Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до Знам?янської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадщину за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначила наступне. [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з домоволодіння з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] . Постановою приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу у Харківській області Крючкової Л. А. від 18.06.2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, у зв`язку з тим, що житловий будинок належить колгоспному двору, а також неможливо встановити факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем бо у документах наявні розбіжності у написанні прізвищ її та чоловіка. Просила задовольнити позовні вимоги, встановити факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] та визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок [ADDRESS] . Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 29.03.2019 року замінено відповідача, Знам?янську сільську раду, правонаступником - Нововодолазькою селищною радою Нововодолазького району Харківської області(а. с. 43 - 44). Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 15.05.2018 року задоволено клопотання позивача та витребувано від приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючкової Л. А. копію спадкової справи щодо майна [PERSON] , [INFO] (а. с. 58 - 59). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд розглянути справу без її участі(а. с. 93). Відповідач Нововодолазька селищна рада Нововодолазького району Харківської області, не направив свого представника для участі у судовому засіданні, через канцелярію суду надано заяву, відповідно до якої відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд розглянути справу за відсутності представника(а. с. 93). Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. [INFO] помер [PERSON] , про що 14 листопада 2017 року виконавчим комітетом Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області було зроблено відповідний актовий запис № 8 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а. с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на майно, зокрема, на домоволодіння з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого 26 червня 1991 року виконавчим комітетом Знам?янської сільської Ради народних депутатів, житловий будинок (домоволодіння) з належними йому будівлями та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] у цілому належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Нововодолазької районної Ради народних депутатів № 429 від 17 червня 1991 року (а. с. 13). Комунальним підприємством «Нововодолазьке архітектурно-інвентаризаційне бюро» 18 травня 2018 року було виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] , в якому наявна інформація, що власником будинку є [PERSON] . Інвентаризаційна справа № 12, реєстровий № 1 - 8. Вказаний будинок складається з: житлового будинку та надвірних будівель(а. с. 14-19). Постановою від 18 червня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус Нововодолазької державної нотаріальної контори Крючкова Л. А. відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок [ADDRESS] , мотивуючи тим, що будинок належить до типу колгоспного двору, голова якого є [PERSON] . До введення в дію Закону України «Про власність» майно колгоспного двору є спільною власністю, тому до введення цього закону кожен член колгоспного двору повинен отримати свою частку в спільному майні колгоспного двору, а саме свідоцтво про право особистої власності. Також з метою підтвердження родинних відносин [PERSON] було надано нотаріусу оригінал свідоцтва про одруження [NUMBER] , виданого 26.11.1966 року Знам?янською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, в якому прізвище спадкодавця (нареченого) записано як [PERSON] , в той час як у свідоцтві про смерть прізвище - [PERSON] , а прізвище спадкоємця у паспорті - [PERSON] , у зв?язку з чим неможливо встановити факт родинних відносин (а. с. 11). Таким чином, судом встановлено, що виник спір щодо визнання права власності на спадщину за законом і позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права. Згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України визначено, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та таке інше. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено приписами ст. 1217 ЦК України. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошуєтьс я померлою. За змістом ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Приписами ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Під час розгляду справи судом було досліджено належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи № 73/2018, заведеної після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської област Крючковою Л. А. 04 травня 2018 року, що містить зокрема, заяву позивачки про прийняття спадщини після померлого чоловіка - [PERSON] ; свідоцтво про смерть [PERSON] ; Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про відсутність спадкової справи щодо [PERSON] ; витяг про реєстрацію спадкової справи за спадкодавцем [PERSON] ; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру про відсутність заповітів чи спадкових договорів складених спадкодавцем; свідоцтво про народження [PERSON] ; свідоцтво про одруження [PERSON] та [PERSON] ; довідку Знам?янського старостинського округу № 65 від 10.05 2018 року, щодо місця мешкання спадкоємця та спадкодавця; заяву сина померлого [PERSON] про відмову від прийняття спадщини; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] ; заяву позивачки про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом; свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок; постанову від 18 червня 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 66-76). Позивач, посилаючись на ст. 234, 256 ЦПК України, просила встановити факт родинних відносин між нею та чоловіком. Пунктом 1 ч. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. На підтвердження вимог про встановлення факту родинних відносин [PERSON] надала свідоцтво про одруження та свідоцтво про народження чоловіка. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] у селі Знам?янка Нововодолазького району Харківської області, про що в книзі записів реєстрації актів про народження Нововодолазьким районним відділом ЗАГС Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 48. В свідоцтві про народження батьками записані: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 9). 26 листопада 1966 року [PERSON] , 1942 року народження, який народився в селі Знам?янка Нововодолазького району Харківської області, зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що в книзі записів реєстрації громадянського стану про одруження Знам?янською сільською радою Нововодолазького району Харківської області зроблено відповідний актовий запис № 19 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] . Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] (а. с. 8). Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Факт родинних відносин між фізичними особами суд встановлює у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації. Отже, в данному випадку правове значення має факт, коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю. Однак, стосунки між подружжям не є родинними. Чоловік та дружина є членами сім`ї, а не родичами, оскільки родинні відносини базуються на кровному спорідненні. В інформаційному листі Верховного суду України від 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", роз`яснено що дружина чи чоловік також мають право на спадкування у разі смерті одного з подружжя, однак такі члени сім`ї не перебувають у кровному спорідненні. Встановлення факту родинних відносин між такими особами чинним законодавством не передбачено, для них може мати правове значення встановлення факту реєстрації шлюбу чи факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у відповідних випадках. Ураховуючи, що факт родинних відносин між чоловіком і дружиною встановленню в судовому порядку не підлягає , суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Нововодолазької селищної ради Нововодолазького району Харківської області про встановлення факту родинних відносин між подружжям є безпідставними, відтак не підлягають задоволенню. Крім того, суд вважає за необхідне зауважити, що не може прийняти до уваги посилання позивача на вимоги ст. ст. 234, 256 ЦПК України, які встановлюють правила допиту сторін, третіх осіб, їх представників, як свідків (ст. 234 ЦПК України) та наслідки закриття провадження у справі(ст. 234 ЦПК України), і ніяким чином не стосуються позовних вимог, щодо встановлення родинних відносин. Щодо вимог про визнання права власності на спадщину за законом, суд доходить наступного. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Позивачем не доведено, що вона є особою, що одержала право на спадкування. Доказів в обґрунтування цієї обставини матеріали справи не містять. Таким чином, беручи до уваги те, що позовні вимог про визнання права власності на спадщину за законом є похідними від встановлення факту родинних відносин, суд доходить висноку що підстави для їх задоволення відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed