Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що є спадкоємцем за заповітом [PERSON], яка є його бабусею та яка померла [INFO] року. Померла залишила заповіт, яким заповідала все своє майно позивачу та сину [PERSON]. До складу спадкового майна уввійшов житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] та земельна ділянка. При зверненні до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи, повідомлений належним чином, надав письмову заяву де проти позову не заперечує та просить справу слухати у його відсутність. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмови докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, матеріалами справи встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського МУЮ у Київській області від 14.03.2012 року (а.с.8). Після її смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якого уввійшов: житловий будинок [ADDRESS], що належав спадкодавцю на підставі 4/9 частини згідно договору дарування, посвідченого Фастівською держнотконторою від 26.04.1974 року, зареєстрований за №1661 та 5/9 його частини відповідно до Рішення народного суду міста Фастова Київської області від 28.03.1974 року, як частка в спільному майні подружжя (а.с.13). Земельна ділянка площею 0,0690 га розташована в [ADDRESS] цільве призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії [NUMBER] від 17.01.2008 року (а.с.18). Спадкодавець залишила заповіт від 12.03.1998 року посвідчений Остапенко К.О., державним нотаріусом Фастівської міської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №2-763, яким заповідала 5/12 частини вказаного житлового будинку [PERSON] та 7/12 частини вказаного будинку [PERSON] (а.с.12). Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі чого [PERSON] державний нотаріус Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області було заведено спадкову справу №237/2012 після смерті померлої [INFO] року [PERSON] але у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно відмовлено в зв"язку з відсутністю у спадкоємця оригіналу правовстановлюючих документів (а.с.24,35-51). Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Як вбачається з Довідки №165 від 13.02.2017 року КП "Фастівське Бюро технічної інвентаризації" станом на 01.01.2013 року зареєстрований по праву приватної власності житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] (а.с.97). Відповідно до Витягу з технічної документації ГУ Держгеокадастру у Київській бласті землевласником земельної ділянки в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд зазначено [PERSON] (а.с.19). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Разом з тим, позивач в своєму позові просить визнати за ним право власності на все мйно спадкодавця так як він є єдиним спадкоємцем на даний час. Перевіряючи доводи позивача судом з"ясовано, що за заповітом [PERSON], заповідала частину вказаного житлового будинку позивачу та частину [PERSON], який був її сином та помер [INFO] Відповідно до ст.1244 ЦК України, заповідач має право призначити іншого спадкоємця на випадок, якщо спадкоємець, зазначений у заповіті, помре до відкриття спадщини. Разом з тим, виходячі з матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] змін щодо кола спадкоємців за заповітом не вбачається. Згідно з положенням ст.1245 ЦК України, частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. Отже, 5/12 частини вказаного житлового будинку та земельна ділянка на час відкриття спадщини не уввійшла до спадкового майна, яке заповідала [PERSON] позивачу. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], був син [PERSON], який помер [INFO] року та син [PERSON], який є батьком позивача та помер [INFO] року. З чоловіком [PERSON] спадкодавиця шлюб розірвала 28 березня 1974 року, що підтверджується рішенням народного суду м.Фастова Київської області (а.с.16). Таким чином позивач є спадкоємцем за заповітом та за законом після смерті [PERSON] в силу ч.1 ст.1266 ЦК України, яка передбачає, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved