Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У березні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] та ПрАТ "Український страховий дім", мотивуючи його тим, що [INFO] року на 194 км автотраси Київ-Чоп, в районі с.Андріївка Червоноармійського району, Житомирської області під час дорожньо-транспортної пригоди, загинув її син - [PERSON], [INFO] В обгрунтування позовних вимог зазначає, що дорожня пригода сталася внаслідок наїзду вантажного автомобіля (автопоїзда ДАФ Ех95, 480 р/н [NUMBER] у складі з напівпричепом ППЦ 28 р/н [NUMBER]) на велосипедиста [PERSON]. Отримавши транспортний засіб в оренду [PERSON] 22.04.2014 року застрахував його та оформив поліс АІ №1580747. При цьому оформив страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров"ю - 100 000 тис. грн. та за шкоду заподіяну майну - 50 000 тис. грн. В зв"язку з вищенаведеним, позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь відшкодування завданої внаслідок смерті сина [PERSON] - матеріальної шкоди в розмірі - 15 000 тис. грн.; стягнути згідно полісу АІ №1580747 (код страховика №139) з відповідача ПрАТ "Український страховий дім" - р/р 265040510180, МФО 334949, код страховки №139, в її користь страхову суму (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну здоров"ю життю - 100 000 тис. грн., а також моральну шкоду - 35 000 тис. грн. Під час попереднього судового засідання позивачка зменшила розмір позовних вимог та просила стягнути з [PERSON] 7000 грн.. В судовому засіданні позивачка та її представник змінені позовні вимоги підтримали повністю та позивачка пояснила, що після того як її син [PERSON] загинув [PERSON] надав їй матеріальну допомогу на поховання сина, тому вона зменшила позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 7000 грн. в іншій частині позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач 1 [PERSON] в судове засідання не з"явився, належним чином був повідомлений про час та місце його проведення. Надіслав письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі. Заперечує проти задоволення позовних вимог і вважає, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів в обгрунтування наявності та розміру матеріальної шкоди. Крім того, вважає, що ДТП стало внаслідок грубої необережності потерпілого [PERSON] і оскільки, його транспортний засіб був застрахований в ПрАТ "Український стаховий дім", тому в частині задоволення позову про стягнення з нього матеріальної шкоди слід відмовити повністю. Крім того, відповідно до протоколу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2015 року [PERSON] повідомив, що відразу після вчинення ДТП в телефонному режимі повідомив представника страхової компанії про страховий випадок. 15.09.2014 року в офісі страхової компанії, письмово надав страховику повідомлення про ДТП, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Додатково повідомив, що після ДТП сплатив потерпілій стороні 10000 грн. Відповідач 2 ПрАТ "Український страховий дім" в судове засідання не з"явився, належним чином повідомлявся про час та місце його проведення. До суду поверталися листи з відміткою "Вибув", в зв"язку з чим, 24 квітня 2015 року, було зроблено оголошення у пресі "Урядовий кур"єр". Крім того, 26 квітня 2015 року повернулося повідомлення про вручення поштового відправлення 22 квітня 2015 року та 23 червня2015 року. Письмової заяви про розгляд справи без його участі до суду не надсилав. З викладених обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення, згідно ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши та з"ясувавши на умовах змагальності всі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, та ті письмові докази, що були подані ними до суду, суд приходить до висновку, що пред'явлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, і це вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Тетірською сільською радою Червоноармійського району, Житомирської області 08.10.1994 року, про що зроблено відповідний запис за №9, що батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.2). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Тетірської сільської ради Червоноармійського району, Житомирської області 15.09.2014 року [PERSON] помер [INFO] року, про що складено відповідний актовий запис № 11 (а.с.3). Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 2537 від 13.09.2014 року [PERSON] помер [INFO] року від тупої сполучної травми тіла (а.с.12). Відповідно до постанови слідчого управління МВС України від 17.11.2014 року встановлено, що [INFO] року близько 20 години на 195 км автодороги Київ-Чоп поблизу повороту на с.Андріївка Червоноарійського району Житомирської області, водій вантажного сідлового тягача DAFFX-95.480 р/н [NUMBER] у складі з напівпричем ППЦ-28 р/н [NUMBER], [PERSON] рухаючись у напрямку м.Новоргад-Волинський здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON], який на необладнаному світлоповертачами велосипеді CHEROCEE-Sport рухався у попутному напрямку. Внаслідок даної ДТП велосипедист [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці пригоди. Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014060000000247 від 13.09.2014 року за фактом ДТП, внаслідок якої загинув [PERSON], було закрите у зв"язку з відсутністю в діянні водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.с.17-20). Згідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.09.2014 року встановлено, що [INFO] року близько 20 години 14 хвилин [PERSON] рухався на автомобілі марки ДАФ, реєстраційний номер [NUMBER] по автодорозі Київ-Чоп в напрямку м.Новоград-Волинський зі швидкістю приблизно 75 км/год. На якійсь ділянці дороги він відчув удар в праву частину, після цього проїхав 30 м і зупинився перевірити, що трапилося. Вийшовши побачив лежачого велосипедиста. (а.с.6-9). Згідно зі ст.6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. В п.23.1. зазначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 р. №4, необхідною умовою виникнення обов'язку страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором). Як вбачається з пояснень відповідача 1 [PERSON] відразу після вчинення ДТП він в телефонному режимі повідомив страхову компанію про страховий випадок та крім цього, 15.09.2014 року письмово надав страховику повідомлення про ДТП. Як вбачається з полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/1580747 строк дії якого з 23.04.2014 року по 22.04.2015 року, укладеного між [PERSON] і ПрАТ "Український страховий дім", страхувальник [PERSON], [INFO], застрахував транспортний засіб ППЦ 28, номерний знак [NUMBER], із страховою сумою (лімітом відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров"ю - 100 000 грн., та за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн. Розмір франшизи нуль. (а.с.16). На тахих же умовах застраховано транспортний засіб DAFXF 95480 номерний знак [NUMBER], відповідно до страхового полісу № АІ/1580746, строк дії якого з 23.04.2014 року по 22.04.2015 року. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що відповідачем1 [PERSON] повідомлено відповідача 2 страхову компанію про страховий випадок, також ним не надано згоди на відшкодування шкоди самостійно, позивачка не позбавлена права звернення за стягненням страхового відшкодування, тому позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги про стягнення з відповідача 2 на користь позивача моральної шкоди в сумі 35 000,00 грн., то слід зазначити наступне. Позивачка [PERSON] неодноразово зверталася до ПрАТ "Український страховий дім" про виплату страхового відшкодування. Останній раз відправлене нею повідомлення було отримане страховиком 21.02.2015 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.25). До цього часу будь-якої відповіді на її адресу не надходило. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Порядок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи встановлений статтею 1168 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до п.27.3 ст.27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2014 рік» мінімальна заробітна плата становить 1218грн., а отже загальний розмір такого страхового відшкодування становить 14616грн. З врахуванням вищевикладеного, позовні вимоги позивачки до відповідача 2 слід задовольнити частково і стягнути з ПрАТ "Український стаховий дім" на користь позивачки [PERSON] моральну шкоду в сумі 14616 грн. Щодо вимоги про стягнення з відповідача 1 [PERSON] матеріальної шкоди в сумі 7000 грн суд приходить до наступного. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є як втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), так і доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Враховуючи, що позивачка в судовому засіданні не надала жодного належного та допустимого доказу на підтвердження заподіяної їй матеріальної шкоди та враховуючи, що відповідно до постанови УМ ВСУ в Житомирській області про закриття кримінального провадження від 17 листопада 2014 року тілесні ушкодження, від яких наступила смерть, велосипедист [PERSON] отримав сам по своїй вині, грубо порушивши вимоги п.п. 1.3, 1.5, 6.2, 6.6а, 6.8 Правил дорожнього руху України, суд дійшов висновку, що в цій частині позову слід відмовити. З відповідача на користь позивача, згідно ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню понесені останнім та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору (а.с. 4) в частці, пропорційній частці задоволених судом вимог, а саме в розмірі 196 грн.62 коп.

Outcome: partial