Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

МКП „Основаніє" звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, який був уточнений під час розгляду справи, в якому зазначив, що відповідачі зареєстровані і мешкають за адресою: [ADDRESS], вказане житлове приміщення знаходиться на балансі МКП „Основаніє". Відповідачі не виконують обов'язки по внесенню оплати за утримання будинку та прибудинкової території у строк та в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка за період з 01.07.2011 року по 01.06.2014 року складає 3 575 грн. 70 коп. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що позивачем не надано доказів, на підставі яких можливо було б з'ясувати фактичну заборгованість та взагалі надання послуг, а також посилається на відсутність договору між сторонами, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 25 липня 2012 року № 6 МКП „Основаніє" є повним правонаступником, підприємств, що припиняються, згідно рішення Запорізької міської ради від 27 квітня 2012 року „Про припинення діяльності підприємств шляхом приєднання", та як правонаступник - є виконавець житлово - комунальних послуг з утримання будинів, споруд і при будинкових територій. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-13). Будинок, у якому розташована квартира відповідачів, знаходиться на балансі та обслуговується МКП „Основавніє". Згідно зі ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вноситься щомісяця. Відповідно до статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1-2 ст. 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п.п. 1.3., 4.1. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 року № 60 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 року № 541/10821, виконавцем житлово-комунальних послуг може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг і який може забезпечити виконання зобов'язань, визначених у ч. 2 ст. 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги". Виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків, коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники та наймачі (орендарі) квартири зобов'язані укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, як встановив суд на підставі наявних у справі доказів, відповідачі на порушення вимог ст. ст. 20, 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" несвоєчасно та не в повному обсязі сплачували за надані послуги, в результаті чого за період з 01.07.2011 року по 01.06.2014 року утворилася заборгованість у розмірі 3 575 грн. 70 коп., яка відповідачами не спростована. Крім того, в матеріалах справи відсутня жодна претензія відповідачів щодо надання комунальних послуг, їх якості, складу та тарифів. Таким чином, статтями 20, 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості. Позивач нараховує плату і надсилає мешканцям Орджонікідзевського району міста Запоріжжя, включаючи відповідачів, рахунки на оплату наданих послуг. Згідно ст. 14 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади, друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються/затверджуються органами виконавчої влади та органами міцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом. Згідно ст. 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» органи місцевого самоврядування встановлюють тарифи на житлово-комунальні послуги в розмірі не нижче економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво (надання). В судовому засіданні встановлено, що МКП „Основаніє" нараховує відповідачу плату за користування комунальними послугами у розмірі, який відповідає затвердженим тарифам та нормам споживання. Нарахування за послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, нарахування за надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої і холодної води та водовідведення здійснюється на підставі тарифів, затверджених розпорядженнями виконавчого органу самоврядування. Відповідно до встановлених тарифів на житлово-комунальні послуги відповідачам по справі проводилися нарахування. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов'язки. Отже, позивач має право вимагати від відповідачів виконання обов'язку щодо оплати наданих послуг. Що стосується посилань відповідачів відносно того, що між сторонами не існує ніяких договірних відносин, то суд не приймає їх до уваги, оскільки між МКП „Основаніє" та [PERSON], [PERSON] встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого рахунку на сплату за житлово-комунальні послуги. Відповідачам відповідні послуги надавались, а відтак одержувались і споживались останніми. Відповідачі є споживачами комунальних послуг, відповідно до Закону України „Про захист прав споживачів" договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Отже, рахунок на сплату житлово-комунальних послуг містить всі істотні умови договору, а саме: ціну договору, реквізити сторін, найменування послуг та їх вартість, тощо. МКП „Основаніє" надає мешканцям будинку відповідні житлово-комунальні послуги, якими вони користуються та кожного місяця надсилає квитанції про сплату наданих житлово-комунальних послуг. Відповідачами не надано жодних доказів, що вони зверталися з претензією до МКП „Основаніє" щодо надання комунальних послуг не якісного характеру. Щодо доводів відповідачів про надання послуг неналежної якості, то вони є необґрунтованими, оскільки не доведені належними і допустимими доказами, а отже не можуть бути підставою для не сплати коштів за спожиті послуги. Таким чином, оскільки відповідачі не виконують покладеного на них законом обов'язку, щодо оплати за надані послуги та відмовляються в добровільному порядку сплатити заборгованість, то порушене право позивача, на стягнення боргу, за надання цих послуг підлягає захисту. На підставі вказаних норм закону та враховуючи, що розрахунок позивача є арифметично вірним, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з за період з 01.07.2011 року по 01.06.2014 року в сумі 3 575 грн. 70 грн. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Стягненню виходячи з кількості відповідачів з кожного окремо відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 121,80 грн. (243,6 : 2 = 121,80).

Outcome: approved