Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

1.У травні 2019 року позивач [PERSON] звернувся з позовом про стягнення з відповідача ПСП «Дружба» збитків завданих незаконним обробітком у 2018 році земельної ділянки площею 3,22 га сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 5324588000:00:006:0040 розташована на території Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області у сумі 40506,30 грн, що є упущеною вигодою від не вирощування позивачем кукурудзи на зерно; стягнути з ПСП «Дружба» на користь [PERSON] збитки завдані знищенням межових знаків на вказаній земельній ділянці у сумі 3000,00 грн, а також судові витрати у сумі 1536,80 грн. В обґрунтування позову вказано, що вказана земельна ділянка є власністю позивача [PERSON] . Після закінчення орендних відносин із ПСП «Дружба», позивач звернувся із письмовою заявою, у якій, посилаючись на закінчення 28.12.2017 строку дії договору оренди, належного йому на праві приватної власності земельної ділянки, кадастровий номер 5324588000:00:006:0040, з проханням не обробляти земельну ділянку після збирання врожаю 2017 року та передати в його особисте використання 29.12.2017, враховуючи відсутність наміру продовжувати орендні правовідносини, оскільки мав намір у 2018 році вирощувати на своїй землі кукурудзу. Самовільним захопленням земельної ділянки відповідач завдав позивачеві збитки у розмірі 40506,30 грн. Вказану суму позивач обраховує із площі своєї земельної ділянки 3,221 га, середньої врожайності кукурудзи на зерно 6,513 тон\\га, середньої ціни реалізації кукурудзи на зерно 4082,02 грн обрахованої за 3 роки, середньої рентабельності 47,3 % обрахованої за 3 роки. Позивач витратив 3000,00 грн на встановлення межових знаків на своїй земельній ділянці, які були знищені відповідачем. 2.У травні 2019 року позивач [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з відповідача ПСП «Дружба» збитків завданих незаконним обробітком у 2018 році земельної ділянки площею 3,22 га сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 5324588000:00:006:0039 розташована на території Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області у сумі 40505,05 грн, що є упущеною вигодою від не вирощування позивачем кукурудзи на зерно; стягнути з ПСП «Дружба» на користь [PERSON] збитки завдані знищенням межових знаків на вказаній земельній ділянці у сумі 3000,00 грн, а також судові витрати у сумі 1536,80 грн. В обґрунтування позову вказано, що вказана земельна ділянка є власністю позивача [PERSON] . Після закінчення орендних відносин із ПСП\~«Дружба», позивач звернулася із письмовою заявою, у якій, посилаючись на закінчення 28.12.2017 строку дії договору оренди, належну їй на праві приватної власності земельної ділянки, кадастровий номер 5324588000:00:006:0039, з проханням не обробляти земельну ділянку після збирання врожаю 2017 року та передати в її особисте використання 29.12.2017, враховуючи відсутність наміру продовжувати орендні правовідносини, оскільки мала намір у 2018 році вирощувати на своїй землі кукурудзу. Самовільним захопленням земельної ділянки відповідач завдав позивачеві збитки у розмірі 40505,05 грн. Вказану суму позивач обраховує із площі своєї земельної ділянки 3,221 га, середньої врожайності кукурудзи на зерно 6,513 тон/га, середньої ціни реалізації кукурудзи на зерно 4082,02 грн обрахованої за 3 роки, середньої рентабельності 47,3 % обрахованої за 3 роки. Позивач витратив 3000,00 грн на встановлення межових знаків на своїй земельній ділянці, які були знищені відповідачем. 3.У травні 2019 року позивач [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з відповідача ПСП «Дружба» збитків завданих незаконним обробітком у 2018 році земельної ділянки площею 3,8473 га сільськогосподарського призначення, кадастровий номер 5324588000:00:006:0054 розташована на території Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області у сумі 48380,96 грн, що є упущеною вигодою від не вирощування позивачем кукурудзи на зерно; стягнути з ПСП\~«Дружба» на користь [PERSON] .Осадчої збитки завдані знищенням межових знаків на вказаній земельній ділянці у сумі 3000,00 грн, а також судові витрати у сумі 1536,80 грн. В обґрунтування позову вказано, що вказана земельна ділянка є власністю позивача [PERSON] . Після закінчення орендних відносин із ПСП "Дружба", позивач звернулася із письмовою заявою, у якій, посилаючись на закінчення 28.12.2017 строку дії договору оренди, належну їй на праві приватної власності земельної ділянки, кадастровий номер 5324588000:00:006:0054, з проханням не обробляти земельну ділянку після збирання врожаю 2017 року та передати в її особисте використання 29.12.2017 року, враховуючи відсутність наміру продовжувати орендні правовідносини, оскільки мала намір у 2018 році вирощувати на своїй землі кукурудзу. Самовільним захопленням земельної ділянки відповідач завдав позивачеві збитки у розмірі 48380,96 грн. Вказану суму позивач обраховує із площі своєї земельної ділянки 3,8473 га, середньої врожайності кукурудзи на зерно 6,513 тон\\га, середньої ціни реалізації кукурудзи на зерно 4082,02 грн обрахованої за 3 роки, середньої рентабельності 47,3 % обрахованої за 3 роки. Позивач витратив 3000,00 грн на встановлення межових знаків на своїй земельній ділянці, які були знищені відповідачем. 4.Визначення головуючого судді С.Ю.Атаманової щодо усіх трьох позовів відбулося 04.07.2019 у зв`язку із відсутністю раніше у штаті суду суддів із повноваженнями на розгляд справ. Провадження нею у справах не відкривалося. 4.1.Ухвалами суду від 28.01.2020 вказані 3 позови прийнято до провадження судді В.Ф.Харченка і відкрито провадження у справах, об`єднано 3\~вказаних позови в одне провадження. 4.2.Судові засідання у справі відкладалися і у них оголошувалися перерви неодноразово, зокрема за клопотанням сторін і їх представників, через карантинні обмеження, неявку свідків, неможливості участі представника у судовому засіданні у режимі відеоконференції, зайнятість представників у інших судових провадженнях. 5.Відповідач ПСП "Дружба" у відзиві зазначив, що позивачами не доведено і не підтверджено належними і допустимими доказами факту самовільного зайняття відповідачем земельних ділянок з кадастровими номерами 5324588000:00:006:0040, 5324588000:00:006:0054, 5324588000:00:006:0039. Наголошено, що згідно актів перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки №№ 580-ДК/0820/АП/09/01/-18, 580-ДК/0821/АП/09/01/-18, 580-ДК/0822/АП/09/01/-18, встановлено, що вказані земельні ділянки самовільно зайняті невідомими особами, інформація про яких відсутня. Порядок відшкодування збитків визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 19.05.1993 № 284, зокрема відповідними комісіями. Позивачами додано лише абстрактний, самостійно зроблений розрахунок втраченої вигоди, однак не відомо чи зверталися позивачі до Семенівської РДА з проханням створення комісії із визначення завданих збитків у зв`язку з неправомірним використанням відповідачем земельних ділянок. Тому наведені позивачами розрахунки упущеної вигоди є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір прибутку, який могли б і повинні були отримати позивачі. Їх висновки відсутні. 6.Представник позивачів у відповіді на відзив вказав, що 21.03.2018, тобто у період використання відповідачем земельних ділянок, позивачами був укладений договір про спільний обробіток належних їм земельних ділянок із СФГ\~"Дослідне", саме вказані договори є доказом гарантованого отримання доходу з урожаю кукурудзи, яка планувалась вирощуватись на вказаних земельних ділянках. 16.08.2019 позивачі зверталися до Семенівської райдержадміністрації Полтавської області з метою визначення розміру збитків, завданими діями відповідача, однак отримали негативну відповідь, в результаті чого розрахунок зроблений на власний розсуд. Щодо факту незаконного обробітку земельних ділянок саме відповідачем, доказом є відповідь Семенівського відділення поліції, де визначені ознаки адміністративного правопорушення незаконним обробітком землі. вставити конкретних осіб, які обробляли земельні ділянки, не вдалося. Крім цього факт обробітку відповідачем земельних ділянок позивачів, відповідно до їх кадастрових номерів, міститься у повідомленнях голови Устимівської сільської ради. 7.У судових засіданнях 7.1.Представник позивачів позовні вимоги підтримав повністю із вказаних у позовах підстав. Наголосив, що факт використання земель позивачів відповідачем підтверджено актом перевірки земельної інспекції, матеріалами перевірки органу поліції, показами свідків, довідками Устимівської сільської ради, відсутністю актів повернення землі від відповідача кожному із позивачів, листами позивачів на адресу відповідача про повернення земельних ділянок після закінчення договору оренди землі. Позивачі бажали засіяти свої землі кукурудзою на зерно, встановили на них межові знаки, але відповідач їх знищив. 7.2.Представники відповідача заперечували проти позову із вказаних у відзиві підстав. Наголосили, що перевірка земельного інспектора і поліції вказала, що земельні ділянки позивачів зайнято невстановленою особою. Відповідач обробляв інші земельні ділянки у масиві земель, який налічував 26\~ділянок. У цьому ж масиві землі використовували також ФОП [PERSON] , ТОВ\~"ІПК "Полтавазернопродукт". Земельні ділянки позивачів не мали межових знаків. Повідомлені свідками "дерев`яні кілки" не є межовими знаками у розумінні відповідної Інструкції про порядок встановлення межових знаків. Позивачі вже мали договір із СФГ "Дослідне" після припинення орендних відносин із відповідачем. Цей договір має ознаки фіктивного і удаваного, не містить низки істотних ознак, приховує реальне використання земель позивачів господарством "Дослідне". Закон і договори оренди землі не містили умови підписання акту повернення землі. Позивачі не ініціювали їх підписання. 8.Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. 8.1.Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши учасників справи і їх представників, які брали участь у судових засіданнях свідків, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та робить такі висновки. 9.Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №\~116287 від 16.02.2006 позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,22\~га, кадастровий номер 5324588000:00:006:0040, для ведення товарного с/г виробництва на території Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. 10.По 28.12.2017 щодо вказаної земельної ділянки було укладено договір оренди землі від 01.01.2011 б/н із орендарем ПСП "Дружба". В.М.Журба і ПСП "Дружба" з 29.09.2017 вели листування стосовно повернення від ПСП "Дружба" до [PERSON] земельної ділянки після припинення строку дії договору оренди землі; наміру ПСП "Дружба" поновити орендні відносини із [PERSON] , однак відповідний договір поновлено не було. 10.1.Так, заявою від 29.09.2017 [PERSON] повідомив відповідача про відсутність наміру поновлювати договір оренди землі і просив повернути йому земельну ділянку у користування 29.12.2017. 10.2.20.11.2017 листом-повідомлення № 634 про поновлення договору оренди землі від 01.01.2013 ПСП "Дружба" повідомило [PERSON] про намір скористатися переважним правом та запропонувало поновити (укласти) договір оренди земельної ділянки площею 3,22 кадастровий номер 5324588000:00:006:0040 на новий строк терміном дії на 10 років, виплатою орендної плати 10,5 % від нормативно-грошової оцінки 126605,88 грн, що у грошовому вигляді становить 13293,62 грн. В.М.Журбі надіслано проект додаткової угоди до договору оренди землі від 01.11.2017 підписання якої очікує ПСП "Дружба". 10.3.Заявою від 05.12.2017 [PERSON] повідомив відповідача про відсутність наміру поновлювати договір оренди землі, повторно просив не обробляти земельну ділянку та 29.12.2017 повернути її у користування [PERSON] . 10.4.18.12.2017 листом № 721 відповідач вказав, що термін оренди не закінчився і тому відповідач використовує земельну ділянку на законних підставах. 10.5.21.02.2018 В.М.Журба рекомендованим листом повідомив ПСП\~"Дружба" про очікуване проведення робіт із закріплення межових знаків його земельної ділянки. З метою уникнення черезсмужжя запропонував розглянути питання про виділення йому аналогічної земельної ділянки "на краю" орендованого ПСП "Дружба" земельного масиву. Вказав що бажає проводити обробіток своєї земельної ділянки весною 2018 року. 10.6.19.03.2018 ПСП "Дружба" листом № 135 повідомило [PERSON] , що договір оренди землі від 01.01.2011 є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, тому земельна ділянка буде в подальшому використовуватись ПСП "Дружба". Додаткова угода щодо поновлення договору оренди землі від 01.01.2011 [PERSON] не була повернута до ПСП «Дружба». 11.Двома квитанціями АТ КБ "ПриватБанк", актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 16.04.2018 підтверджено виконання і сплату позивачем [PERSON] на користь ТОВ "Землеустрій 2008" 2000,00 грн і 1000,00\~грн за виконання робіт із розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, їх закріплення межовими знаками. 12.Листом від 22.05.2018 [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] звернулися до ГУ Держгекадастру у Полтавській області з листом про закінчення 28.12.2017 договірних відносин із відповідачем, здійснених 16.04.2018 робіт із закріплення межових знаків на землях. Вважали, що орієнтовно 24-26 квітня 2018 року працівники або посадові особи ПСП\~"Дружба" знищили межові знаки на їх землях і здійснили передпосівні роботи на землях. Просили притягнути до відповідальності посадових осіб ПСП\~"Дружба" за знищення межових знаків, самовільне використання земельних ділянок, визначити нанесені заявникам збитки у зв`язку із неможливістю отримання урожаю с/г культур. 12.1.ГУ Держгекадастру у Полтавській області листом від 15.06.2018 №\~516/6-18 повідомило [PERSON] , що Устимівська сільська рада не отримувала звернень щодо можливих порушень земельного законодавства. Знищення межових знаків тягне відповідальність за ст. 56 КУпАП. Самовільне зайняття земельної ділянки можливо встановити шляхом проведення перевірки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам і землекористувачам визначено ст. 157 Земельного кодексу України і Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284. Вказано на порядок формування відповідних комісій із визначення збитків і право звернення до суду. 12.2.Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 10.08.2018 №580-ДК/0821/АП/09/01-18, що складений державним інспектором ГУ Держгекадастру у Полтавській області П.М.Шутько, встановлено, що земельна ділянка площею 3,2211 га, кадастровий номер 5324588000:00:006:0040 самовільно зайнята невідомими особами. За\~повідомленням Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 09.08.2018 №02-24/262 земельна ділянка використовується ПСП "Дружба". На момент обстеження встановлено, що вказана земельна ділянка, засіяна цукровим буряком. Речове право на земельну ділянку зареєстровано 04.04.2017 за № 19892863, власник [PERSON] . Земельна ділянка кадастровий номер 5324588000:00:006:0040 площею 3,2211 га самовільно зайнята невідомими особами, інформація про яких відсутня. В діях невідомих осіб вбачається порушення вимог ст. 125 Земельного Кодексу України. 13.Листом від 27.04.2018, зокрема, [PERSON] просила Семенівське ВП ГУНП в Полтавській області встановити осіб винних у знищенні межових знаків меж земельних ділянок. 13.1.Повідомленням Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області від 17.05.2018 №\~1739 на адресу [PERSON] на колективне звернення від 27.04.2018 щодо знищення межових знаків меж землекористування, вказано, що кримінальне провадження не розпочиналось, так як у діях невстановлених осіб вбачається ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 56 КУпАП. 14.25.10.2018 [PERSON] повідомив листом відповідача що відповідач незаконно використовує його земельну ділянку. Нагадав, що між сторонами відсутні правовідносини, які б дозволяли використання земельної ділянки відповідачем. Вказав на можливе звернення до компетентних органів з питання притягнення до відповідальності відповідача. 15.Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №\~116286 від 16.02.2006 позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,22 га, кадастровий номер 5324588000:00:006:0039, для ведення товарного с/г виробництва на території Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. 16.По 28.12.2017 щодо вказаної земельної ділянки було укладено договір оренди землі від 01.01.2011 б/н із орендарем ПСП "Дружба". М.Ф.Подорожняк і ПСП "Дружба" з 29.09.2017 вели листування стосовно повернення від ПСП "Дружба" до [PERSON] земельної ділянки після припинення строку дії договору оренди землі; наміру ПСП "Дружба" поновити орендні відносини із [PERSON] , однак відповідний договір поновлено не було. 16.1.Заявою від 29.09.2017 [PERSON] повідомила відповідача про відсутність наміру поновлювати договір оренди землі і просила повернути їй земельну ділянку у користування 29.12.2017. 16.2.20.11.2017 листом-повідомленням № 635 про поновлення договору оренди землі від 01.01.2013 ПСП "Дружба" повідомило [PERSON] \~про намір\~скористатися переважним\~правом та\~запропонувало поновити\~(укласти)\~договір оренди\~земельної ділянки\~площею 3,22\~кадастровий номер\~5324588000:00:006:0039\~на новий\~строк терміном\~дії на\~10\~років,\~виплатою орендної\~плати 10,5\~%\~від нормативно\~грошової оцінки\~126605,88\~грн.,\~що у\~грошовому вигляді\~становить 13293,70\~грн.\~ [PERSON] \~надіслано проект\~додаткової угоди\~до договору\~оренди землі\~від 01.11.2017 підписання якої очікує ПСП "Дружба". 16.3.Заявою від 05.12.2017 [PERSON] повідомила відповідача про відсутність наміру поновлювати договір оренди землі, повторно просила не обробляти земельну ділянку та 29.12.2017 повернути її у користування [PERSON] . 16.4.18.12.2017 листом № 724 відповідач вказав, що термін оренди не закінчився і тому відповідач використовує земельну ділянку на законних підставах. 16.5.22.02.2018 М. [PERSON] рекомендованим листом від 21.02.2018 повідомила ПСП "Дружба" про очікуване проведення робіт із закріплення межових знаків її земельної ділянки. З метою уникнення черезсмужжя запропонувала розглянути питання про виділення їй аналогічної земельної ділянки "на краю" орендованого ПСП "Дружба" земельного масиву Вказала що бажає проводити обробіток своєї земельної ділянки весною 2018 року. 16.6.19.03.2018 ПСП "Дружба" листом № 145 повідомило [PERSON] , що договір оренди землі від 01.01.2011 є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, тому земельна ділянка буде в подальшому використовуватись ПСП "Дружба". Додаткова угода щодо поновлення договору оренди землі від 01.01.2011 [PERSON] не була повернута до ПСП "Дружба". 17.Двома квитанціями\~АТ КБ\~"ПриватБанк",\~актом прийомки-передачі\~межових знаків\~на зберігання\~від 16.04.2018\~підтверджено виконання\~і сплату\~позивачем [PERSON] на користь ТОВ "Землеустрій 2008" 2000,00 грн і 1000,00 грн за виконання робіт із розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, їх закріплення межовими знаками. 18.Листом від 22.05.2018 [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] звернулися до ГУ Держгекадастру у Полтавській області з листом про закінчення 28.12.2017 договірних відносин із відповідачем, здійснених 16.04.2018 робіт із закріплення межових знаків на землях. Вважали, що орієнтовно 24-26 квітня 2018 року працівники або посадові особи ПСП\~"Дружба" знищили межові знаки на їх землях і здійснили передпосівні роботи на землях. Просили притягнути до відповідальності посадових осіб ПСП\~"Дружба" за знищення межових знаків, самовільне використання земельних ділянок, визначити нанесені заявникам збитки у зв`язку із неможливістю отримання урожаю с/г культур. 18.1.ГУ Держгекадастру у Полтавській області листом від 15.06.2018 №\~516/6-18 повідомило, що Устимівська сільська рада не отримувала звернень щодо можливих порушень земельного законодавства. Знищення межових знаків тягне відповідальність за ст. 56 КУпАП. Самовільне зайняття земельної ділянки можливо встановити шляхом проведення перевірки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам і землекористувачам визначено ст. 157 Земельного кодексу України і Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284. Вказано на порядок формування відповідних комісій із визначення збитків і право звернення до суду. 18.2.Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 10.08.2018 №580-ДК/0822/АП/09/01-18 встановлено, що земельна ділянка площею 3,2211 га, кадастровий номер 5324588000:00:006:0039 самовільно зайнята невідомими особами. За\~повідомленням Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 09.08.2018 № 02-24/262 земельна ділянка використовується ПСП "Дружба". На момент обстеження встановлено, що вказана земельна ділянка, засіяна цукровим буряком. Речове право на земельну ділянку зареєстровано 24.10.2016 за №\~17157410, власник [PERSON] . Земельна ділянка кадастровий номер 5324588000:00:006:0039 площею 3,2211 га самовільно зайнята невідомими особами, інформація про яких відсутня. В діях невідомих осіб вбачається порушення вимог ст. 125 Земельного Кодексу України. 19.Листом від 27.04.2018, зокрема, [PERSON] просила Семенівське ВП ГУНП в Полтавській області встановити осіб винних у знищенні межових знаків меж земельних ділянок. 19.1.Повідомленням Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області від 17.05.2018 № 1739 на адресу [PERSON] на колективне звернення від 27.04.2018 щодо знищення межових знаків меж землекористування, вказано, що кримінальне провадження не розпочиналось, так як у діях невстановлених осіб вбачається ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 56 КУпАП. 20.25.10.2018 [PERSON] повідомила листом відповідача що відповідач незаконно використовує її земельну ділянку. Нагадала, що між сторонами відсутні правовідносини, які б дозволяли використання земельної ділянки відповідачем. Вказала на можливе звернення до компетентних органів з питання притягнення до відповідальності відповідача. 21.Відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ПЛ №116303 від 01.03.2006 позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,85 га, кадастровий номер 5324588000:00:006:0054, для ведення товарного с/г виробництва на території Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. 22.По 28.12.2017 щодо вказаної земельної ділянки було укладено договір оренди землі від 01.01.2011 б/н із орендарем ПСП "Дружба". Т.П.Осадча і ПСП "Дружба" з 29.09.2017 вели листування стосовно повернення від ПСП "Дружба" до [PERSON] .Осадчої земельної ділянки після припинення строку дії договору оренди землі; наміру ПСП "Дружба" поновити орендні відносини із [PERSON] , однак відповідний договір поновлено не було. 22.1.Заявою від 26.09.2017 [PERSON] повідомила відповідача про відсутність наміру поновлювати договір оренди землі і просила повернути їй земельну ділянку у користування 29.12.2017. 22.2.Заявою від 05.12.2017 [PERSON] повідомила відповідача про відсутність наміру поновлювати договір оренди землі, повторно просила не обробляти земельну ділянку та 29.12.2017 повернути її у користування Т.П.Осадчої. 22.3.18.12.2017 листом № 730 відповідач вказав, що термін оренди не закінчився і тому відповідач використовує земельну ділянку на законних підставах. 22.4.22.02.2018 Т.П.Осадча рекомендованим листом від 21.02.2018 повідомила ПСП "Дружба" про очікуване проведення робіт із закріплення межових знаків її земельної ділянки. З метою уникнення черезсмужжя запропонувала розглянути питання про виділення їй аналогічної земельної ділянки "на краю" орендованого ПСП " [PERSON] земельного масиву Вказала що бажає проводити обробіток своєї земельної ділянки весною 2018 року. 22.5.19.03.2018 ПСП "Дружба" листом № 143 повідомило [PERSON] , що договір оренди землі від 01.01.2011 є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, тому земельна ділянка буде в подальшому використовуватись ПСП "Дружба". Додаткова угода щодо поновлення договору оренди землі від 01.01.2011 [PERSON] не була повернута до ПСП "Дружба". 23.Двома квитанціями\~АТ КБ\~"ПриватБанк",\~актом прийомки-передачі\~межових знаків\~на зберігання\~від 16.04.2018\~підтверджено виконання\~і сплату\~позивачем [PERSON] на користь ТОВ "Землеустрій 2008" 2000,00 грн і 1000,00 грн за виконання робіт із розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, їх закріплення межовими знаками. 24.Листом від 22.05.2018 [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] звернулися до ГУ Держгекадастру у Полтавській області з листом про закінчення 28.12.2017 договірних відносин із відповідачем, здійснених 16.04.2018 робіт із закріплення межових знаків на землях. Вважали, що орієнтовно 24-26 квітня 2018 року працівники або посадові особи ПСП\~"Дружба" знищили межові знаки на їх землях і здійснили передпосівні роботи на землях. Просили притягнути до відповідальності посадових осіб ПСП\~"Дружба" за знищення межових знаків, самовільне використання земельних ділянок, визначити нанесені заявникам збитки у зв`язку із неможливістю отримання урожаю с/г культур. 24.1.ГУ Держгекадастру у Полтавській області листом від 15.06.2018 №\~516/6-18 повідомило [PERSON] , що Устимівська сільська рада не отримувала звернень щодо можливих порушень земельного законодавства. Знищення межових знаків тягне відповідальність за ст. 56 КУпАП. Самовільне зайняття земельної ділянки можливо встановити шляхом проведення перевірки. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам і землекористувачам визначено ст. 157 Земельного кодексу України і Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284. Вказано на порядок формування відповідних комісій із визначення збитків і право звернення до суду. 24.2.Актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 10.08.2018 №580-ДК/0820/АП/09/01-18 встановлено, що земельна ділянка площею 3,8473 га, кадастровий номер 5324588000:00:006:0054 самовільно зайнята невідомими особами. За повідомленням Устимівської сільської ради Семенівського району Полтавської області від 09.08.2018 №02-24/262 земельна ділянка використовується ПСП\~"Дружба". На момент обстеження встановлено, що вказана земельна ділянка, засіяна цукровим буряком. Речове право на земельну ділянку зареєстровано 10.01.2017 за №\~18902036, власник [PERSON] . Земельна ділянка кадастровий номер 5324588000:00:006:0054 площею 3,8473 га самовільно зайнята невідомими особами, інформація про яких відсутня. В діях невідомих осіб вбачається порушення вимог ст. 125 Земельного Кодексу України. 25.Листом від 27.04.2018, зокрема, [PERSON] просила Семенівське ВП ГУНП в Полтавській області встановити осіб винних у знищенні межових знаків меж земельних ділянок. 25.1.Повідомленням Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області від 17.05.2018 № 1739 на адресу [PERSON] .Осадчої на колективне звернення від 27.04.2018 щодо знищення межових знаків меж землекористування, вказано, що кримінальне провадження не розпочиналось, так як у діях невстановлених осіб вбачається ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 56 КУпАП. 26.Відповідно до Податкових декларацій платника єдиного податку четвертої групи за 2017-2018 роки платника ПСП "Дружба" останній використовував у 2017 році земельні ділянки позивачів з кадастровими номерами 5324588000:00:006:0040, 5324588000:00:006:0054, 5324588000:00:006:0039, а у звітності за 2018 рік такі дані відсутні. 27.Допитаний як свідок у судовому засіданні позивач [PERSON] дав покази, що приїхавши у квітні 2018 року на поле, для того щоб здійснити культивування, виявив відсутність раніше встановлених ним на полі межових знаків кілків. На полі вже були сходи буряка. Для означення своєї земельної ділянки у полі він раніше також робив зарубки у лісосмузі. Позивач бажає щоб відповідач повернув борг за користування землею, а саме за посів і збирання буряків. 28.Допитаний як свідок у судовому засіданні [PERSON] , який є сином позивача [PERSON] , дав покази, що був присутній при встановлені межових знаків дерев`яних кілків. Знаки встановлювали без суміжних землекористувачів. Тижні через 2 після цього приїхала техніка щоб засівати земельну ділянку, свідок мав показати її місце, але кілків не було, поле було засіяне. Коли приїхали культивувати землю, на усьому полі були сходи буряка. Усе поле обробляло ПСП "Дружба". 29.Допитаний як свідок у судовому засіданні [PERSON] , який є сином позивача [PERSON] , дав аналогічні покази. Додав, що на полі була табличка, що воно обробляється і охороняється ПСП "Дружбою". 29.1.Щодо зазначених показів суд зазначає, що ні земельний інспектор під час проведення відповідної перевірки, ні поліцейські під час здійснення перевірки за повідомленнями позивачів про протиправне заволодіння їх земельними ділянками не встановили особу, яка користувалася земельними ділянками, не вказували і не зафіксували існування згаданої свідком таблички про охорону і обробіток усього поля відповідачем ПСП "Дружба". 30.Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. 31.Викладені у листах позивачів від 21.02.2018 на адресу ПСП "Дружба" повідомлення про наміри самостійно використовувати і обробляти належні їм земельні ділянки та виготовлення землевпорядною організацією технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказують на те, що раніше такі межові знаки не встановлювалися. Крім того, у цих листах позивачі з метою уникнення черезсмужжя просили розглянути питання про виділення в їх користування аналогічних земельних ділянок на краю орендованого відповідачем земельного масиву, що вказує на те, що земельні ділянки позивачів використовувалися в єдиному масиві. 32.Також із наявних у матеріалах справи актів прийому-передачі межових знаків на зберігання, рахунків-фактур на виконання робіт по розробленню технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та виконанню робіт по встановленню меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) вбачається, що межові знаки, передані позивачам, встановлювалися, а не відновлювалися, необхідність проведення додаткових геодезичних робіт з відновлення меж спірних земельних ділянок та їх вартості належними доказами позивачами не доведена. 32.1.Відтак суд робить висновок про недоведеність позову у частині використання ПСП\~"Дружба" земельних ділянок позивачів у 2018 році. 33.Заявою від 21.01.2019 позивач [PERSON] просив ПСП "Дружба" сплатити йому 40506,00 грн збитків, як неодержаного позивачем [PERSON] доходу від засівання кукурудзою своєї землі, і 3000,00 грн витрат на встановлення межових знаків, що були знищені ПСП\~"Дружба". Заяву отримано відповідачем 01.02.2019. 33.1.Відповідач листом від 15.02.2019 № 81 просив [PERSON] надати документи які підтверджують факт обробітку відповідачем землі позивача [PERSON] .Журби у 2018 році і факт знищення відповідачем межових знаків. 34.Заявою від 21.01.2019 позивач [PERSON] просила ПСП "Дружба" сплатити їй 40505,05 грн збитків, як неодержаного позивачем [PERSON] доходу від засівання кукурудзою своєї землі, і 3000,00 грн витрат на встановлення межових знаків, що були знищені ПСП "Дружба". Заяву отримано відповідачем 31.01.2019. 34.1.Відповідач листом від 15.02.2019 № 81 просив [PERSON] надати документи які підтверджують факт обробітку відповідачем землі позивача [PERSON] у 2018 році і факт знищення відповідачем межових знаків. 35.Заявою від 21.01.2019 позивач [PERSON] просила ПСП "Дружба" сплатити їй 48380,96 грн збитків, як неодержаного позивачем [PERSON] доходу від засівання кукурудзою своєї землі, і 3000,00 грн витрат на встановлення межових знаків, що були знищені ПСП "Дружба". Заяву отримано відповідачем 31.01.2019. 35.1.Відповідач листом від 15.02.2019 № 82 просив надати документи які підтверджують факт обробітку відповідачем землі позивача [PERSON] .Осадчої у 2018 році і факт знищення відповідачем межових знаків. 36.Згідно договору про спільний обробіток земельної ділянки від 21.03.2018 позивач [PERSON] і СФГ "Дослідне" зобов`язалися робити необхідні дії за спільною згодою для проведення на земельні ділянці площею 3,2211 га, кадастровий номер 5324588000:00:006:0040, комплексу с/г робіт по передпосівному обробітку, посіву, догляду за с/г культурами та збору вирощеного урожаю. Кожна із сторін зобов`язана до 21.03.2019 виконати всі необхідні дії по проведенню с/х робіт. Порядок проведення та обсяги робіт узгоджуються сторонами по ходу їх проведення. 36.1.Аналогічні за змістом договори укладено позивачами [PERSON] і [PERSON] із відповідачем і СФГ "Дослідне" щодо земельних ділянок [PERSON] і [PERSON] .Осадчої. 37.Відповідно до ст. 1130 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників. Згідно із ч. 2 ст. 1131 ЦК умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності. 38.Суд зазначає, що вказані договори є суто формальним за змістом і не містять чіткого розмежування прав і обов`язків сторін щодо виконання с/г робіт, не вказують на вид с/г культури, яка б мала вирощуватися на землі, ступінь та вид участі кожної із сторін у виконанні договору, не містить істотних умов договору про спільну діяльність тощо. 38.1.Так\~само судові не надано доказів початку виконання чи намірів виконання жодною із сторін вказаного договору, наприклад придбання насіннєвого матеріалу, наявність чи залучення техніки, початку проведення польових робіт на землях позивачів тощо. 38.2.На пропозицію суду представник позивачів і позивач [PERSON] не надали пояснень чи доказів щодо перешкод, котрі б об`єктивно перешкоджали кожному із позивачів самостійно господарювати на своїй земельній ділянці, у т.ч. у разі можливого виявлення позивачами на ній посівів інших сільгоспкультур або обробки їх земельних ділянок не з їх відома будь-якою особою. 39.За змістом частини першої статті 15 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. 40.Відповідно до ч. 2, п. "д" ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України (далі ЗК) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відшкодування заподіяних збитків. Згідно із п. "д" ч. 1 ст. 156 ЗК власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. 41.За змістом ст.ст. 11, 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти. Збитки це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати. Статтею 22 ЦК визначено поняття збитків, яке поділяється на дві частини (види): (1)\~втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); (2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до\~статті 22 ЦК України\~у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Отже, для правильного вирішення спорів, пов`язаних з відшкодуванням збитків, важливе значення має розподіл між сторонами обов`язку доказування, тобто визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач. Виходячи з цього, позивач повинен довести факт спричинення збитків, обґрунтувати їх розмір, довести безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків і розмір відшкодування. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою потерпілої сторони. Відповідно до ч. 4 ст. статті 623 ЦК при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Таким чином, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Враховуючи припис ч. 4 ст. 623 ЦК на кредитора покладений обов`язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов`язання. При цьому кредитор повинен не тільки точно підрахувати розмір збитків, але й підтвердити їх документально. При визначенні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей. Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані. При визначенні розміру упущеної вигоди повинні враховуватися лише ті точні дані, які безперечно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум.\~Водночас наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Крім того,\~законодавець встановлює, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягатиме відшкодуванню. Отже, підставою для відшкодування упущеної вигоди є протиправні дії, які мали наслідком неотримання позивачем доходу, на який він розраховував. 41.1.Вказане розуміння законодавства викладено у постановах Верховного Суду України від 18.05.2016 у справі № 6-237цс16, Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц, Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/422/18, від 21.11.2018 у справі\~№ 672/778/16-ц, від 12.10.2018 у справі № 906/824/17, від 06.12.2019 у справі № 908/2486/18. 42.Вимоги позивачів про стягнення збитків, як упущеної вигоди від не вирощування ними кукурудзи на зерно, базуються на розрахунку можливого доходу (упущеної вигоди) у разі використання спірних земельних ділянок з урахуванням середніх трирічних розрахунків урожайності, ціни реалізації і рентабельності вирощування кукурудзи на зерно тощо. 42.1.Такі розрахунки є теоретичними, побудовані на можливих очікуваннях отримання певного доходу та не підтверджені відповідними документами, що свідчили б про конкретний розмір доходу, який міг би і повинен був отримати кожен із позивачів, якщо б відповідач не здійснював протиправні дії з безпідставного господарювання на землях позивачів. 42.2.Суд нагадує, що у відповідних розрахунках мали б братися до уваги саме показники 2018 року, а не будь-які інші середні арифметичні величини за 3 роки. Також суд акцентує увагу на нечіткості та неконкретності змісту договору про спільний обробіток земельної ділянки від 21.03.2018. 42.3.Суд повторює, що позивачами не доведено факту використання їх земельних ділянок саме відповідачем ПСП "Дружба". 43.Статтею 79 ЗК визначено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Статтею 791 ЗК передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками визначається Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 № 36, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 № 491/17686. Пунктом 2.1 вказаної Інструкції визначено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Відповідно до пункту 3.1.1 Інструкції для закріплення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на вибір замовника використовуються три види межових знаків. Межі земельних ділянок, що виділяються власникам земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості), які будуть використовуватись їх власниками самостійно, закріплюються межовими знаками кожна окремо. Вказані земельні ділянки, які їх власники або інші особи будуть використовувати єдиним масивом, закріплюються межовими знаками лише по окружній межі єдиного масиву (пункт 3.5 Інструкції). Згідно пункту 3.6 Інструкції встановлення межових знаків здійснюється таким чином, щоб забезпечити можливість їх зберігання і створити якомога менше перешкод для руху пішоходів і транспортних засобів.\~У місцях, де встановлення межових знаків може створювати незручності у використанні земель сільськогосподарського призначення, межові знаки закладаються на глибину не менше 0,65 м від поверхні землі (ґрунту). За правилами пункту 3.14 Інструкції передача межових знаків на зберігання власнику (користувачу) земельної ділянки здійснюється за актом прийому-передачі межових знаків на зберігання. Власник (користувач) земельної ділянки попереджається та несе відповідальність за знищення межових знаків відповідно до пункту "е" частини першої статті 211 ЗК, статті 56 Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 3.17. Інструкції). Пунктом 1.3 Інструкції визначено, що знищення межових знаків, це дії громадян, які призвели до втрати в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки, внаслідок чого виникає потреба у проведенні додаткових геодезичних робіт з їх відновлення. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 ЗК документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (пункт 4.3. Інструкції). Закріплення відновлених меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) межовими знаками здійснюється відповідно до розділу III цієї Інструкції (пункт\~4.5). Відповідно до частини другої, пункту "д" частини третьої статті 152 ЗК власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відшкодування заподіяних збитків. Згідно частини першої, пункту 1 частини другої статті 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За загальними підставами відповідальності за завдану майнову шкоду (стаття 1166 ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.\~Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів, відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає. 44.У трьох актах перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки фахівцями Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Полтавській області факту знищення межових знаків та осіб, які вчинили такі дії, не встановлено. За повідомленням Семенівського ВП ГУНП в Полтавській області від 17.05.2018 на колективне звернення позивачів від 27.04.2018 щодо знищення межових знаків меж землекористування кримінальне провадження не розпочиналось, так як у діях невстановлених осіб вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 56 КУпАП. 45.Суд зазначає, що за змістом ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК України). Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Тобто процесуальний обов`язок доведення позовних вимог, у т.ч. надання відповідних доказів (письмових, речових і електронних доказів; висновків експертів, показань свідків) покладено саме на позивача. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (статті 79, 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК\~України). 46.У спірних правовідносинах обов`язок доказування наявності та розміру понесених збитків, а також факту їх заподіяння внаслідок протиправних дій відповідача\~покладається на позивачів. 46.1.Проте у справі також відсутні докази вчинення відповідачем дій по знищенню межових знаків та втрати у зв`язку з цим в натурі (на місцевості) меж спірних земельних ділянок позивачів, які вимагають їх відновлення. 47.Ураховуючи зазначене, суд робить висновок про: відсутність підстав для задоволення позову про стягнення збитків (упущеної вигоди) з відповідача на користь кожного із позивачів; відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь кожного із позивачів збитків (реальних збитків) у сумі витрат на встановлення межових знаків через недоведеність. 48.Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з урахуванням відмови у позові, сплачений кожним із позивачів позивачем судовий збір у сумі 1536,80 грн не покладається на відповідача.

Outcome: dismissed