Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

05.05.2020 року Орган опіки та піклування Окнянської районної державної адміністрації Одеської області звернувся до суду в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою від 06.05.2020 року позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків. 09 червня 2020 року відкрито провадження у справі. 26 серпня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В обґрунтування позовних вимог Орган опіки та піклування посилався на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи батьками дітей: дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , ухиляються від виконання батьківських обов`язків. [PERSON] проживає разом зі своєю сім`єю у найманому будинку, умови проживання незадовільні, скрізь антисанітарія. По характеру спокійна. Вживає спиртні напої, палить. За дітьми не доглядає, часто залишає їх без нагляду, а малолітні діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , взагалі проживають та виховуються у бабусі [PERSON] . [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться ними, матеріально не забезпечує. Батько - [PERSON] , також з доньками не проживає, не піклується про них, матеріально не забезпечує.Тому позивач змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача наполягала на заявлених вимогах та просила їх задовольнити з наведених у позові підстав. Відповідач [PERSON] , позов не визнала та пояснила, що дійсно в неї був період життя, коли вона була не дуже гарною матір"ю, оскільки знаходилася в деприсивному стані, так як остання дитина народилася хворою, однак на сьогоднішній день вона проживає у цивільному шлюбі, їздить на заробітки, доробила ремонт у будинку. Старші діти проживають разом з її матір`ю [PERSON] , а найменша дитина знаходиться в дитячому будинку, оскільки її в неї відібрали і не віддають, однак, вона має намір її забрати та виховувати. Постійно телефнує до дитячого будинку та цікавиться, як її малюк, оскільки у зв"язку з карантинними заходами відвідини заборонені. Також, додала, що перебування дітей у бабусі відбувається за домовленістю з останньою, оскільки вона (позивач) намаючись заробити гроші на дітей, часто їздить на заробітки в м. Одесу та Київ. Більш того, банківські картки, на які вона отримувала кошти на дітей, знаходяться у бабусі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про поважність своєї неявки не сповістив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином /а.с.71/. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, справа розглянута у його відсутність. В матеріалах справи наявні письмові пояснення [PERSON] , з яких вбачається, що він позов не визнає в повному обсязі, оскільки щодо доньки [PERSON] , [INFO] , він взагалі не визнає факт батьківства, а тому з тих підстав, котрі зазначені у позові він не може бути позбавлений батьківських прав. А щодо доньки [PERSON] - то він постійно спілкується з нею, займається вихованням, а також сплачує аліменти за рішенням суду і заборгованості на сьогодняшній день не має. Вислухавши пояснення представника органу опіки та піклування, відповідача [PERSON] , перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , відповідач [PERSON] також є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька, найменшої дитини, внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України /а.с.8-11/. Як вбачається з характеристики виданої Ставрівським старостинським округом Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, [PERSON] , [INFO] , жителька с. Ставрове, проживає з сім`єю у найманому будинку, не працює (в декретній відпустці), вживає спиртні напої та палить. По характеру спокійна. По відношенню до своїх дітей, не виконує своїх батьківських обов`язків, не доглядає їх, часто залишає без нагляду /а.с.12/. В будинку, де проживає сім`я [PERSON] , неодноразово проводилися обстеження матеріально-побутових умов, які здійснювались 10.06.2019 року, 31.07.2019 року та 28.02.2020 року за адресою: [ADDRESS] , було встановлено, що [PERSON] проживає разом з співмешканцем та з немовлям [PERSON] , [INFO] , а доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , в будинку не було, вони з матір`ю не проживають, а проживають з бабусею [PERSON] . [PERSON] не належним чином виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до своїх дітей. Будинок в якому проживає сім`я знаходиться в незадовільному стані та потребує ремонту, в будинку брудно та антисанітарія. Запас продуктів харчування не достатній. /а.с.18-20/. Окрім того, 28.02.2020 року Ставрівським старостинським округом Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області, було встановлено та зафіксовано факт не виконання батьківських обов`язків [PERSON] по відношенню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який полягав у тому, що мати залишила дитину саму без догляду дорослих. Дитина була мокра, брудна, квола та не догладжена /а.с.13/. 28.02.2020 року головою Окнянської районної державної адміністрації Одеської області, було прийнято розпорядження №50/А-2020, про негайне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , із сім`ї [PERSON] та влаштування до дитячого закладу /а.с.14/. Відповідно до доповідної працівників Ставрівської АЗПСМ від 29.11.2019 року при патронаті дитини до 1 року [PERSON] , було встановлено, що дитина плаксива, млява, погано набирає вагу, і було встановлено діагноз: білково-енергетична недостатність; гіпотрофія 4 ст.; аліментарна анемія. У зв`язку з чим, було рекомендовано обстежити дитину в умовах стаціонару Окнянської ЦРЛ. На зауваження та рекомендації [PERSON] не відреагувала, на госпіталізацію не погодилась. 29.11.2019 року дитина була госпіталізована до дитячого відділення Окнянської ЦРЛ /а.с.22/. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що останній проживає разом з співмешканкою та сином [PERSON] , [INFO] , у власному будинку, який знаходиться у задовільному стані, для проживання є все необхідне. [PERSON] працює в Антонівський НВК на посаді завгоспа /а.с.15/. Як вбачається з довідки-характеристики Антонівського старостинського округу Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області від 27.04.2020 року, відповідач має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За місцем проживання характеризується позитивно, працьовитий та старанний, скарги з боку односельців не надходили /а.с.16/. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , проживає та виховується бабусею [PERSON] з 2015 року, а [PERSON] [INFO] , з 2016 року, тобто з дня свого народження /а.с.17/. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Окнянської районної державної адміністрації Одеської області, визнано доцільним позбавлення [PERSON] відносно її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , так як відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей /а.с.5-6/. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктами 1, 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, а також ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Визначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 27 лютого 1991 року визначено неможливість розлучення дитини з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків коли таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Пунктами 4,5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Даний висновок є не достатньо обґрунтованим, не вказані передбачені законом підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав. Належними і допустимими доказами в передбаченому законом порядку, які б давали беззаперечні підстави для застосування крайнього заходу до батька та матері, як позбавлення батьківських прав, позивач не довів. Крім того, суд критично ставиться до довідки-характеристики виданої Антонівським старостинським округом Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області від 07.05.2020 року, на [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає в с. Антонівка Окнянського району Одеської області, має двох доньок, їх вихованням не займається, не провідує, не забезпечує матеріально, не дає ніякої допомоги, здоров`ям дітей не цікавиться /а.с.34/. Оскільки, даним органом раніше була видана довідка-характеристика, в якій був взагалі інший зміст (позитивна характеристика), і як було встановлено при дослідженні інших письмових доказів та пояснень сторін, діти проживають разом з бабусею в іншому населеному пункті, а саме в с. Ставрове Окнянського району Одеської області, і тому яким чином посадовій особі іншого територіального округу, стало відомо, що батько не відвідує дітей, не надає матеріальну чи якусь іншу допомогу та не цікавиться їхнім станом здоров`я. Також, відповідачем [PERSON] було надано суду докази, які спростовують дані факти, а саме довідку про розмір сплачених аліментів, згідно якої з його заробітної плати щомісячно утримуються аліменти і заборгованість відсутня /а.с.56/. Таким чином, в матеріалах справи взгалі відсутні докази, які можуть стати підставою для позбавлення батьківських прав [PERSON] . Що стосуєтсья відповідача [PERSON] , то дійсно, в порушення ст.ст.150, 180 СК України, вона свідомо не виконувала своїх батьківських обов`язків, щодо утримання та виховання дітей, і на час звернення до суду у позивача були підстави для вимог про позбавлення її батьківських прав. Однак на час розгляду справи в суді було встановлено, що вона усвідомила недопустимість такої поведінки, стала на шлях виправлення. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, і це можна виправдати лише за поодиноких обставин. При цьому ЄСПЛ наголосив, що між інтересами дитини й інтересами батьків має існувати справедлива рівновага, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу треба приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і значенням повинні переважати над інтересами батьків. Визначаючи основні інтереси дитини в кожному конкретному випадку, слід враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли сім`я особливо непридатна або виразно неблагополучна; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечити її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, яке не є неблагополучним. Беручи до уваги, що позбавлення батьківських прав є винятковою мірою впливу на батьків та виходячи із інтересів дітей, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, оскільки підстави для позбавлення батьківських прав, передбачені ст.164 СК України на час розгляду справи відпали. Разом з тим, суд попереджає відповідача [PERSON] про необхідність змінити ставлення до виховання дітей та роз`яснює, що у разі продовження протиправної поведінки вона можуть бути позбавлені батьківських прав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed