 08.11.2018 року на 09.11.2018 року він здійснював обхід території приблизно о 02.00 год., порушень не було виявлено. Також позивач зазначив, що під час проведення перевірки членами комісії не було висловлено жодних претензій з приводу невиконання змінного завдання. Також допитаний в якості свідка, в порядку ст. 234 ЦПК України, [PERSON] пояснив, що він здійснював обхід підконтрольної території приблизно раз на годину. Коли під час зміни 09.11.2018 року прийшли члени комісії здійснювати перевірку, то він був прив`язаний до них і, відповідно, не міг з об`єктивних причин здійснювати обхід території. Апаратники заповнюють журнали протягом зміни, а тому апаратник піролізу цеху з виробництва хлорвінілу [PERSON] мав час заповнити робочий журнал апаратника синтезу (ДХЕ) до кінця зміни. При цьому [PERSON] визнав, що [PERSON] дійсно допустив порушення при заповненні робочого журналу. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали з підстав, наведених у відзиві. Наголосили, що [PERSON] систематично допускав порушення, не виконував свої посадові обов`язки, а тому неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності. ТОВ «Карпатнафтохім» - вибухонебезпечне підприємство, а тому важливо здійснювати постійний контроль за виконанням робіт з підвищеною небезпекою. Старший майстер зміни є головним в нічний час. Відсутність записів у робочих журналах апаратників свідчить про відсутність контролю змінного персоналу з боку старшого майстра зміни. [PERSON] , окрім систематичної перевірки робочих місць (особисті обходи), наділений різними засобами контролю, а саме такий контроль має здійснюватися в телефонному режимі та за допомогою інших засобів зв`язку (гучномовний зв`язок, радіозв`язок). Також представники відповідача зазначили, що відмови профспілки у наданні згоди на звільнення [PERSON] не була належним чином обґрунтованою. Аргументи, наведені у даній відмові, не співпадають з фактичними обставинами. За таких обставин вимоги позивача є безпідставними та не підлягають задоволенню. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом ТОВ «Карпатнафтохім» №9-к від 04.01.2019 року старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди [PERSON] було звільнено з роботи, на підставі п. 3 ст.40 КЗпП України (т. 1 а.с. 11-15). Згідно з п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22, 23 постанови від 6 листопада 1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, що стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за п. 3 ст. 40 КЗпП України; чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-1, 148,149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень. Таким чином, при звільненні працівника з підстав, передбачених нормою п. 3 ст. 40 КЗпП України, організація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли. Крім того, необхідно з`ясувати, систематичне невиконання яких саме трудових обов`язків позивачем передувало його звільненню. Отож, для звільнення працівника на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України, необхідна наявність таких умов, як протиправність дій або бездіяльність працівника, його вина та систематичність порушень. При відсутності хоча б однієї з наведених підстав звільнення працівника буде незаконним. Зі змісту оспорюваного наказу ТОВ «Карпатнафтохім» №9-к від 04.01.2019р. вбачається, що у вину позивачу ставиться систематичне порушення вимог п. 2.34 Посадової інструкції старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди. Так, відповідно до п. 2.34 посадової інструкції старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди ТОВ «Карпатнафтохім», старший майстер зміни зобов`язаний постійно контролювати виконання змінним персоналом своїх обов`язків (т. 1 а.с. 28-34, т. 2 а.с. 1-13). Підставами для звільнення [PERSON] було те, що раніше наказами ТОВ «Карпатнафтохім» №180-к від 04.07.2018р. та №188-к від 13.07.2018р. старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди [PERSON] за порушення вимог п.2.4 Посадової інструкції було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за не здійснення контролю з діями підлеглих, оголошено догану, а також за невиконання ним вимог Посадової інструкції під час зміни з 08.11.2018 року на 09.11.2018 року. При цьому позивачем не оспорюються події та факти, які стали підставою для притягнення його дисциплінарної відповідальності відповідно до наказів ТОВ «Карпатнафтохім» №180-к від 04.07.2018р. та №188-к від 13.07.2018р. А тому суд не дає оцінку долученим до матеріалів справи письмових доказам, а також показам допитаним в судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в цій частині. Матеріалами справи встановлено, що основною підставою звільнення [PERSON] було те, що під час проведення робочою групою працівників ТОВ «Карпатнафтохім» перевірки дотримання працівниками виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди ТОВ «Карпатнафтохім» Правил внутрішнього трудового розпорядку, 09.11.2018року о 03.20 год. було виявлено, що апаратники піролізу цеху з виробництва хлорвінілу [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , перебуваючи на зміні з 19.30 год. по 07.30 год. спали в робочий час в приміщенні вагончика апаратників. Відповідно до наказу ТОВ «Карпатнафтохім» № 325-к від 15.11.2018 року «Про результати нічної перевірки» за грубе порушення п.3.1.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку вищевказаним апаратникам було оголошено догану (т. 1 а.с.16-18, т. 2 а.с. 109-111). Допитані в судовому засіданні свідки зі сторони позивача, зокрема, [PERSON] , [PERSON] ствердили, що під час робочої зміни з 08.11.2018р. на 09.11.2018р. вони не спали, а лише просто відпочивали у приміщенні вагончика для апаратників. Натомість свідки зі сторони відповідача [PERSON] , [PERSON] вказали, що під час проведення перевірки 09.11.2018 року ними було зафіксовано факт сну [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у вагончику працівників відділення хлорвінілу. Водночас, оскільки в межах розгляду даної справи не вирішується питання щодо законності притягнення апаратників піролізу цеху з виробництва хлорвінілу [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, суд не оцінює наявні в матеріалах справи письмові докази, відеозапис та покази свідків щодо наявності в діях вказаних апаратників складу дисциплінарного проступку. Як вказувалося вище, у вину [PERSON] ставиться невиконання ним обов`язку щодо постійного контролю за виконання змінним персоналом своїх обов`язків. При цьому посадова інструкція не містить вказівок щодо форм реалізації даного контролю. Сторонами визнається, що контроль за виконанням змінним персоналом своїх обов`язків здійснюється за допомогою телефонного зв`язку, селекторного зв`язку, а також шляхом регулярних обходів технологічного обладнання, корпусів і робочих місць апаратників цеху ВХ. При цьому показами свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , підтверджується, що на підконтрольній [PERSON] території цеху ВХ є 6 відділень, до яких належать наступні корпуси більше десятка корпусів. На зміні перебуває 35-37 працівників. До того ж відповідачем не заперечувалося, що сфера відповідальності [PERSON] розповсюджується саме на такий значний обсяг території. Суд звертає увагу, що будь-яка людина фізично не має змоги одночасно перебувати у всіх 6 корпусах цеху ВХ, одночасно за допомогою засобів зв`язку здійснювати тотальний, безперервний контроль за діяльністю понад 30 працівників. Одній людині не під силу постійно, безперервно (щохвилини) перебувати у декількох місцях одночасно. Суду не подано доказів щодо наявності у ТОВ «Карпатнафтохім» системи відеонагляду. Окрім того, поряд із обов`язком здійснювати регулярні обходи робочих місць, устаткування, обслуговуючих майданчиків, електроустановок, засобів КВПіА, згідно Посадової інструкції на [PERSON] покладено 67 інших обов`язків (т. 1 а.с. 28-31). Так, відповідно до витягу із журналу старшого майстра зміни цеху ВХ наведено перелік робіт, які були виконані під час зміни з 19.30 год. 08.11.2018р. до 07.30 год. 09.11.2018 року (т. 1 а.с. 92, 93). Також суд враховує, що за результатами нічної перевірки 09.11.2018 року робочою групою не було виявлено жодних недоліків в частині виконання змінного завдання, про що свідчить запис у журналі старшого майстра зміни цеху ВХ за 09.11.2018 року наступного змісту: «03.20-04.20 Провели перевірку в цеху. Головний диспетчер [PERSON] ». В розділі, який стосується зауважень, відсутні будь-які записи (т. 1 а.с. 92). За змістом закону, звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України є крайньою мірою, коли подальше залишення на роботі порушника трудової дисципліни суперечить інтересам установи. При визначенні наявності вини працівника в невиконанні або неналежному виконанні обов`язків, покладених на нього трудовим договором, правилами внутрішнього трудового розпорядку або посадовими інструкціями, необхідно враховувати об`єктивні причини. Отже, з урахуванням наведеного, у діях старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди [PERSON] відсутній склад дисциплінарного проступку, а саме такий його обов`язковий елемент, як вина, оскільки [PERSON] з об`єктивних причин не міг одночасно перебувати у всіх приміщеннях цеху ВХ ТОВ «Карпатнафтохім». Крім того, за приписами пункту 10 статті 247 КЗпП України, статті 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» виборний орган первинної профспілкової організації на підприємстві, в установі, організації надає згоду або відмовляє в наданні згоди на розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з працівником, який є членом професійної спілки, що діє на підприємстві, в установі та організації, у випадках, передбачених законом. Відповідно до положень статті 43 КзпП та статті 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15 травня 1999 року № 1045-ХІV розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2, 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у п`ятнадцятиденний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником. Подання власника або уповноваженого ним органу має розглядатися у присутності працівника, на якого воно внесено. Розгляд подання у разі відсутності працівника допускається лише за його письмовою заявою. За бажанням працівника від його імені може виступати інша особа, у тому числі адвокат. Якщо працівник або його представник не з`явився на засідання, розгляд заяви відкладається до наступного засідання у межах строку, визначеного частиною другою цієї статті. У разі повторної неявки працівника (його представника) без поважних причин подання може розглядатися за його відсутності. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору. Рішення виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір не пізніш як через місяць з дня одержання згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника). Відповідно до частини третьої статті 252 КЗпП України та частини третьої статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, профспілкового представника (там, де не обирається виборний орган професійної спілки) допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї професійної спілки (об`єднання профспілок). У відповідності до статті 38 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілкова організація приймає його самостійно, на власний розсуд і не зобов`язана надавати згоди на розірвання трудового договору навіть при обґрунтованому поданні про звільнення. Єдиною законодавчо встановленою вимогою до рішення профкому є наявність його обґрунтування про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником за ініціативи роботодавця. Між тим, роботодавцю надається право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (частини четверта, шоста статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», частини п`ята, сьома статті 43 КЗпП України) лише у двох випадках: якщо профспілковий орган у встановлений законом строк не повідомив про прийняте рішення у письмовій формі або у випадку відсутності обґрунтування відмови у наданні згоди на звільнення. Тобто, за змістом цих норм суд, розглядаючи трудовий спір, має з`ясувати, чи містить рішення профспілкового органу про відмову у наданні згоди на розірвання трудового договору правове обґрунтування такої відмови і не вправі давати оцінку обґрунтованості самого рішення. Наявність обґрунтування, що має недоліки, які стосуються його всесторонності, повноти, правильності, достатності, відповідності чи невідповідності фактичним обставинам не дає підстав для висновку про відсутність обґрунтування. Під обґрунтованою відмовою профспілкового органу слід розуміти таку думку, яка ґрунтується на відповідних нормах чинного трудового законодавства та ділових (професійних) якостях працівника. Необґрунтованою відмовою профспілкового органу вважається відмова, якщо в рішенні профспілки не має посилань на порушення роботодавцем норм трудового законодавства щодо підстав і порядку вивільнення працівника. Відповідно до повідомлення профспілкової організації «Захист праці» у ТОВ «Карпатнафтохім» від 29.11.2018 року №1-в (т. 1 а.с. 21-23, т. 2 а.с. 197-199) та Центрального комітету Всеукраїнської незалежної профспілки «Захист праці» від 03.12.2018 року №09-р (т. 1 а.с. 24-26, т. 2 а.с. 201-203) за результатами розгляду подання Генерального директора ТОВ «Карпатнафтохім» Підсадюка І.М. про надання згоди на застосування заходів дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення до старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди [PERSON] було ухвалено аргументоване рішення не надавати згоди на звільнення [PERSON] Профспілка обґрунтовувала відмову тим, що немає жодних законних підстав притягати [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення. В поданні генерального директора ТОВ «Карпатнафтхім» відсутні будь-які докази та документальні підтвердження провини працівника, а всі звинувачення тільки ґрунтуються на неперевірених словах та недостовірних припущеннях. Також профспілкова організація звертає увагу, що ст.172 КК України передбачено кримінальну відповідальність для представників адміністрації, які навмисно вчиняють дії, що пов`язані із незаконним втручанням та незаконним запобіганням діяльності профспілок на підприємствах. У вказаних повідомленнях зазначено, що профспілкова організація не може виключити припущення, що насправді дана ситуація пов`язана із ознаками дискримінації громадян за ознакою належності до професійних спілок, яка суворо заборонена, як на рівні кримінального та трудового законодавства України, так і на рівні низки міжнародних конвенцій, належним чином ратифікованих Україною. Отже, відмова профспілкової організації у наданні згоди на звільнення позивача була належним чином вмотивована, а тому у відповідача не було підстав не брати її до уваги. Таким чином, оскільки у діях старшого майстра зміни цеху з виробництва хлорвінілу виробництва поліхлорвінілової смоли суспензійної і каустичної соди [PERSON] відсутній склад дисциплінарного проступку, звільнення відбулося без згоди профспілкової організації, слід визнати незаконним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатнафтохім" від 04.01.2019 року № 9-к «Про звільнення з роботи» відносно [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Ч. 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу. Враховуючи, що суд прийшов до висновку про незаконність звільнення позивача із займаної посади, вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є законними. Відповідно до положень п.п. 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», цей Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках: з) вимушеного прогулу. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно із п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Крім того, положеннями р. ІІІ Порядку № 100 передбачені виплати, які підлягають і не підлягають урахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу. Зокрема, не підлягають урахуванню відпускні та лікарняні. Відповідно до довідки про середній заробіток ТОВ «Карпатнафтохім» від 30.01.2019 року №4/1-71, середньоденна заробітна плата [PERSON] в розрахунку на 1 робочий день становить 954,91 грн., розмір середньої заробітної плати складає 14323,62 грн. (т. 1 а.с. 37). Оскільки вказаний розмір середньої заробітної плати [PERSON] обчислений на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», то у суду немає підстав сумніватися у достовірності даного розрахунку. Отже, за період з 04.01.2019 року по 04.07.2019 року середній заробіток [PERSON] за час вимушеного прогулу складає 85 941,72 грн. (14323,62 грн. (розмір середньої заробітної плати) х 6 місяців вимушеного прогулу). Таким чином, а також виходячи з принципу диспозитивності цивільного процесу, з відповідача на користь позивача 85 941,72 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах заявлених позовних вимог. Щодо вимог про стягнення моральної шкоди. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 4 від 31.03.95 року " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п.9 вказаної постанови). Згідно з п. 13 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним органом незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Враховуючи, що відповідачем незаконно звільнено позивача, чим спричинено моральні страждання, переживання, втратою нормальних життєвих зв`язків, необхідністю додаткових зусиль для організації свого життя, пошуком коштів, необхідних для забезпечення належних умов проживання себе та своєї сім`ї, тривалості негативних наслідків морального характеру, а також, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково, в розмірі 1000,00 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Згідно з п.п. 2.4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше, ніж за один місяць, та поновлення на роботі незаконно звільненого працівника. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання. У цьому випадку суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. На підставі викладеного, ст.ст.40,43,235, 237-1, 252 КЗпП України, Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»,

Outcome: approved