Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що 21.07.2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом РАГС Путивльського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 54. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак, фактично не проживають разом більше трьох місяців. Після фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, а відповідач майже не цікавиться життям сина, а його матеріальна допомога є нерегулярною, хоча він має можливість надавати таку допомогу, оскільки є працездатним, офіційно працює начальником відділення поштового зв'язку № 2 в м. Путивль Сумської області, аліменти нікому не сплачує. З огляду на таке просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Позивач в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що дійсно він є батьком [PERSON], [INFO] та в теперішній час працює начальником Цеху обслуговування споживачів № 2 м. Путивль Центру поштового зв'язку № 5 Сумської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" та отримує регулярний дохід у виді заробітної плати і згоден сплачувати аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно. Крім того, позивач пояснив, що після фактичного розірвання шлюбних відносин з позивачем [PERSON] вони проживають окремо, при цьому значну частину вільного часу він проводить з сином, готує з ним уроки, приймає участь у його матеріальному забезпеченні, а саме - забезпечує сина одягом, харчуванням, оплачує навчання сина у школі, придбав в кредит планшет для навчання сина. Також відповідач пояснив, що між ним та відповідачем було здійснено поділ спільно нажитого майна, відповідно до якого двокімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], де на даний час проживає і дитина, перейшла у власність позивача. Всі комунальні платежі за вказану квартиру до 01.01.2015 року сплачувались ним. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши фактичні обставини справи в межах заявлених позовних вимог та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21.07.2001р. між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Путивльського районного управління юстиції Сумської області 21.07.2001р. (а.с. 3). Батьком [PERSON], [INFO] є відповідач у справі - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Путивльського районного управління юстиції Сумської області 04.06.2008р. (а.с. 4). Із довідки про доходи № 61 від 03.02.2015 року вбачається, що відповідач [PERSON] працює в ЦПЗ № 5 СД УДППЗ "Укрпошта" на посаді начальника ЦОС та щомісячно отримує заробітну плату (а.с. 23). Із довідки Бобинської сільської ради Путивльського району Сумської області від 10.02.2015р. № 25 вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] та не є членом особистого селянського господарства і не являється власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (а.с.24). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розмірі аліментів судом враховується матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки відповідач будучи батьком дитини не надає їй постійної матеріальної допомоги, хоча зобов'язаний та має таку можливість, позаяк здоровий, працевлаштований та інших утриманців не має, тому з нього підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітнього сина. Беручи до уваги, що відповідач має постійний заробіток (дохід), то суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частині присудження аліментів у частці від його заробітку (доходу). При цьому враховуючи те, що позивач не надала суду доказів на підтвердження наявності у відповідача інших додаткових доходів, окрім заробітної плати, позивач працює та отримує заробітну плату (а.с. 8), суд вважає можливим з врахуванням матеріального становища обох сторін визначити розмір аліментів в розмірі 1/5 частині від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які сплачувати з 02.02.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, який відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України" становить: з 1 січня 2015 року - 1286 гривень, з 1 грудня - 1455 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: partial