Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , з подальшим його уточненням від 11.04.2019 вх.№29622/19 (а.с. 124-127), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 24 лютого 2012 року у розмірі 38 173,36 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1762,00 грн.. В обгрунтування позовних вимог зазначають, що 24 лютого 2012 року відповідач по справі підписав Анкету-заяву №б/н, згідно якої отримав кредит в сумі 16 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказують, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві. На виконання умов даного договору банк свої зобов"язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредит, проте, в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] належним чином не виконує взятих на себе зобов"язань, а тому станом на 26 березня 2019 року має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 38 173,36 гривень. 04 лютого 2019 року за вх.№6109/19, представником відповідача [PERSON] - адвокатом Панчелюгою К.М. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з тексту позовної заяви та доданих до неї доказів неможливо встановити, якою сумою кредитних коштів у межах кредитного ліміту скористався [PERSON] , тобто на яку суму нарахувувалися відсотки за користування кредитом, а з розрахунку вбачається, що [PERSON] зняв кошти з рахунку в сумі 12375,91 грн.. Крім того, інформації щодо строку дії картки, її номеру АТ КБ "ПРИВАТБАНК" ні в позовній заяві ні в додатках до нього не надана. Також вказує, що банк не надав належних доказів, які б підтверджували, що саме дані Умови та Тарифи розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а встановити, який тип кредитної картки оформлено відповідачем не можливо. Просила відмовити в задоволенні позову (а.с. 56). 05 березня 2019 року позивачем за вх.№11989/19 подано відповідь на відзив, в якому вказують, що сторонами при укладенні договору були оговорені усі істотні умови. Крім того, Умови та Правила надання банківський послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. Відповідач підписанням Анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом із Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. З виписки з карткового рахунку про рух коштів чітко вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, яким останній користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Оскільки з виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов"язання за кредитом, а тому і був обізнаний про умови кредитування та визнав свої зобов"язання за Договором. Просили задоволити позовні вимоги в повному обсязі (а.с. 64-68). Аналогічна відповідь на відзив подана 07.03.2019 вх.№12715/19 (а.с. 86-90) та 04.06.2019 вх.№29176/19 (а.с. 155-159). 15 квітня 2019 року за вх.№19979/19 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Панчелюгою К.М. подано письмові заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому вказано, що з тексту поданого позову та доказів, поданих суду АТ КБ "ПРИВАТБАНК", зокрема, анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку №б/н від 24 лютого 2012 року неможливо встановити, яку саме кредитну карту оформлено на ім"я [PERSON] , оскільки у жодній з граф "платіжна картка "Кредитка Універсальна", "Зарплатна картка", "Картка ОоМ", "Пенсійна картка", "Ощадкнижка", "Дебетова особиста картка", "Ідентифікація з паспортом" відсутні відмітки. У вказаній анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не міститься жодних відомостей про суму коштів, що надається в кредит, розміру відсотків за їх використання, розміру пені та штрафів, які будуть застосовуватися у випадку порушення зобов"язання, строку виконання зобов"язання. Натомість позивачем до суду надіслано відповідь на відзив, до якого додано виписку за період з 01.01.1999 по 19.02.2019. У вказаній виписці зазначені різні номери основних карт, так вказано "основна карта: [NUMBER] виписка за період з 01.01.1999 по 19.02.2019", "основна карта: [NUMBER] виписка за період з 01.01.1999 по 19.02.2019". Водночас, в тексті відповіді на відзив, позивач не вказує номер карткового рахунку, відкритого на ім"я відповідача - №4149437110940333. Таким чином, незрозуміло який стосунок до стягнення заборгованості по картковому рахунку № [NUMBER] мають "основна карта: [NUMBER] виписка за період з 01.01.1999 по 19.02.2019", "основна карта: [NUMBER] виписка за період з 01.01.1999 по 19.02.2019". Незрозумілою є причина надання виписки за період з 01.01.1999 по 19.02.2019, якщо позовна заява підписана 13.11.2018, та з тексту позовної заяви вбачається, що стягується заборгованість станом на 11.11.2018. Крім того, з наданих виписок не вказано за який період виникла заборгованість. Також зазначає, що позивачем до позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", проте дане твердження позивача не відповідає дійсності. До позовної заяви долучено витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", де міститься інформація про тарифи обслуговування 4 видів карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", "Універсальна, 55 днів пільгового періоду", "Універсальна CONTACT", "Універсальна GOLD". Вказаний витяг носить інформаційний характер, не містить підпису відповідача, та з нього неможливо встановити на умовах якого саме тарифу 4 видів вказаних карт укладено договір (а.с. 141-142). 13 травня 2019 року за вх.№24401/19 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Панчелюгою К.М. подано відзив на уточнену позовну заяву від 11.04.2019, в якому вказує, що у відповіді на запит суду №52644-ВБ від 26.03.2019 позивач стверджує, що [PERSON] отримано кредитну карту типу "Gold 55 днів". Крім того, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" в односторонньому порядку змінював (збільшував) розмір процентної ставки за користування кредитом. Так, з розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається, що спочатку банк встановив 27,6 % річних, а вже починаючи із 01.09.2014 року та у подальшому банк збільшував розмір відсотків за користування кредитом, який станом на 11.11.2018 становив вже 42 % річних (Розрахунок заборгованості за договором б/н від 24.02.2012, станом на 31.12.2015 та Розрахунок заборгованості за договором б/н від 24.02.2012, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 11.11.2018). Наданий позивачем розрахунок заборгованості по відсотках суперечить вимогам законодавства з огляду на нарахування відсотків на тіло кредиту й відсотки та підвищення в односторонньому порядку процентної ставки за кредитним договором, що призвело до збільшення розміру заборгованості за процентами. Також вказує, що у розрахунках містяться розбіжності, а саме Розрахунок заборгованості за договором б/н від 24.02.2012, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 11.11.2018 та випискою за період з 01.01.1999 по 20.03.2019. Так, у Розрахунку заборгованості за договором б/н від 24.02.2012, укладеного між ПприватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 11.11.2018 містяться наступні дані 13-02-2018 у графі "сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості" вказано - "650,00", однак у Виписці за період з 01.01.1999 по 20.03.2019 відсутні такі відомості. Аналогічні розбіжності за дати 20.01.2018 у графі "сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості" вказано "700,00", однак у Виписці за період з 01.01.1999 по 20.03.2019 відсутні такі відомості, 06.11.2017 у графі "сума коштів внесена клієнтом на погашення за боргованості" вказано "1400,00", однак у Виписці за період з 01.01.1999 по 20.03.2019 відсутні такі відомості, 05-09-2017 у графі "сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості" вказано "700,00", однак у Виписці за період з 01.01.1999 по 20.03.2019 відсутні такі відомості, 04.09.2017 у графі "сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості" вказано "700,00", однак у Виписці за період з 01.01.1999 по 20.03.2019 відсутні такі відомості. Також, згідно Виписки за період з 01.01.1999 по 20.03.2019 Позивачем до складу загальної суми заборгованості враховано також комісію - комісія за обслуговування (членський внесок). Вважає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження умов кредитування за анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку №б/н від 24.02.2012 (а.с. 146-147). Ухвалою суду від 10 грудня 2018 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10 годину 00 хвилин 04 січня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. Ухвалою суду від 06 березня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Панчелюги Катерини Миколаївни про витребування доказів. Зобов"язано АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" надати підписані [PERSON] "Тарифи Банку" та "Умови та Правила надання банківських послуг" та інформацію щодо типу кредитної картки, оформленої на ім"я [PERSON] , згідно укладеного договору б/н від 24.02.2012 та тарифів її обслуговування (розмір та порядок нарахування відсотків, розмір пені, штрафів, пені), строк дії картки та інформацію щодо суми кредиту (тіла кредиту), яку отримав [PERSON] . В судових засіданнях неодноразово були оголошені перерви. Представник позивача в судове засідання не з"явився, проте подали клопотання (вх.35164/19 від 03.07.2019), у якому просили провести розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечють. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. Заслухавши виступ представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. В матеріалах справи міститься копія анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 24.02.2012, підписана відповідачем (копія, а. с. 10). У заяві міститься наступна інформація: ПІБ особи, місце її проживання, контакти, сімейний стан, місце роботи, розмір доходу. Згідно заяви клієнт виявив бажання оформити платіжну картку "Кредитка Універсальна" на своє ім"я без зазначення бажаного кредитного ліміту та за відсутності у жодній із граф відмітки, якої саме картки, а саме: "платіжна картка "КРЕДИТКА Універсальна", "Зарплатна картка", "Картка ОоМ", "Пенсійна картка", "Ощадкнижка", "Дебетова особиста картка", "Ідентифікація з паспортом". Також у заяві зазначається, що клієнт "згодний з тим, що дана заява разом з Пам"яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг" (а. с. 10 на звороті). У той же час дана анкета-заява не містить інформації щодо умов кредитування, суми кредиту, відсотків за користування кредитом, строків виплати, інформації щодо отримання відповідачем кредитної картки, її номеру. У позові позивач зазначає, що відповідач отримав кредит у розмірі 16000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак підтверджень отримання кредитної картки та перерахування на неї зазначеної кредитної суми в матеріалах справи не вбачається. Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно до ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв"язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо). При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників. Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що право кредитора вимагати повернення кредиту наступає у разі прострочення позичальником повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, тому позивач повинен надати суду докази у підтвердження даних обставин, а також довести розмір заборгованості, яку просить стягнути з відповідача. Отже, анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 24.02.2012 року не містить жодних істотних умов кредитного договору, з яких було б можливо встановити умови, на яких він укладався. Аналіз документів, які, на думку позивача, є кредитним договором, свідчить про те, що підпис позивача містяться лише в цій заяві. На думку позивача, такі істотні умови сторони узгодили в Умовах та правилах надання банківських послуг у ПриватБанку. Така позиція є безпідставною, оскільки позивач не довів належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, що відповідач при складанні анкети-заяви ознайомився саме з цими Умовами і правилами надання банківських послуг у ПриватБанку. Так, у справі, що розглядається, позивачем жодним доказом не підтверджено, що відповідач, підписуючи анкету-заяву, розумів саме ті Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку, що додано позивачем до позову. З огляду на викладене факт ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг у ПриватБанку не можна визнати доведеним, а самі Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 11.03.2015 року №43098344 (справа №6-16цс15), яка відповідно до статті 263 ЦПК підлягає урахуванню судом. Крім того, таку ж позицію зайняв і новостворений Верховний Суд, який у постанові від 21.02.2018 року, ухваленій у цивільній справі №203/5497/13-ц (провадження №61-1391св18), постанові від 05.03.2018 року, ухваленій у цивільній справі №192/156/17 (провадження №61-2109св18), дійшов аналогічного висновку з тих самих правовідносин. Окрім того, виходячи зі змісту ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", документами, які можуть підтвердити факт проведення розрахункових операцій, є такі види розрахункових документів, як: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер. Згідно п.17.1 ст. 17 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" обов"язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами НБУ.Постановою Національного банку № 22 від 21 січня 2004 року встановлені вимоги до оформлення вищезазначених розрахункових документів. Позивач не надав суду належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку позивач надав/перерахував відповідачу згідно заяви №б/н від 24.02.2012 року. Крім того, із наданих позивачем розрахунків вбачаються розбіжності, а саме Розрахунок заборгованості за договором б/н від 24.02.2012, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 11.11.2018 та випискою за період з 01.01.1999 по 20.03.2019. Так, у Розрахунку заборгованості за договором б/н від 24.02.2012, укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] , станом на 11.11.2018 містяться наступні дані 13.02.2018 у графі "сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості" вказано - "650,00", однак у Виписці за період з 01.01.1999 по 20.03.2019 відсутні такі відомості. Аналогічні розбіжності за дати 20.01.2018 у графі "сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості" вказано "700,00", однак у Виписці за період з 01.01.1999 по 20.03.2019 відсутні такі відомості, 06.11.2017 у графі "сума коштів внесена клієнтом на погашення за боргованості" вказано "1400,00", однак у Виписці за період з 01.01.1999 по 20.03.2019 відсутні такі відомості, 05.09.2017 у графі "сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості" вказано "700,00", однак у Виписці за період з 01.01.1999 по 20.03.2019 відсутні такі відомості, 04.09.2017 у графі "сума коштів внесена клієнтом на погашення заборгованості" вказано "700,00", однак у Виписці за період з 01.01.1999 по 20.03.2019 відсутні такі відомості. У відповідності до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності. Учасники мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об"єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв"язок у їх сукупності, з"ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні. У зв"язку з відмовою в позові, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed