Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

03 липня 2017 року до Білопільського районного суду Сумської області поштою надійшла позовна заява ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт без номеру від 20 лютого 2015 року, яка мотивується тим, що 20 лютого 2015 року на підставі укладеної між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості відповідач отримав кредит у сумі 26762,81 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] погодився з тим, що підписана ним Генеральна угода разом з умовами та правила надання банківських послуг, а також тарифами являє між ним та банком кредитний договір. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, свої зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 11 червня 2017 року у [PERSON] виникла заборгованість по кредиту в сумі 14530,57 грн., яка складається з наступного: 10302,44 грн. - заборгованість за кредитом; 359,55 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3868,58 грн. - штраф, відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. У добровільному порядку [PERSON] не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів, комісії та штрафу. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду і просив стягнути з відповідача заборгованість по кредиту та судовий збір, сплачений ним при зверненні з позовом до суду. Представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами. Повно, об'єктивно та всебічно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 лютого 2015 року між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та [PERSON] була укладена Генеральна угода про реструктуризацію та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт з метою виконання зобов'язання по кредитному договору № SAMDN55000029196311 від 28 серпня 2009 року (а. с. 6). Згідно з п. 2.1 Генеральної угоди банк надає позичальнику строковий кредит в сумі26762,81 грн. на строк 36 місяців, з 20 лютого 2015 року по 28 лютого 2018 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, сплатити проценти в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у вказані у заяві, умовах та правилах строки. Відповідно до п. 2.1 вказаної Генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 970,95 грн. для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами у відповідності до умов та правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 28 лютого 2018 року. Згідно з п. 2.2 Генеральної угоди сторони погодили, що позичальник у випадку порушення строків погашення заборгованості за даною Генеральною угодою, а також Умовами та правилами більше ніж на 31 день, по зобов'язанням, строк яких не настав, сплачує штраф у розмірі 3868,58грн. Своїм підписом у вказаній вище заявці відповідач підтвердив, що ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також те, що йому було надано інформацію про умови кредитування. Також він погодився з тим, що вказана Генеральна угода разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами являє між ним та банком кредитний договір. Позивач свої зобов'язання за вказаним договором виконав повністю, надавши [PERSON] кредит шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку зі сплатою 18 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] взяті на себе зобов'язання щодо своєчасної сплати кредитного боргу, відсотків та комісії у строки, передбачені договором, належним чином не виконував. Із розрахунку ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" вбачається, що станом на 11 червня 2017 року у [PERSON] виникла заборгованість по кредиту в сумі 14530,57 грн., яка складається з наступного: 10302,44 грн. - заборгованість за кредитом; 359,55 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3868 грн. - штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди (а. с. 4). Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується умовами договору та розрахунком позивача. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. [PERSON] у судове засідання не з'явивсь, заперечення проти позову не надав, розрахунок позивача не спростував. Суд вважає, що факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" 14530,57 грн. заборгованості за Генеральною угодою про реструктуризацію та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт без номеру від 20 лютого 2015 року, яка складається з наступного: 10302,44 грн. - заборгованість за кредитом; 359,55 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3868,58 грн. - штраф відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 1600 грн. понесених та документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved