Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач 04.05.2020 року звернувся у Франківський районний суд м. Львова з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 09.06.2020 року дана позовна заява передана у Пустомитівський районний суд Львівської області для розгляду за підсудністю. Позивач свої вимоги мотивує тим, що 21.10.2013 року [PERSON] отримав у АТ КБ «ПриватБанк» кредит розміром 6500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі визначеному договором. [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього, станом на 11.11.2019 року виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 6861,71 грн., яка залишається не сплаченою відповідачем. [INFO] позичальник помер, спадщину якого прийняла його дружина - відповідач [PERSON] 15.10.2019 року позивач звернувся до відповідача вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, однак така залишається не погашено. На підставі наведеного позивач змушений звернутись в суд для захисту свого майнового права та інтересу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, яка належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання, в тому числі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно не з`явилася в судове засідання без повідомлення причин, не подала відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України так як представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.10.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, що підтверджено анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Тим самим [PERSON] підтвердив, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", складає кредитний договір. Згідно укладеного Договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 6500,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом з 01.04.2015 року в розмірі 43,2 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідно до п. 2.1.1.5.1 відповідач зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, по перевитраті платіжного ліміту а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 у випадку не виконання зобов`язань за Договором, відповідач зобов`язаний на вимогу Банку виконати зобов`язання з поверненню кредиту та оплатити винагороди Банку. У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У зв`язку із тим, що [PERSON] належним чином не виконав своїх зобов`язань, станом на 11.11.2019 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 6861,71 грн., з яких: 6861,71 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, що стверджується відповідним розрахунком заборгованості. Суд приймає до уваги наданий позивачем розрахунок заборгованості як належний доказ по справі, оскільки будь-яких доказів на спростування такого не надано, такий не оскаржувався, а відтак є чинним. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Як слідує з повідомлення державного нотаріуса П`ятої державної нотаріальної контори Ясинської Н.М. № 478/02-14 від 19.02.2019 року, спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дружина - [PERSON] , [INFO] , яка отримала свідоцтво про право на спадщину. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. 15.10.2020 року на адресу відповідача, як спадкоємця [PERSON] , позивачем направлено лист-претензію про погашення заборгованості, однак така залишається непогашеною. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак відповідач не скористалися своїми правами та не реалізувала зазначених норм процесуального закону та не на подання до суду своїх заперечень щодо обставин викладених позивачем у позовній заяві. Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

Outcome: approved