Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

10.08.2017 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Приватного підприємства "НАФТОГАЗ ІНВЄСТ", Страхова компанія "Промінвест", в якому просив визнати договір позики від 11.01.2017 року № 1307692 укладений між ним та ПП "НАФТОГАЗ ІНВЄСТ", розміром 50000 гривень та договір добровільного страхування від нещасних випадків, укладений між ним та Страховою компанією "Промінвест" за № 5735 від 11.01.2017 року на суму 3000 гривень і визнати договір добровільного страхування від нещасних випадків укладений між ним та Страхова компанія "Промінвест" за № 5738-16 від 16.01.2017 року на суму 3000 гривень недійсним; зобов'язати Страхову компанію "Промінвест" та ПП "НАФТОГАЗ ІНВЄСТ" повернути йому грошові кошти у розмірі 6000 гривень; стягнути з Страхової компанії "Промінвест" та ПП НАФТОГАЗ ІНВЄСТ" на його користь моральну шкоду в розмірі 6000 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 11.01.2017 року між ним та ПП "НАФТОГАЗ ІНВЄСТ" було укладено договір позики № 1307692, розміром 50000 гривень для виконання ремонту у квартирі. На вимогу відповідача ПП "НАФТОГАЗ ІНВЄСТ" ним було внесено завдаток розміром 6000 гривень, як умова надання позики. Згідно укладеного договору позики, а саме, р.3 п.п.3.1.1 надання траншів/позики здійснюється протягом 3-х банківських днів після отримання гарантії від позичальника. Відповідачем ПП "НАФТОГАЗ ІНВЄСТ" умови договору не виконано. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій позов підтримали в повному обсязі, просили справу слухати без їх участі, не заперечували проти винесення заочного рішення в разі неявки відповідачів. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Промінвест" Каменський Р.В. надав суду заперечення, в яких зазначив, що заява позивача в частині вимог до ТДВ Страхова компанія "Промінвест" є безпідставною та недоведеною. Заява позивача в частині вимог про визнання договору добровільного страхування від нещасних випадків недійсним, не містить жодного посилання на норму закону, як правову підставу для визнання даного правочину недійсним. 11.01.2017 року між [PERSON] та ТДВ Страхова компанія "Промінвест" було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків №5735-16. Сторони договору страхування на добровільних засадах визначили усі його умови, які прописані чітко і зрозуміло. Підписуючи вказані договори страхування позивач погодився з цими умовами. До того ж позивач в момент підписання був ознайомлений з усіма умовами договору страхування та міг обирати або не погоджуватись на певні його умови. У правовідносини з Страховиком позивач вступив добровільно та свідомо, діяв на свій розсуд і ризик. Страховик при укладенні оспорюваного договору діяв у межах закону та своїх повноважень і протилежного позивачем у позові не доведено. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 11.01.2017 року між [PERSON] та ПП "НАФТОГАЗ ІНВЄСТ" в особі продавця - консультанта [PERSON] укладено договір позики № 13076920, згідно якого позикодавець надає позику у розмірі 50000 гривень, позика надається на товар. Згідно умов договору (Розділу 3. (права та обов'язки сторін), п.п.3.3.2. позичальник має надати оригінал договору добровільного страхування від нещасного випадку, тобто бути застрахованим. Таким чином, на вимогу ПП "НАФТОГАЗ ІНВЄСТ" (здійснення страхування) позивачем було внесено завдаток розміром 6000 гривень, як умова надання позики (кредиту). Згідно квитанції № 0.0.683691508.1 від 11.01.2017 року та квитанції № 0.0.686736467.1 від 16.01.2017 року позивач сплатив на розрахунковий рахунок Страхової компанії "Промінвест" страховий платіж згідно договорів страхування №5735-16 від 11.01.2016 року та № 5738-16 від 16.01.2016 року грошові кошти в сумі 6000 гривень. Згідно укладеного договору позики, а саме Р.3 п.п. 3.1.1 надання траншів/позики здійснюється протягом 3-х банківських днів після отримання гарантії від позичальника. Відповідно до вимог ч.5 ст.203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України. Згідно ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину. Тому позовні вимоги про визнання договору позики та договорів страхування недійсними та зобов'язання повернути грошові кошти підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав та інтересів належить відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Право на відшкодування моральної шкоди у разі порушення прав особи, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів (4.2.п.2 ст.23 ЦК України) та відшкодовується особою яка її завдала, за наявності її вини. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Діяння особи вважаються такими, що вчинені з умислом, якщо вона свідомо не вчинила дій, спрямованих на виконання зобов'язання, та бажала або свідомо допускала настання такого наслідку, як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Моральна шкода спричинена позивачу діями відповідачів полягає у постійних хвилюваннях, позбавлення користуватись та розпоряджатись грошима. Позивач був у розпачі. Все це спричинило пригнічення його емоційного стану . Тому вимоги щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені останнім та підтверджені письмовими доказами в сумі по 320 гривень з кожного.

Outcome: approved