Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Падучак І.І., звернулася в суд із позовом до Путятинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] . Позивачка є єдиною спадкоємицею на майно [PERSON] за заповітом. За життя спадкодавцем було зареєстровано право власності на зазначене домоволодіння, однак на даний час свідоцтво про право власності втрачено. З підстав відсутності правовстановлюючих документів, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. За вказаних обставин вона змушена звернутись до суду з позовом про визнання права власності на зазначений житловий будинок, в порядку спадкування. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивачка не прибула, представник позивачки подала суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву про визнання позову, клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 01 липня 2014 року виконавчим комітетом Путятинської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області. Згідно заповіту, посвідченого 31 серпня 2007 року секретарем виконавчого комітету Путятинської сільської ради Бойчук М.І. за реєстровим № 60, [PERSON] все належне їй майно і все майно на яке вона матиме право на день смерті заповіла дочці [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Путятинської сільської ради № 549 від 09 жовтня 2019 року, останнім постійним місцем проживання [PERSON] було [ADDRESS] . На день її смерті у житловому будинку були зареєстровані та проживали: дочка [PERSON] , зять [PERSON] , внук [PERSON] (помер [INFO] ), дружина внука [PERSON] та правнуки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] Заповіт від імені [PERSON] не змінено і не скасовано. Як вбачається з довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації № 214 від 29 липня 2014 року за колгоспним двором, головою якого була [PERSON] було зареєстровано право власності на домоволодіння в с. Путятинці Рогатинського району Івано-Франківської області. Підстава для реєстрації: свідоцтво про власності видане 23 червня 1991 року виконавчим комітетом Путятинської сільської ради на підставі рішення виконкому № 18 від 31 травня 1991 року. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 23 червня 1991 року реєстровий запис № 29 книга № 1. Переходів права власності на даний об`єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалось. Дане домоволодіння має наступні технічні характеристики: "А" житловий будинок загальною площею 66,2 м2, житловою площею 52,3 м2, "Б" літня кухня загальною площею 26,5 м2, "В" стайня-стодола загальною площею 41,5 м2, "Г" стайня загальною площею 47,2 м2, № 1 ворота загальною площею 6,7 м2, № 2 огорожа загальною площею 36,0 м2, № 3 криниця загальною площею 12,0 м/п. У газеті "Голос опілля" № 39 (1992) від 11 жовтня 2019 року опубліковано оголошення про втрату свідоцтва про право власності на житловий будинок в с. Путятинці, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Путятинської сільської ради від 31 травня 1991 року № 18 на ім`я [PERSON] Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Андрейків Т.В., 22 жовтня 2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , через відсутність документів, що посвідчують право власності спадкодавця на домоволодіння. Згідно постанови нотаріуса, єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є [PERSON] . Згідно висновку про ринокву вартість домоволодіння, складеного 09 жовтня 209 року оцінювачем [PERSON] , ринкова вартість вказаного домоволодіння становить 73100,00 грн. На зазначені домоволодіння ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи. У відповідності до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач, яка є єдиним спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, але не може реалізувати своє право на оформлення спадщини в позасудовому порядку, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved