Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-29 00:00:00

30 серпня 2021 року [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: Орган опіки та піклування Окнянської селищної ради Одеської області про позбавлення батьківських прав. 06.09.2021 року позовна заява була залишена без руху. 15.09.2021 року після усунення недоліків надійшла уточнена позовна заява . 27.09.2021 року до суду надійшла відповідь на запит суду щодо місця проживання (перебування) відповідача по справі. Ухвалою від 28.09.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою від 28.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , яка 21.02.2009 року уклала шлюбу з [PERSON] , [INFO] , та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Перебуваючи у шлюбі з останнім , її донька [PERSON] народила доньку - [PERSON] , [INFO] . Через деякий час після народження дитини у доньки з чоловіком сімейне життя не заладилось і 14 серпня 2015 року їх шлюб рішенням суду було розірвано . [INFO] її донька народила дитину - доньку [PERSON] . Після розпаду сім`ї її донька почала вести аморальний спосіб життя, зловживала алкоголем, перестала приділяти увагу дітям та залишила їх на позивача. Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 02.06.2021 року по цивільній справі 506/5/21 [PERSON] , було позбавлена батьківських прав відносно її дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Однак не лише мати , а й батько [PERSON] вже тривалий час ніяким чином не цікавиться життям своїх дітей та не приймає участі в їх житті, навчання, не спілкується з ними, хоча проживає поряд, в сусідньому селі. [PERSON] в 2015 році створив нову смію, у нього діти від іншої жінки, про яких він піклується. Відповідач, маючи можливості піклування про своїх доньок [PERSON] та [PERSON] , навмисне не виконує батьківських обов`язків. Таким чином , створилися умови, які шкодять інтересам дітям. На відміну від відповідача, позивач дбає про розвиток її онуків, займається їх вихованням, повністю забезпечує всім необхідним, сплачує кошти за відвідування гуртків, допомагає у навчанні та відвідує всі батьківські збори. Тому позивач була змушена звернутися до суд з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно його доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала з підстав, зазначених у позовній заяві, пояснивши, що позбавлення відповідача батьківських прав піде на користь дітей, оскільки відповідач не піклується про дітей. Після розлучення доньки з відповідачем діти залишилися з нею на її повному утриманні. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовільнити, так як відповідач належним чином не виконує свої обов`язки: не приділяє дітям належної уваги, не займається вихованням, і все це ,на думку представника, призвело до того, що діти не можуть користуватися усіма правами, які у них є, та отримувати від держави допомогу. Діти не отримують належне матеріальне забезпечення. Відповідач не піклується про духовний та моральний стан дітей, не допомагає в підготовці дітей до самостійного життя. Тому, на думку представника позивача, є всі підстави для позбавлення [PERSON] , батьківських прав відносно його двох доньок. Відповідач в судовому засідання позов визнав частково, та пояснив суду, що він не є біологічним батьком [PERSON] , і тому він не заперечував щодо позбавлення його батьківських прав відносно [PERSON] . Що стосується [PERSON] , то вона є його донькою , він постійно платить аліменти та спілкується з дочкою, і тому вважав, що немає підстав для позбавлення його батьківських прав. Відповідач повідомив суд, що нечасто бачиться з донькою, останній раз бачився в кінці серпня, так як доньці, на його думку, бабуся з дідусем забороняють приїздити до нього. Хоча у нього є інша сім`я, але його дружина не заперечує проти спілкування з дитиною. Він не заперечує проти проживання доньки в бабусі, але при необхідності може забрати доньку до себе, в нього є необхідні умови для її проживання. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, пояснивши, то орган опіки раніше з аналогічним позовом зверталися до суду, але їм було відмовлено в задоволені позову. Тоді батько надавав суду докази, що сплачує аліменти та спілкується з дитиною. Позбавлення відповідача батьківських прав, на думку представника третьої особи, піде на користь дітей. При цьому, представник зауважила, що діти мають бути всі разом, розлучати їх не можна. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, думки представника позивача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає в с. Антонівка Подільського району Одеської області. /а.с.52/; Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб, 21.02.2009 року [PERSON] , [INFO] , одружився з [PERSON] , [INFO] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Крім того, 16.09.2015 року до реєстру були внесені відомості про розірвання шлюбу на підставі рішення Красноокнянського районного суду Одеської області по справі 506/488/15-ц від 14.08.2015 р. /а.с.48-49/; Відповідач [PERSON] , є батьком дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] /а.с.8, 10/. Згідно з актом Ставрівського старостинського округу від 20.07.2021 року, [PERSON] проживає у власному будинку по [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] , та онуками [PERSON] та [PERSON] . Діти мають окрему кімнату, ліжка, постільну білизну, необхідну мебель, іграшки, книги. Продуктами харчування сім`я забезпечена в повному обсязі. Діти ходять до Ставрівського НВК, мають грамоти за успішне навчання, завжди чисто одягнені. Комісія прийшла висновку, шо [PERSON] за дітьми доглядає та створила їм належні умови для проживання. /а.с.13/. Відповідно до довідки ,виданої 13 вересня 2021 року сімейний лікарем АЗПСМ с. Ставрове [PERSON] , за час спостереження за дітьми медичними працівниками [PERSON] разом з доньками [PERSON] та [PERSON] не звертався до закладів охорони здоров`я. Здоров`ям дітей займається бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] /а.с.27/. Згідно з характеристикою Ставрівського опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. Окнянської селищної ради, [PERSON] , 2010 року народження, навчається в школі з першого класу. За період навчання показала достатній і високий рівень знань з усіх предметів. До навчання ставиться серйозно та відповідально. Протягом навчання в школі батько учениці [PERSON] , жодного разу не був на батьківських зборах, не цікавився навчанням доньки та не брав участі у її вихованні. /а.с.28/. Крім того, згідно з характеристикою Ставрівської опорного закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ст. Окнянської селищної ради, [PERSON] , 2016 року народження, відвідує дошкільний заклад «Надія» з 2017 року. Виховується в сім`ї бабусі та дідуся [PERSON] . Сім`я матеріально забезпечена. [PERSON] має все необхідне. Фізичний розвиток дитини відповідає віку. За час навчання дитини батько [PERSON] не цікавився успіхами дитини, не відвідував батьківських зборів та виховних заходів. /а.с.29/; Відповідно до довідки № 734 від 09.09.2021 року Ставрівського старостинського округу, [PERSON] та [PERSON] проживають разом з бабусею [PERSON] /а.с.30/; Зазначені обставини підтверджуються показаннями свідків. Свідок [PERSON] повідомила, що вона є сімейною медсестрою та їй відомо, що відносини між батьком та старшою донькою непогані, але він проживає в іншому селі, тому можна сказати, що батька в житті дитини немає. Його участь в житті дітей незначна. Дітей до амбулаторії приводить бабуся. Батько здоров`ям дітей не цікавиться. На думку свідка, бабуся за дітьми доглядає добре. Свідок [PERSON] повідомила, що вона є діловодом Ставрівського старостинського округу Окнянської селищної ради та часто навідувалась до сім`ї позивача, де проживають діти. Відповідач не проживає на території села Ставрове, не цікавиться життям дітей. Бабуся працює техпрацівником в адмінприміщенні СФГ, яке розташоване в одній будівлі із старостатом ,тому вона часто бачить дітей , які часто приходять до бабусі. Вони завжди охайно одягнуті, не голодні, гарно навчаються. Свідок спілкується з дітьми, їй відомо, що батько матеріально не допомагає їм. Відповідно до довідки Ставрівського старостинського округу Окнянської селищної ради від 27.07.21 року, [PERSON] не приймає участі у вихованні своїх дітей [PERSON] та [PERSON] , не допомагає матеріально, не дбає про стан здоров`я, не цікавиться життям своїх дітей. /а.с.14/. Крім того, відповідно до довідки Ставрівського старостинського округу Окнянської селищної ради від 27.07.21 року, [PERSON] не приймає участі у вихованні своїх дітей [PERSON] та [PERSON] , не допомагає матеріально, не дбає про стан здоров`я, не цікавиться життям своїх дітей. /а.с.14/. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї [PERSON] , [INFO] , він зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . До складу його сім`ї входять син [PERSON] , [INFO] , співмешканка [PERSON] , [INFO] ., син [PERSON] , [INFO] . Будинок в доброму стані та складається з двох кімнат, в одній кімнаті проживає [PERSON] з співмешканкою [PERSON] , а в іншій діти. [PERSON] та [PERSON] з батьком не проживають, кімнат для їх проживання немає. /а.с.32/ Судом відповідно до ст.171 СК України у судовому засіданні була заслухана малолітня [PERSON] , яка повідомила суд, що вона навчається в 6 класі Ставрівського НВК, живе разом з бабусею, дідусем та молодшою сестрою. Батько проживає окремо, в іншому селі, останній раз вона була в нього десь рік тому. Вона інколи їздить в село, де живе батько, але до хрещеної, і там бачить батька. В батька є інша родина, і тому ,на її думку, йому буде все одно, якщо його позбавлять батьківських прав, а для неї нічого не зміниться, так як вона вже проживає окремо. До того ж ,вона б не хотіла жити з батьком, хоча він непогано до неї відноситься , але його дружина іноді кричить на неї. Крім того, вона образилася на батька, який влітку 2021 року напідпитку був у бабусі і вона чула, якій він сказав бабусі, щоб вона віддала їх з сестрою у дитячий будинок. Тоді ж тато дав їй 200 грн. Їй відомо , що все необхідне купує їм бабуся. З молодшою сестрою батько взагалі не спілкується. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Окнянської селищної ради № 02-15/1746 від 23.07.2021 року, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , так як [PERSON] не приймає участі у вихованні своєї доньки [PERSON] , не піклується про її здоров`я, не займається її навчанням. [PERSON] сплачує аліменти, цих грошей не вистачає на потреби дитини. Відповідач доньку [PERSON] , взагалі не визнає своєю дитиною, хоча згідно документів він є батьком. Аліменти на дитину не сплачує, життям дівчинки не цікавиться взагалі, про здоров`я її не піклується, матеріально не допомагає. Таким чином, діти залишилися без батьківського піклування. Тому, на думку органу опіки та піклування, позбавлення відповідача батьківських прав буде в інтересах дітей /а.с.12/. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування і першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст. 155 СК). Пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Частиною 1 статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Визначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Таким чином, судом було встановлено, що відповідач неналежним чином виконує своїх обов`язків щодо виховання своїх малолітніх дітей, байдуже відноситься до того, що діти після позбавлення батьківських прав їх матері залишилися проживати у бабусі [PERSON] , лише інколи цікавиться життям старшої доньки [PERSON] та сплачує на її утримання аліменти, а [PERSON] взагалі не визнає своєю донькою, не цікавиться її життям, не бере участі в її житті, хоча, відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] , відповідач є батько дитини. При цьому , відповідно до довідки Подільського МВ ДВС від 23.07.2021 року, [PERSON] , сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Заборгованість відсутня./а.с.19/. Що стосується [PERSON] ,то відповідач з моменту народження дитини [PERSON] не визнавав себе батьком дитини, не піклувався про неї протягом всього життя дитини, не спілкувався з нею ,не утримував її . Однак, заперечуючи своє батьківство щодо дитини [PERSON] , відповідач не здійснював жодних дій , визначених ст.136 СК України, і не оспорював своє батьківство. За таких обставин , не оспорюючи своє батьківство ,відповідач зобов`язаний був виконувати свої батьківськи обов`язки відповідно до ст.150 СК України. Зазначені факти суд розцінює як ухилення від виховання дитини [PERSON] саме у зв`язку з винною поведінкою батька - відповідача по справі, так як він свідомо нехтує своїми обов`язками. Крім того, на думку суду, така його поведінка носить систематичний характер, оскільки раніше в провадженні Красноокнянського районного суду Одеської області перебувала справа за позовом Органу опіки та піклування Окнянської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та рішенням суду від 16.09.2020 року відмовлено у задоволенні позову. Таке рішення суду щодо відповідача [PERSON] було мотивоване тим, що на час розгляду справи в суді були відсутні докази, які могли бути підставою для позбавлення його батьківських прав. При цьому і при розгляді вказаної справи [PERSON] також посилався на те, що він не є батьком дитини [PERSON] , але й після рішення суду як не звернувся до суду з позовом про оспорювання батьківства щодо дитини [PERSON] ,так і не почав належним чином виконувати батьківські обов`язки щодо дитини [PERSON] . /а.с.79-81/. Підстави для позбавлення батьківських прав, які зазначені в ст.164 СК України, є вичерпними, і жодні інші обставини не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав одного з батьків. Приймаючи до уваги, що надані позивачем докази кожен окремо та у своїй сукупності свідчать про доведеність факту ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини [PERSON] протягом тривалого часу, при цьому протягом розгляду справи у суді жодного доказу на спростування тверджень позивача відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітньої доньки [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При цьому вказана норма права є імперативною, не відноситься до дискреційних повноважень суду і не залежить від наявності чи відсутності такої вимоги особи чи органу, який звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ,так як вказана норма захищає право дитини на достатнє матеріальне забезпечення ,що передбачене законом. Частиною 1 ст.183 СК України ,частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав не позбавляє його батьківських обов`язків, то відповідно до ст.180, 182 Сімейного Кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] . Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору за вимоги немайнового характеру. Також, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути судовий збір за вимоги майнового характеру в доход держави. Що стосується вимоги про позбавлення батьківських прав щодо дитини [PERSON] , то суд прийшов до такого. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Разом з тим , судом встановлено ,що відповідач дійсно не в повній мірі виконував батьківські обов`язки щодо дитини [PERSON] , не створив у своєму будинку умови для проживання доньки, лише зрідка відвідує її та спілкується з нею, однак любить доньку і бажає її виховувати, регулярно сплачує аліменти на доньку , зрідка надає іншу допомогу, що підтвердив в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» вказує, що право батьків і дітей бути поряд одне з одним становить основоположний складник сімейного життя, а розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, і це можна виправдати лише за поодиноких обставин. При цьому ЄСПЛ наголосив, що між інтересами дитини й інтересами батьків має існувати справедлива рівновага, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу треба приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою і значенням повинні переважати над інтересами батьків. Визначаючи основні інтереси дитини в кожному конкретному випадку, слід враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли сім`я особливо непридатна або виразно неблагополучна; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечити її розвиток у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, яке не є неблагополучним. При цьому суд зауважує ,що дитина [PERSON] вже як фактично, так і юридично позбавлення материнського піклування, так як її мати [PERSON] позбавлена батьківських прав ,не проживає з дитиною ,і тому позбавлення дитини ще і батька, хоча вона через образу на батька і не заперечувала проти позбавлення його батьківських прав, остаточно позбавить її можливості мати шанс на збереження зв`язків із сім`єю . Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, позивачем на час розгляду у судовому засіданні не було надано негативних характеристик, доказів винної поведінки відповідача та умисного ухилення його від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки. Сам факт проживання батька окремо від дитини не є достатньою підставою для висновку про доцільність позбавлення особи батьківських прав з огляду на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом для впливу на особу, яка не виконує батьківських обов`язків. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідач умисно та злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Сам відповідач заперечував проти позбавлення його батьківських прав, зазначав, що він має бажання спілкуватися з донькою та брати участь у її вихованні. На час розгляду справи підставами для позбавлення батьківських прав позивач зазначила недостатнє спілкування та участь у вихованні дитини та недостатнє матеріальне утримання дитини. Разом з тим, відповідач регулярно сплачує аліменти і доказів того, що він має можливість надавати ще якусь матеріальну допомогу , позивач не надала. Щодо недостатності участі батька у вихованні та спілкування з дитиною ,той цей факт не може свідчити про його ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно своєї доньки [PERSON] . Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги, що позбавлення батьківських прав є винятковою мірою впливу на батьків, та виходячи із інтересів дитини, з метою надання можливості збереження для дитини сімейних зв`язків, суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки підстави для позбавлення батьківських прав, передбачені ст.164 СК України, на час розгляду справи відсутні. Разом з тим, суд попереджує відповідача про необхідність належного утримання та виховання дитини [PERSON] та роз`яснює, що у разі його ухилення від виконання батьківських обов`язків, він може бути позбавлений батьківських прав. При цьому суд покладає на органи опіки і піклування контроль за виконанням відповідачем батьківських обов`язків щодо дитини [PERSON] .

Outcome: partial