Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до Яворівського районного суду Львівської області із позовною заявою, в якій вказує, що відповідно до витягу про державну реєстрацію прав від 19 грудня 2011 року вона являється власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування №1772/23.11.2011р. від 23 листопада 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу [PERSON] Попередня власниця даної квартири, її мати, [PERSON] постійно користувалася сараєм, гаражем та підвалом протягом багатьох років, після якої почала користуватися позивачка даними господарськими будівлями. Однак у липні місяці 2014 року її брат, [PERSON] і його син, [PERSON], почали неодноразово чинити їй перешкоди у користуванні господарськими спорудами, а саме: збивати замки на даних приміщеннях та незаконно повісили інші замки. З цього приводу вона зверталася до Яворівського РВ із заявою про вжиття необхідних заходів до таких осіб, яким було розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженні та закрито його у звязку з відсутністю в їх діях складу злочину. Крім цього, вказує на заподіяння їй такими діями відповідачів моральної шкоди, яка виявиласі в тому, що вона втратила душевний спокій та сон, у неї порушилося емоційне реагування на оточуючий світ. Також відповідачі неодноразово ображали її нецензурними словами. Тому вона просить суд постановити рішення, яким зобов'язати відповідачів, [PERSON], [PERSON] не чинити їй, [PERSON], перешкод у користуванні господарськими спорудами, якими вона користується як власниця квартири [ADDRESS], та стягнути із них в її користь моральну шкоду у розмірі 6 000 гривень. В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали заявлені позовні вимоги, надавлипояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просять суд позов задоволити. Відповідач, [PERSON], у судовому засіданні заявлений позов не визнав та пояснив, що дійсно власницею квартири [ADDRESS] являлася його мати, [PERSON] і він власними зусиллями відремонтував господарські споруди, а саме гараж, сарай та підвал, якими користувалася мати. У листопаді місяці [PERSON] квартиру подарувала своїй дочці, хоча він вклав свої кошти у ремонт даних приміщень. Вважає, що має право на користування господарськими будівлями. Просить суд у задоволенні позову відмовити. - 2 - Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився причини неявки суду не повідомив, за таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутності на підставі наявних доказів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повністю підтвердив пояснення позивача та його представника. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію прав від 19 грудня 2011 року, виданого обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" на підставі договору дарування №1772 від 23 листопада 2011 року квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. З додатку до рішення Яворівської міської ради №276 від 30.08.2003 року, а саме, схеми будинків та прибудинкової території по [ADDRESS] спірні господарські споруди - гараж, сарай та підвал відносяться до квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі своєю неправомірною поведінкою перешкоджають позивачу володіти та користуватися господарськими спорудами, самовільно збиваючи замки, та замінюючи їх. Крім цього, в судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив факт користування ним даними приміщеннями та заміни замків на них. Судом не встановлено підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених позивачем, його показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу , яке встанолвене статтею 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено поняття моральної шкоди, а саме зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Частиною 4 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що відповідно до ст.137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Заслухавши учасників процесу, оцінивши докази в їх сукупності, що були досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними частково. Враховуючи те, що позивачка, [PERSON], будучи законною власницею квартири [ADDRESS], до якої також відносяться спірні господарські будівлі, має право на вільне та безпереншкодне користування ними, тому відповідачі [PERSON], [PERSON] зобов'язані не чинити їй перешкод у користуванні даним майном. Зважаючи на те, що в результаті неправомірних дій відповідачів, позивачка зазнала моральних та душевних страждань, у неї погіршився стан здоров'я, вона тривалий час перебувала у схвильованому стані, погіршився сон, тому [PERSON], [PERSON] зобов'язані відшкодувати позивачці моральну шкоду, яку суд оцінює, з врахуванням розумності та справедливості, у розмірі по 1000 гривень з кожного, також з відповідачів слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved