Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] предявила до суду позов до відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, в якому просить визнати за нею право власності на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 87,2 кв.м., житловою площею 48,9 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по вул. Гагаріна, 31 в с. Чистилів, Тернопільського району, Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після померлого 26 листопада 2008 року батька [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 87,2 кв.м., житловою площею 48,9 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по вул. Гагаріна, 31, с. Чистилів, Тернопільського району, Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої 29 березня 2013 року матері [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є спадкоємцем за законом після померлого 26 листопада 2008 року батька [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по вул. Гагаріна,31 в с. Чистилів Тернопільського району, Тернопільської області, а також є спадкоємцем за заповітом після померлої 29 березня 2013 року матері [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 87,2 кв.м., житловою площею 48,9 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по вул. Гагаріна, 31 в с. Чистилів, Тернопільського району, Тернопільської області. Будинковолодіння №31 в с. Чистилів Тернопільського району, Тернопільської області є колгоспним двором, головою якого був [PERSON]. При цьому, вказує, що згідно записів погосподарської книги станом на 01 липня 1990 року у будинку №31 по вул. Гагаріна в с. Чистилів, Тернопільського району, Тернопільської області були зареєстровані та проживали: [PERSON], [INFO], помер 26 листопада 2008 року; [PERSON] дружина, [INFO], померла 29 березня 2013 року; [PERSON] дочка, [INFO]; [PERSON] зять, [INFO]; [PERSON], [INFO]. Однак, звернувшись в нотаріальну контору із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 26 листопада 2008 року [PERSON] та за заповітом після померлої 29 березня 2013 року [PERSON], постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 29 березня 2013 року матері [PERSON] та за законом після померлого 26 листопада 2008 року батька [PERSON], покликаючись на пункт 1 розділу 1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року за №296/5, згідно якого видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, у тому числі наявності чи відсутності податкової застави за даними відповідних реєстрів. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, у звязку із чим, змушена звертатись до суду з позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Від відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області поступила заява про розгляд справи за відсутності їх представника, щодо позовних вимог не заперечують. За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти: Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого 24 вересня 1987 року Тернопільською районною радою народних депутатів Української РСР на підставі рішення виконкому Тернопільської районної ради народних депутатів №240 від 22 вересня 1987 року, цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в селі Чистилів по вулиці Гагаріна, 31 дійсно належить колгоспному двору, що складається з трьох членів, головою якого є [PERSON]. Як убачається із реєстрового напису на документі про право особистої власності, цілий житловий будинок з надвірними будівлями зареєстровано в Тернопільському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, що складається з трьох членів, головою якого є [PERSON] та записаний в реєстрову книгу №1 за реєстром №103 від 24 вересня 1987 року. 26 листопада 2011 року [PERSON] помер, про що зроблено актовий запис №15 [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області України, якою 27 листопада 2008 року видане свідоцтво про смерть серії 1-ИД №074637. У відповідності до Інформаційної довідки №648 виданої 04 липня 2017 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року житловий будинок №31 по вул. Гагаріна в с. Чистилів Тернопільського району, Тернопільської області зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого Тернопільською районною радою 24 вересня 1987 року на підставі рішення виконкому №240 від 22 вересня 1987 року та записано в реєстровій книзі №1 за реєстровим №103. Згідно довідки №196 виданої 18 травня 2009 року [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, померлий [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO]. Разом із ним на день його смерті проживали та були зареєстровані: [PERSON] дружина, [INFO]; з 1964 року по даний час; [PERSON] дочка, [INFO], з 1968 року по даний час; [PERSON] зять, [INFO], з 1989 року по даний час; [PERSON] внучка, [INFO], з 1989 року по даний час; [PERSON] правнук, 02 серпня 2005 року по даний час; [PERSON] правнук, з 24 серпня 2008 року по даний час. Довідкою №421 виданою 10 липня 2017 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області стверджується, що будинковолодіння, яке знаходиться в с. Чистилів по вул. Гагаріна №31 Тернопільського району Тернопільської області згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 24 вересня 1987 року належить колгоспному двору, що складається із 3 членів, головою якого був [PERSON], помер 26 листопада 2008 року. Станом на 24 вересня 1987 року у вказаному будинковолодінні були зареєстровані: [PERSON], [INFO], помер 26листопада 2008 року; [PERSON] дружина, [INFO], померла 29 березня 2013 року; [PERSON] дочка, [INFO]. Станом на 01 липня 1990 року згідно погосподарської книги у вказаному будинковолодінні зареєстровані: [PERSON], [INFO], помер 26 листопада 2008 року; [PERSON] дружина, [INFO], померла 29 березня 2013 року; [PERSON] дочка, [INFO]; [PERSON] зять, [INFO]; [PERSON], [INFO]. 21 травня 2009 року [PERSON] подала у Тернопільську державну нотаріальну контору заяву про відмову від обовязкової частки у спадщині після смерті чоловіка [PERSON] в користь дочки померлого [PERSON]. Судом установлено, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії VII-УР №1348951 виданого 03 серпня 1968 року [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] народилася 13 липня 1968 року, про що складено актовий запис №32 [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Батьками [PERSON] у вказаному свідоцтві про народження зазначені: [PERSON] та [PERSON]. 17 жовтня 1987 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], про що зроблено актовий запис №18 у с. Плотича [PERSON] сільської ради Тернопільського району, Тернопільської області, якою 17 жовтня 1987 року видано свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ИД №404984. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище Кузьма. 29 березня 2013 року померла [PERSON], про що складено актовий запис №3 [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, якою 01 квітня 2013 року видано свідоцтво про смерть серії І-ИД №146612. Згідно заповіту складеного 04 серпня 2009 року та посвідченого секретарем Чистилівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області [PERSON], [PERSON] все належне їй майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, та все те, що належатиме їй на час смерті і на що вона за законом матиме право, а також належні їй майнові права та обовязки на час смерті заповіла [PERSON], [INFO]. Вказаний заповіт зареєстрований в реєстрі за №16. Інформаційною довідкою №649 виданою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація житлового будинку №31 по вул. Гагаріна в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області за [PERSON] в бюро не проведена. Відповідно із довідкою №416 виданою 06 липня 2017 року виконкомом [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, померла 29 березня 2013 року [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [INFO]. У вказаному вище житловому будинку на день смерті [PERSON] 29 березня 2013 року були зареєстровані: [PERSON] дочка, зареєстрована по теперішній час; [PERSON] зять, зареєстрований по теперішній час; [PERSON] онука, зареєстрована по теперішній час; [PERSON] онука, зареєстрована по теперішній час; [PERSON] правнук, зареєстрований по теперішній час; [PERSON] правнук, зареєстрований по теперішній час. Згідно даних виконкому [PERSON] сільської ради, заборона (арешт) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами відсутня. Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №647 виданої 04 липня 2017 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації станом на 30 червня 2017 року по обліку бюро будинковолодіння №31 п вул. Гагаріна в с. Чистилів належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], прибудова а загальною площею 8,3 кв.м. побудована в 1991 році; літній душ 3, гараж Г тимчасові будівлі. В будинковолодінні самочинних добудов і перепланувань не виявлено. У встановлений законом строк позивач [PERSON] подала до Тернопільської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлих батьків [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №222/2009 заведеної після смерті [PERSON] померлого 26 листопада 2008 року та матеріалів спадкової справи№427/2013 заведеної після смерті [PERSON], померлої 29 березня 2013 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] на імя [PERSON] 07 липня 2009 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого 26 листопада 2008 року [PERSON], зокрема на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,33 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. 21 березня 2014 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори [PERSON] на імя [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно померлої 29 березня 2013 року [PERSON], зокрема на земельну ділянку, площею 3,5620 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Однак, 07 липня 2017 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1638/02-14, згідно якого [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON], померлого 26 листопада 2008 року, зокрема на 1/3 частку житлового будинку загальною площею 87,2 кв.м., житловою площею 48,9 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по вул. Гагаріна, 31 в с. Чистилів, Тернопільського району, Тернопільської області та за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 29 березня 2013 року, зокрема на 1/3 частку житлового будинку загальною площею 87,2 кв.м., житловою площею 48,9 кв.м. з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по вул. Гагаріна, 31 в с. Чистилів, Тернопільського району, Тернопільської області. Як вбачається із вказаної постанови нотаріуса, підставою для відмови видачі свідоцтва про право на спадщину є пункт 1 розділу 1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року за №296/5, згідно якого видача свідоцтв про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, у тому числі наявності чи відсутності податкової застави за даними відповідних реєстрів. 30 червня 2017 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок №31 по вул. Гагаріна в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд вказане будинковолодіння складається із: А житловий будинок, 1964 року побудови; а прибудова, 1965 року побудови; а1 прибудова, Б господарська будівля, 1960 року побудови; Б) Пд підвал, 1960 року побудови; В літня кухня, 1960 року побудови; Г гараж, 1991 року побудови; Д хлів,1991 року побудови; Ж хлів, 1991 року побудови; З літній душ, 1991 року побудови; Л вбиральня, 1991 року побудови; І вимощення; 3 огорожа; 4 ворота; 5 хвіртка. Як вбачається із експлікації приміщень до плану житлового будинку №31 по вул. Гагаріна в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області під літерою А загальна площа приміщень становить 87,2 кв.м., житлова 48,9 кв.м. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Статус майна колгоспного двору був врегульований статтями 120-126 ЦК України в редакції 1963 року, які були виключені з кодексу у 1993 році (Закон від 16 грудня 1993 року № 3718-XII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності з 18 січня 1994 року). Частиною 1статті 112 ЦК УРСР передбачено, що колгоспний двір - це сімейно-трудове об'єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно з вимогами ст.120 ЦК УРСР 1963 року, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. За змістом ст.123 ЦК УРСР 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено у звязку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» судам роз'яснено, що положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 14.01.2014 року у справі №6-145цс13 та від 18 листопада 2015 року № 6-350цс15. Таким чином, право на частку у колгоспному дворі мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку. При поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, необхідно виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних та неповнолітніх. Судом установлено, що у будинковолодінні №31 по вул. Гагаріна в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області станом на 01 липня 1990 року були зареєстровані: [PERSON], [INFO] голова двору; [PERSON], [INFO] дружина; [PERSON], [INFO] дочка; [PERSON], [INFO] зять; [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою №421 виданою 10 липня 2017 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Доказів того, що спірний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року було переведено до іншої суспільної групи, матеріали цивільної справи не містять. Відтак, померлому 26 листопада 2008 року [PERSON] та померлій 29 березня 2013 року [PERSON] належало по 1/5 частині будинковолодіння №31, яке знаходиться по вул. Гагаріна в с. Чистилів Тернопільського району Тернопільської області. Відповідно із вимогами ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно вимог ст.ст.1216-1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Приписами ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Вимогами ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування, спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його дочка, як така, що на момент смерті спадкодавця проживала разом із ним та не заявила відмови від спадщини. Відповідно із вимогами статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року №45/5 підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та №33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом визнання за нею права власності на 1/5 частину житлового будинку, загальною площею 87, 2 кв. м., житловою площею 48,9 кв.м. з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться по вул. Гагаріна, 31 в с. Чистилів Тернопільського району, Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після померлого 26 листопада 2008 року [PERSON] та визнання права власності на 1/5 частину житлового будинку загальною площею 87, 2 кв. м., житловою площею 48,9 кв.м. з надвірними побудовами і спорудами, що знаходиться по вул. Гагаріна, 31 в с. Чистилів Тернопільського району, Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після померлої 29 березня 2013 року [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved