Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за місця загального користування в сумі 1 334 грн. 66 коп. за період з 01.01.2008р. по 28.02.2014р. В обґрунтування позову послався на те, що він надає послуги з централізованого опалення в місця загального користування за адресою проживання відповідачів згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-1У від 24.06.2004 року та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 (далі - Правила). Згідно до п. 28 Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. За період з 01.01.2008р. по 28.02.2014р. відповідачі не сплачували вартість наданих послуг, у зв'язку із чим утворилася заборгованість в сумі 1 334 грн. 66 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав, в ньому наведених. Відповідач [PERSON] проти позову заперечував, посилаючись на неякісність отриманих послуг. Зазначив, що прилади опалення в місцях загального користування були встановлені за його рахунок та за його безпосередньої участі. Просив застосувати строк позовної давності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з'явились. Разом з тим, зі згоди представника позивача та відповідача, суд ухвали про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом і не оспорюється сторонами по справі, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] (а.с.16) і є споживачами послуг позивача, а саме - послуг з централізованого опалення в місцях загального користування. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають оплаті за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно до п. 28 Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно з п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів, встановлених обласними державними адміністраціями. Як видно з наданих суду документів, відповідачі не регулярно та не в повному обсязі сплачували плату за послуги з централізованого опалення в місцях загального користування з 01.01.2008р. по 28.02.2014р., у зв'язку із чим за цей період часу утворилася заборгованість (а.с.4). Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач послуг повинен сплачувати за надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.. 67 ЖК України, до комунальних послуг відноситься водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги; плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, позивач свої зобов'язання перед відповідачами виконав, а відповідачі плату за надані послуги у встановленому порядку не вносять. З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідачів перед позивачем в період з 01.01.2008р. по 28.02.2014р. становить 1 334 грн. 66 коп. (а.с.4). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст..10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З метою реалізації принципу змагальності судом неодноразово роз'яснювалось особам, які беруть участь у справі, положення ст..10 ЦПК України, їх права та обов'язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій. Відповідачем в запереченнях проти позову зазначалося про неналежну якість наданих позивачем послуг, в підтвердження чого була надана відповідна заява, адресована позивачу 21.03.2014р. Також відповідач зазначив, що інші докази звернення до позивача з аналогічними претензіями в нього відсутні. Представником відповідача в обґрунтування позовних вимог було зазначено, що вказані недоліки були враховані, що підтверджується наданою суду відомостю нарахувань та сплат, з якої вбачається, що за квітень 2013р. відповідачам нараховано лише 8,08 грн. до сплати (а.с.4) Ст. 18. Закону України про "Житлово-комунальні послуги", передбачено що, у разі порушення виконавцем умов договору, споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Спори щодо задоволення претензій споживачів вирішуються в суді. Споживач має право на досудове вирішення спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. У разі встановлення за результатами аналізу факту погіршення нормованих показників якості води, витрати споживача, які він здійснив при оплаті вартості проведення аналізу води, підлягають компенсації за рахунок виконавця/виробника." Таким чином, суд вважає доведеним і це підтверджується належним чином дослідженими доказами по справі в їх сукупності, що споживачі, тобто відповідачі по справі, не в повному обсязі одержували належні послуги по теплопостачанню місць загального користування відповідачів. Разом з тим, як вбачається з наданого представником позивача розрахунку, вказані недоліки з надання послуг централізованого опалення були враховані КП "ХТМ" та на підставі зазначеної заяви споживача були зроблені відповідні перерахунки (а.с.4) Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше ніж за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданих в відповідності до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, що приймають участь у справі. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки на підставі ст. 257 ЦК України. За приписами ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач в судовому засіданні просив застосувати строк позовної давності. Представник позивача, в обґрунтування клопотання про визнання поважними причин пропуску позовної давності, належних та припустимих доказів на підтвердження вказаної обставини не надав, а тому суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду 10.10.2013р. з заявою про видачу судового наказу на підставі зазначеної в позові заборгованості (а.с.31) Як вбачається з ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.12.2013р., судовий наказ Червонозаводського районного суду м.Харкова від 13.11.2013 року про стягнення заборгованості з відповідачів скасований (а.с.5). Оскільки відповідно до вимог ч.3 ст..118 ЦПК України позивач з об'єктивних причин не мав можливості реалізувати своє право на звернення до суду з позовною заявою, суд вважає необхідним відраховувати строк позовної давності з моменту звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу, тобто з 10.10.2013р. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову у межах строків позовної давності з 01.10.2010р. по 28.02.2014р. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне солідарно стягнути з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість, яка в межах строку позовної давності становить 866 грн. 16 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог (65%). На підставі викладеного і

Outcome: partial