Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Згідно позовної заяви та пояснень позивачки в судовому засіданні, 06.02.2014 року між нею та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» № 300131/7359/370-14 в іноземній валюті. Відповідно до п.1.1 договору, позивачка внесла на вкладний рахунок, а банк прийняв вклад в сумі 3786 доларів США на строк з 06.02.2014 року по 11.02.2015 року зі сплатою процентів, що підтверджується квитанцією №4 від 06.02.2014 року. Згідно п.2.2.2 договору, вкладний рахунок був поповнений на 1100 доларів США, що підтверджується квитанцією № 1 від 17.09.2014 року. Після закінчення дії договору позивачка звернулася до відповідача з письмовою заявою про повернення їй вкладу (депозиту) через касу банку у валюті вкладу, однак відповіді не отримала. Пунктом 4.1 договору передбачено, що банк зобов'язується на вимогу вкладника повернути вклад та виплатити нараховані відсотки на умовах і в строки, що встановлені цим договором. Незважаючи на неодноразові звернення позивачки, на даний час банк не повернув [PERSON] кошти в сумі 5293,71 доларів США, чим порушив умови договору та її права. На підставі наведеного, позивачка просить стягнути з відповідача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму вкладу в розмірі 5293,71 доларів США. Також позивачка не заперечувала про заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.02.2014 року між публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений договір про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» № 300131/7359/370-14 на 370 днів в іноземній валюті, згідно умов якого позивачка внесла, а банк прийняв грошові кошти в доларах США на вкладний рахунок у сумі 3786 доларів США на строк з 06.02.2014 року по 11.02.2015 року. За час користування коштами вкладу протягом зазначеного строку банк нараховує і виплачує вкладнику проценти за ставкою 10,00 % річних. Факт внесення позивачкою коштів в сумі 3786 доларів США на вкладний рахунок підтверджується квитанцією № 4 від 06.02.2014 року. Відповідно до п.2.2.2 вищевказаного договору, позивачка [PERSON] 17.09.2014 року поповнила вклад на суму 1100 доларів США, шляхом внесення коштів на вкладний рахунок, що підтверджується квитанцією № 1 від 17.09.2014 року. Згідно п.4.1 договору, після закінчення строку, на який розміщено строковий вклад, кошти з депозитного рахунку повертаються клієнту за його письмовою вимогою шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший депозитний рахунок, а дія цього договору припиняється. 11 лютого 2015 року та 16 лютого 2015 року позивачка зверталася до відповідача із заявами, в яких зазначала, що не бажає продовжувати дію договору депозитного вкладу №300131/7359/370-14 від 06.02.2014 року та просила повернути вклад і нараховані відсотки по вказаному договору через касу банку повністю у валюті вкладу впродовж одного банківського дня, однак кошти їй не повернули. Згідно виписки по особовому рахунку [PERSON], станом на 16.02.2015 року залишок коштів позивачки на депозитному рахунку становить - 5293,71 доларів США. Станом на день розгляду справи відповідач свої зобов'язання за договором не виконав та не повернув позивачу вищевказану суму коштів. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно ч.ч.1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610, ч.1 ст.612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» не виконало свої зобов'язання за договором про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» №300131/7359/370-14 від 06.02.2014 року та не повернуло [PERSON] суму вкладу та нарахованих процентів в розмірі 5293,71 доларів США, тому вказана сума коштів підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Згідно ст.79, ч.3 ст.88 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачка звільнена від сплати судового збору, згідно п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів». Як вбачається з роз'яснень викладених в п.11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" № 10 від 17.10.2014 року, порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, у випадках та на умовах, встановлених законом (частина третя статті 533 ЦК), передбачено в абзаці 2 частини першої статті 6 Закону України "Про судовий збір". У цьому випадку ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті), визначається розмір судового збору, що підлягає сплаті. Таким чином, враховуючи те, що позов задоволено повністю, а позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір, розмір якого визначається відповідно до офіційного курсу долара США, встановленого Національним банком України на день подання позову. Так, Національним банком України на 24.02.2015 року встановлено офіційний курс долара до гривні: 1 долар США = 28,291218 грн. Ціна позову становить 149765,50 грн. (5293,71 доларів США х 28,291218 грн.). Отже, згідно вимог пп.1.п.1. ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору, що підлягає стягнення з відповідача, становить 1497 гривень 66 копійок (149765,50 грн. х1%). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved