Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

В жовтні 2013 року позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з цивільним позовом до ФОП [PERSON], про стягнення заборгованості по заробітній платі, в якому пояснив, що 20.12.2011 р. між позивачем та відповідачем було укладено безстроковий трудовий договір відповідно до якого позивач мав виконувати роботу водія. Однак, 31.10.2012 р. позивач з власної ініціативи розірвав вказаний договір, оскільки останньому не виплачувалась заробітна плата і не виплачена по день звернення до суду. У звязку з чим позивач просить суду стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку та середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а разом 29 986 грн. 00 коп. Позивач в судове засідання не з'явився, разом з тим 21.01.2014 р. через канцелярію суду позивач подав заяву якою на позові наполягає, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника не направив, разом з тим 04.12.2013 р. через канцелярію суду подав заяву якою просить справу слухати у його відсутність, проти позову заперечує повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Як вбачається з матеріалів справи та це встановлено судом, 20.12.2011 р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ФОП [PERSON] укладено трудовий договір № [NUMBER] від 20.12.2011 р. відповідно до п. 2 вказаного договору працівник [PERSON] зобовязався виконувати роботу водія, а роботодавець ФОП [PERSON] відповідно до п. 4 договору зобовязався оплачувати працю працівника в розмірі не менше 1004 грн. на місяці. 28.02.2012 р. позивача наказом № 1 від 28.02.2012 р. було призначено начальником ділянки рибного хазяйства в с. М. Березянка та [PERSON] з усіма повноваженнями. Однак 31.10.2012 р. позивач [PERSON] розірвав, укладений 20.12.2011 р. з відповідачем ФОП [PERSON] трудовий договір № 10701100177 від 20.12.2011 р. Як вбачається з пояснень позивача трудовий договір було розірвано з ініціативи позивача [PERSON], оскільки відповідач ФОП [PERSON] не виплачував останньому заробітну плату з початку працевлаштування позивача. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися трудові правовідносини щодо оплати праці, які передбачені ст.ст. 47, 115, 117 Кодексу законів про працю України. Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до п. 3 Трудового договору № 10701100177 від 20.12.2011 р. відповідач зобов'язувався оплачувати працю позивача у розмірі не нижче законодавчо встановленого мінімуму. Відповідно до ЗУ "Про державний бюджет України на 2011 рік" розмір мінімальної заробітної плати за грудень місяць 2011 року становить 1004 грн. 00 коп. Відповідно до ЗУ "Про державний бюджет України на 2012 рік" розмір мінімальної заробітної плати за період з 1 січня 2012 року по 31 березня 2012 року становить 1073 грн. 00 коп., з 1 квітня 2012 року по 30 червня 2012 року становить 1094 грн. 00 коп., з 1 липня 2012 року по 30 вересня 2012 року становить 1102 грн. 00 коп. та з 1 жовтня 2012 року по 30 листопада 2012 року становить 1118 грн. 00 коп. З моменту укладення між позивачем та відповідачем трудового договору і до моменту його розірвання (20.12.2011р. по 31.12.2012 р.) пройшло одинадцять місяців. Відповідач на момент розірвання трудового договору та після, не виплатив позивачу заробітну плату, заборговану за одинадцять місяців роботи останнього, а саме 11 929 грн. 00 коп. Розрахунок заборгованої заробітної плати: (грудень 2011 р. (1004,00) + січень 2012 р. (1073,00) + лютий 2012 р. (1073,00) + березень 2012 р. (1073,00) + квітень 2012 р. (1094,00) + травень 2012 р. (1094,00) + червень 2012 р. (1094,00) + липень 2012 р. (1102,00) + серпень 2012 р. (1102,00) + вересень 2012 р. (1102,00) + жовтень 2012 р. (1118,00) = 11 929 грн. 00 коп. Відповідно до абзацу 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України "При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення". Позивач неодноразово звертався до відповідача зі зверненнями, щодо виплати йому заборгованості по заробітній платі та інших компенсаційних виплат, на які останній ігнорував. Статтею 117 Кодексу законів про працю України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Таким чином, позивач має право на отримання з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати заборгованості по заробітній платі. З моменту розірвання трудового договору між позивачем та відповідачем (31.10.2012 р.) та до 30 вересня 2013 року пройшло одинадцять місяців. Грошова сума середнього заробітку за затримку виплати заборгованості по заробітній платі становить 12 210 грн. 00 коп. Пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" вказує на те, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Розрахунок середньої заробітної плати: вересень та жовтень 2012 р. - останні місяці роботи позивача перед його звільненням; період з 31.10.2012 по 30.09.2013 рр. - час невиплати заробітної плати з моменту звільнення позивача (11 місяців). (вересень 2012 р. (1102,00) + жовтень 2012 р. (1118,00)): 2 х 11 місяців 12 210 грн. 00 коп. Оскільки за період роботи позивача у відповідача, позивачем не було використано основної відпустки, а згідно ст. 79 Кодексу законів про працю України "щорічні основна та додаткові відпустки повної тривалості у перший рік роботи надаються працівникам після закінчення шести місяців безперервної роботи на даному підприємстві, в установі, організації, то він має право на грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки. Відповідно до абзацу 1 ст. 83 Кодексу законів про працю України "У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки" Згідно пп. а) п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" "Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадках невикористання працівникам щорічної відпустки". Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 р. "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" "Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. Працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку". Відповідно до п. 6 Трудового договору № 10701100177 від 20.12.2011 тривалість щорічної оплачуваної відпустки та час її надання становить 24 календарних дні. Грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки позивача становить 864 грн. 00 коп. Розрахунок грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки: ((грудень 2011 р. (1004,00) + січень 2012 р. (1073,00) + лютий 2012 р. (1073,00) + березень 2012 р. (1073,00) + квітень 2012 р. (1094,00) + травень 2012 р. (1094,00) + червень 2012 р. (1094,00) + липень 2012 р. (1102,00) + серпень 2012 р. (1102,00) + вересень 2012 р. (1102,00) + жовтень 2012 р. (1118,00) : 11 місяців роботи ) : 30 днів (1 місяць) х 24 дні (основна відпустка) = 864 грн. 00 коп. У зв'язку з тим, що позивач розірвав трудовий договір з відповідачем через грубе порушення останнього законодавства України про працю, а саме вчасно не виплачуючи заробітну плату (ст. 115 Кодексу законів про працю України), то позивач має право на отримання від відповідача вихідної допомоги у розмірі трьохмісячного середнього заробітку. Відповідно до ст. 44 Кодексу законів про працю України "При припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю чи трудового договору (статті 38 і 39 КЗпП України), то працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі тримісячного середнього заробітку". Таким чином, відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу вихідну допомогу у розмірі 4 983 грн. 00 коп. Розрахунок вихідної допомоги: (вересень 2012 р. (1102,00) + жовтень 2012 р. (1118,00)): 2 х 3 місяці = 4 983 грн. 00 коп. Таким чином загальна сума, яку відповідач зобов'язаний сплатити позивачу, становить 29 986 грн. 00 коп., яка складається із заборгованості по виплаті заробітної плати 11 929 грн. 00 коп., не виплаченої грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки 864 грн. 00 коп., не виплаченого середнього заробітку за період затримки розрахунку 12 210 грн. 00 коп. та не виплаченої вихідної допомоги 4 983 грн. 00 коп. Судові витрати в справі, а саме суму судового збору в розмірі 299 грн. 86 коп., які підлягають покладенню на відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, - слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнений від їх оплати. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про присудження працівникові заробітної плати в межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 47, 115, 117 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці",

Outcome: approved