Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району про визнання права власності на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с.Братениця В.Писарівського району Сумської області, на земельну частку (пай) загальною площею 4,1030 га, індексованою вартістю 40596,76 грн., розташовану на території Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, у відповідності до Державного акту на землю серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON]. Позивач являється спадкоємцем за законом вказаного спадкового майна, однак оформити спадкові права на земельну ділянку в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений правовстановлюючий документ. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач присутня не була. Представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Представник відповідача - Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району - у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с.Братениця В.Писарівського району Сумської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельну частку (пай) загальною площею 4,1030 га, індексованою вартістю 40596,76 грн., розташовану на території Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, у відповідності до Державного акту на землю серії [NUMBER] (а.с.6). З довідки виконкому Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району № 155 від 19.03.2015 року вбачається, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 40377047 від 14.05.2015 року (а.с.11,22). У відповідності до ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом. При цьому, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України (ст.1258 ЦК). У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № [NUMBER] від 14.05.2015 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа не заведена, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 23). Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом четвертої черги як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (ст.1264 ЦК). Факт спільного проживання [PERSON] однією сім'єю зі спадкодавцем [PERSON] підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району № 155 від 19.03.2015 року (а.с.11). Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. З повідомлення завідувача В.Писарівською районною державною нотаріальною конторою Т.М.Перлік № 209/01-16 від 18.05.2015р. згідно п.4.12 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 № 296/5 свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. У зв'язку із втратою правовстановлюючого документа (Державного акту) одержати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості. Втрата Державного акту на землю серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON], та визнання його недійсним у зв'язку з цим, підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла» № 23 від 25.03.2015 року, що мається в матеріалах справи (а.с.13-14). Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, за відсутності заповіту, за умови прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved