Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи позов тим, що 21.05.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №561. В шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO] Причиною розпаду сім"ї стали різні погляди на життя та різні інтереси. Крім того, відповідач зловживає спиртними напоями, через що між ними постійно виникають конфлікти та суперечки. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обов"язків, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, працює неофіційно зварювальником. Його доходи становлять близько 3 000 грн., а тому, просила стягувати з нього аліменти на утримання доньки по 1 000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03.03.2015 року позовну вимогу про розірвання шлюбу зареєстрованого між [PERSON] та [PERSON] 21.05.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області залишено без розгляду. В судовому засіданні позивачка уточнені позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про причину неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 18, 20). З урахуванням думки позивачки та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає донька. Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 05.09.2009 року, сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання доньки слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки, відомостей про його місце роботи немає, зі слів позивачки він працює неофіційно. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідач на даний час працює неофіційно, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання доньки. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити, стягувати з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання малолітньої доньки в розмірі по 1 000 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття, починаючи з 12.01.2015 року. Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 234,60 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік", п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 11, 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved