Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON], приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги, з урахуванням уточнення позовних вимог, позивачі мотивують тим, що 09.05.2015 року о 16 год. 30 хв. в м. Золотоноша по вул. Шевченка, водій [PERSON] керуючи транспортним засобом «БМВ 528» д.н.з [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Опель-Віваро», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який зупинився для проведення маневру повороту ліворуч, внаслідок чого пошкодив обидва транспортні засоби, чим завдав матеріальних збитків водію [PERSON] Окрім того, в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди травмувалась пасажир автомобіля «Опель-Віваро» [PERSON], яка отримала в наслідок ДТП тілесні ушкодження, що відносяться за ступенем тяжкості до категорії легких тілесних ушкоджень та стверджується висновком судово-медичної експертизи №402 КЕ/2015 від 25.02.2016 року. Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2015 року [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного ДТП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Вказана постанова суду вступила в законну силу. Згідно висновку авто-товарознавчого дослідження по визначенню вартості відновлювального ремонту транспортного засобу "OPEL VIVARO" та матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля [PERSON] складає 194201,00 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «БМВ 528» д.н.з [NUMBER] був застрахований в страховій компанії приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» за полісом №АІ/4620318 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Сума страхового відшкодування, яку отримав [PERSON] від ПрАТ «Страхової групи «ТАС» складає 46000 грн. Тож, [PERSON] за рахунок страхування одержав лише частину суми відшкодування заподіяної майнової шкоди (за вирахуванням франшизи), пов'язану із фактичним знищенням транспортного засобу. Решта суми майнового збитку в розмірі 148201,00 грн. залишилася непогашеною винуватцем ДТП [PERSON] до цього часу, так як і не відшкодовано витрати [PERSON] на проведення судової авто-товарознавчої експертизи в сумі 1200 грн. та витрати на проведення комісійної судово-медичної експертизи в сумі 2034,49 грн. Окрім того в результаті істотного пошкодження транспортного засобу [PERSON] зазнав сильних душевних переживань, оскільки він втратив можливість використовувати свій транспортний засіб за цільовим призначенням, а тому [PERSON] в якості розумної та справедливої сатисфакції вимагав стягнути з [PERSON] моральну шкоду, та стягнути із приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» грошову суму в розмірі 5 відсотків визначеного ліміту страхового відшкодування, що становить 2500 грн. Позивач [PERSON] вимагала від відповідача [PERSON] відшкодувати суму моральної шкоди в розмірі 25000 грн., яка на її думку є співмірною та справедливою з урахуванням отриманих нею тілесних ушкоджень та спричинених фізичних страждань. Оскільки [PERSON] не відшкодував позивачам заподіяної майнової та моральної шкоди, а також не провів на користь позивачів жодної виплати в рахунок погашення майнових збитків, які були спричинені транспортному засобу водія [PERSON], а приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди не визнала, позивачі звернулися до суду із відповідним позовом для захисту своїх прав та інтересів. У судовому засіданні позивачі [PERSON] від позовних вимог до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» відмовився повністю, та уточнивши свої позовні вимоги просив суд стягнути із відповідача по справі [PERSON] суму моральної шкоди на користь [PERSON] в розмірі 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень. При цьому позивач по справі в судовому засіданні зазначив, що наслідки відмови від позовних вимог йому зрозумілі та права роз'яснені. Позовні вимоги щодо стягнення майнової шкоди з відповідача [PERSON] Підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] у судовому засіданні, посилаючись на чинне законодавство підтримав уточнені у судовому засіданні позовні вимоги та просив суд повністю їх задовольнити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні повністю ствердила свої вимоги та просила суд їх задовлольнити. Представник приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання позивачів про відмову від позовних вимог до ПрАТ «Страхова група «ТАС». Суд роз'яснивши позивачам наслідки відмови від позовних вимог передбачені ст. ст. 205, 206 ЦПК України, та перевіривши, що такі наслідки позивачам зрозумілі приходить до висновку, що відмова від позовних вимог до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» не порушує права сторін та права позивачів по справі , а тому така відмова може бути визнана судом. Під час розгляду справи позивачі [PERSON] та [PERSON] уточнені позовні вимоги до [PERSON] підтримали в повному обсязі та пояснили суду, що внаслідок ДТП було серйозно пошкоджено автомобіль «Опель-Віваро» д.н.з. [NUMBER] [PERSON], який практично не підлягає відновленню. Не проведення відшкодування майнової шкоди [PERSON] призвело до порушення законних прав позивачів та моральних страждань, нормальний ритм життя позивачів був порушений, відсутність автомобіля вимагало від позивачів додаткових зусиль щодо організації їх життя. Окрім того позивачі змушені були проводити ряд експертиз вартість яких відповідач [PERSON] не відшкодував, а в результаті вказаного ДТП, яке спричинив [PERSON], [PERSON] отримала пошкодження та переносила триваючий фізичний біль, який позбавляв її можливості нормально пересуватися, харчуватися, а тому [PERSON] неодноразово проходила стаціонарне та амбулаторне лікування тож, на думку позивачів, сума заявленої моральної шкоди спричиненої в наслідок винних дій [PERSON] є співмірною та справедливою. Відповідач по справі [PERSON] жодного разу в судове засідання не з`явився, не повідомиши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду ставився до відому належним чином. Враховуючи неодноразові неявки відповідача до суду, та з метою забезпечення дотримання принципів розумності та своєчасності розгляду і вирішення справи, суд розглядає справу за відсутності відповідача. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Постановою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 липня 2015 року по адміністративній справі №695/2275/15-п [PERSON] був визнаний винним в тому, що в м. Золотоноша по вул. Шевченка, керуючи транспортним засобом БМВ 528 д.н.з. [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Опель Віваро д.н.з. [NUMBER], який зупинився для проведення маневру повороту ліворуч, внаслідок чого пошкодив обидва транспортні засоби, чим завдав матеріальних збитків, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за що був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 340,0 грн. Суд бере до уваги, що вказана постанова суду набрала законної сили. Відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником автомобіля «Опель-Віваро», д.н.з. [NUMBER], є [PERSON]. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником автомобіля «БМВ 528» д.н.з. [NUMBER] є [PERSON]. В силу ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається із Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/4620318, [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність, а забезпеченим транспортним засобом є саме автомобіль «БМВ 528» д.н.з. [NUMBER]. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну встановлений у розмірі 50000 грн., при цьому розмір франшизи встановлено у розмірі 250 грн. Згідно з Висновком за результатами експертного автотоварознавчого дослідження № 53 від 14.07.2015 року розмір матеріальних збитків, заподіяних при ДТП власнику автомобіля "Опель-Віваро", реєстраційний номер "[NUMBER]" складає 194201 грн. 00 коп. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №53 від 14.07.2015 року [PERSON] за виконання експертних досліджень сплатив 1200 грн. Як вбачається із квитанції про сплату витрат на проведення комісійної судово-медичної експертизи від 30.11.2015 року [PERSON] сплатив 2034,49 грн., що також відповідає умовам договору про надання послуг від 30.11.2015 року укладеного між [PERSON] та Комунальним закладом охорони здоров'я Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи. Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала в зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно із ст. 22.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до довідки про надходження коштів Золотоніським відділенням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 20.07.2016 р. сума страхового відшкодування, яку отримав [PERSON] від ПрАТ «Страхової групи «ТАС» складає 46000 грн. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином судом встановлено, що [PERSON] за рахунок страхування одержав лише частину суми відшкодування заподіяної майнової шкоди (за вирахуванням франшизи), пов'язану із фактичним знищенням транспортного засобу. Решта суми майнового збитку в розмірі 148201,00 грн. залишилася непогашеною винуватцем ДТП [PERSON], так як і не відшкодовано витрати [PERSON] на проведення судової авто-товарознавчої експертизи в сумі 1200 грн. та витрати на проведення комісійної судово-медичної експертизи в сумі 2034,49 грн. А тому вказана сума коштів підлягає стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] у відповідності до вимог ст. 1194 ЦК України. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті Відповідно до положень ст.23 ЦК УКраїни моральна шкода, крім іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Вирішуючи питання про відшкодування позивачу моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що [PERSON] дійсно зазнав моральних страждань внаслідок пошкодження автомобіля, що йому належав, який був для сім'ї засобом пересування, він вимушений докладати додаткових зусиль для нормалізації свого життя, шукати кошти для відновлення автомобіля, що вимагає додаткових затрат, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазнав значних хвилювань, при цьому суд враховує, що [PERSON] змушений був витрачати свій час та зусилля на проведення відшкодування майнової шкоди, відвідування слідчого Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області та доведення своєї правоти у спорі із відповідачем, а тому суд вважає, що вимоги [PERSON] про стягнення моральної шкоди із [PERSON] у розмірі 15000 грн. підлягають до задоволення. Що стосується вимог [PERSON] про стягнення із [PERSON] суми моральної шкоди в розмірі 20000 грн. суд вважає, що вони підлягають задоволенню виходячи із наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана розміром цього відшкодування. Судом встановлено, що [PERSON] при отриманні тілесних ушшкоджень в результаті ДТП зверталася за медичною допомогою до Черкаської обласної лікарні, що стверджується відповідними медичними висновками доданими до матеріалів справи. Як зазначено в роз'ясненнях постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайноівої) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] суд виходить із того, що позивачці дійсно була спричинена моральна шкода, яка виразилася в порушенні її звичайних життєвих зв'язків та способу життя в наслідок тривалого лікування отриманих тілесних ушкоджень та постійного відчуття погіршення стану здоров'я, в душевних стражданнях, які були спричиненні діями [PERSON] оскільки його вина у спричиненні тілесних ушкоджень [PERSON] повністю підтверджується постановою Золотоніського міськрайонного суду від 24.07.2015 р. та постановою слідчого Золотоніського відділу поліції від 10.07.2016 р. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] підлягають до повного задоволення. Згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати понесені ним при подачі позову до суду. На підставі зазначеного та

Outcome: approved