Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

14.06.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Ваганицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] , зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами : «А-1» житловий будинок з а-1 верандою загальною площею 61,9 кв.м., в т.ч. житловою площею 28,5 кв.м., Б-1 сарай, б-1 сарай, В-1 літня кухня, Г-1 сарай, 1.2. огорожа, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно, в т.ч. на спірний житловий будинок. За життя [PERSON] у шлюбі не перебувала, дітей не мала. Її батьки померли. Її рідний брат, дід позивача [PERSON] помер [INFO] . Спадкоємців першої-четвертої черги за законом немає. Спадкоємцями п`ятої черги за законом є батько позивача [PERSON] (племінник спадкодавця) та позивач (внучатий племінник спадкодавця). В травні поточного року позивач звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини. Під час огляду представлених позивачем документів було встановлено, що спадковий будинок з побутовими та господарськими спорудами було побудовано в 1940-1984 роках, право власності на будинок не зареєстровано. Вказана обставина перешкоджає оформленню спадкового права на спірний будинок в нотаріальному порядку, тому позивач звертається до суду. Ухвалою судді від 20 червня 2019 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву від 02.07.2019 року з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. ( а.с.56). Представник відповідача - Ваганицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області - про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Секретар Ваганицької сільської ради Лущай Н.Д. надала до суду заяву від 12.07.2019 р. № 286 про розгляд справи без участі представника сільської ради, проти вимог [PERSON] . Ваганицька сільська рада Городнянського району Чернігівської області не заперечує.( а.с. 62). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - [PERSON] - в судове засідання не з`явився, заявою на адресу суду просив розглянути справу в його відсутність, проти позову заперечень не має. (а.с.24). Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області - про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Голова райдержадміністрації С. Ященко надала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. (а.с.63). Згідно положень ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- Приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. - про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась. (а.с.55). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень частини 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. З копії паспорта громадянина Російської Федерації № [NUMBER] встановлено, що його видано на ім`я [PERSON] , який народився [INFO] в м. Санкт-Петербург. (а.с.6-13). Копія паспорту надана до суду в перекладі українською мовою, засвідчена перекладачем належним чином. Дослідженням свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [INFO] у віці 81 років в селі Ваганичі Городнянського району Чернігівської області померла [PERSON] . (а.с.19). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на все належне їй майно. Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 21.08.2018 року встановлений факт того, що [PERSON] , [INFO] , є внучатим племінником [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Ваганичі Городнянського району Чернігівської області. Вказаним рішенням [PERSON] визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] . ( а.с. 16-18 ). Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за законом, 19.03.2019 року звернувся до Приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Сова В.Ф. з відповідною заявою про прийняття спадщини померлої. 19.03.2019 року була заведена спадкова справа № 106/2019 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . За даними спадкової справи Спадщину [PERSON] прийняв тільки позивач. (а.с.58-60). З довідки виконкому Ваганицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області № 569 від 27.11.2017 року вбачається, що на день смерті [PERSON] , померлої [INFO] , в будинку [ADDRESS] постійно проживала та була зареєстрована тільки [PERSON] , з квітня 1966 року, знята з реєстраційного обліку в зв`язку зі смертю [INFO] . (а.с.25). З довідки виконкому Ваганицької сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 27.12.2017 року, встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 4 за 1991-1995 роки в будинку [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року постійно була зареєстрована та постійно проживала [PERSON] - якій належав будинок з побутовими та господарськими спорудами в цілому. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року член колгоспного двору [PERSON] не втратила права на частку в його майні. Земельно-кадастрова книга колгоспу імені Кірова Городнянського району Чернігівської області в Ваганицькій сільській раді відсутня. (а.с.26). Вказана в довідці інформація узгоджується з даними особового рахунку № 18 погосподарської книги, копія якої долучена до справи (а.с.31-32) Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120, 123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. Отже, [PERSON] станом на момент її смерті мала у власності житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами [ADDRESS] . З інформаційної довідки від 27 березня 2019 року № 276 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не зареєстровано. Змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна щодо матеріалів технічної інвентаризації, проведеної 26.03.2019 року, не виявлено. Зміна назви вулиці - на підставі розпорядження № 01 Ваганицької сільської ради від 19 лютого 2016 року. (а.с.27). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину на спірний будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на спірний будинок не було зареєстроване за життя. Відмова нотаріуса видати відповідне свідоцтво на спадковий будинок підтверджена документально. (а.с.30) Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. Дослідженням технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] встановлено, що будинок з побутовими та господарськими спорудами зазначені під літерами: "А-1" - житловий будинок з "а-1" верандою загальною площею 61,9 кв.м., в т.ч. житловою 28,5 кв.м., "Б-1" - сарай, "В-1" - літня кухня, "Г-1" - сарай, "Г-1" - сарай, 1.2 огорожа. (а.с.28-29). Таким чином, дослідивши зібрані у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved