Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач 13.11.2107 року звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Служби у справах дітей Одеської міської ради, за участі третіх осіб: [PERSON], Одеського міського центру соціальних служб для сімей, дітей і молоді, за яким позивач просив зобовязати відповідачів забезпечити його у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом з урахуванням того, що склад його складає 3 особи. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Посилалась на те, що підставою для надання йому статусу дитини-сироти було рішення Березівського районного суду Одеської області від 10.05.2006 року (справа № 2-449) про позбавлення батьківських прав, матері [PERSON] та свідоцтво про смерть батька [PERSON]) який помер 10.07.1996 року. 16.05.2006 року мати позивача померла. Фактично він жебракував та бродяжив у м. Одесі з 2000 року. Представники благодійного фонду «Наш світ» знайшли його в парку м. Одеси, де він блукав, й, оскільки повертатися до рідної мати не бажав, залишили його на утриманні та вихованні фонду, що підтверджується рішенням Березівського районного суду Одеської області 10.05.2006 року по цивільній справі №2-449. Угодою про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу сімї [PERSON], укладеною між виконавчим комітетом Одеської міської ради та матірю - вихователькою дитячого будинку сімейного типу сімї [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO], до дитячого будинку були влаштовані позбавлені батьківського піклування діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 2264 від 14.09.2006 року неповнолітнього позивача було направлено на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу сімї [PERSON]. Так як у них, дітей - сиріт, не було власного житла до влаштування до ДБСТ сімї [PERSON], вони були зареєстровані за місцем фактичного проживання та реєстрації ДБСТ матері - виховательки [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. За цих обставин, на підставі ст. 39 Житлового кодексу України, у звязку з досягненням 16- ти річного віку, позивача з 27.02.2009 року було взято на квартирний облік за місцем реєстрації та фактичного проживання при Суворовській районній адміністрації складом сімї 1 чоловік. Вказував, що станом на 29.02.2016 року порядковий номер його черги у квартирному обліку по загальній групі становив 4902, по пільговій -190, як вихованця дитячого будинку, у списку дітей - сиріт - №5, що підтверджується копією довідки Суворовської районної адміністрації від 29.08.2016 року №61. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 10.06.2010 року № 359 (додаток 2) для поліпшення умов виховання та перебування вихованців ДБСТ сімї [PERSON] було вирішено надати житлове приміщення загальною площею 343,50 кв.м., яке розташовано за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, провулок Будівельний, 6-А. Посилався на те, що згідно листа Юридичного департаменту Одеської міської ради від 15.04.2013 року № 706-М/вих, підпунктом 2.1.4 пункту 2.1 розділу 2 договору, укладеного між матірю - вихователькою [PERSON] та виконкомом Одеської міської ради (додаток 2 до рішення виконкому ОМР від 10.06.2010 року №359) було передбачено, що жиле приміщення, яке надано для організації ДБСТ, після досягнення усіма вихованцями 18 років, передається у спільну власність батьків та вихованців ДБСТ. У листі Юридичного департаменту ОМР також йдеться про те, що відповідно до інформації Служби у справах дітей ОМР на той час один з вихованців ДБСТ ще не досяг повноліття, тому після досягнення усіма вихованцями дитячого будинку повноліття, необхідно звернутися до Служби у справах дітей ОМР з питанням про ініціювання розгляду питання про передачу будинку у спільну власність вихованців дитячого будинку. Однак після досягнення [PERSON], [INFO], 18 років, тобто після квітня 2015 року, замість вирішення питання про передачу у спільну власність вихованців будинку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, провулок Будівельний, 6-А, з боку представників Служби у справах дітей почались перевірки щодо вивчення ситуації, яка склалася у дитячому будинку, стали створюватися комісії з питань розірвання договору з матірю-вихователькою, хоча до цього часу питання про стан будинку та взагалі їх з вихованцями життя в ДБСТ не цікавило місцеву владу. 01.12.2015 року, після того, як матір-вихователька стала вимагати від влади в порядку забезпечення дітей-сиріт передати їм у спільну власність будинок, розпорядженням міського голови від 01.12.2015 року №1170 створюється міжвідомча комісія з вивчення ситуації, яка склалася у дитячому будинку сімейного типу. 28.05.2015 року виконавчим комітетом Одеської міської ради приймається рішення №136 «Про переведення дитячого будинку сімейного типу родини [PERSON] в статус прийомної сімї», а позивача, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з 28.05.2015 року було виведено зі складу вихованців дитячого будинку сімейного типу [PERSON] у звязку з досягненням ними відповідного віку та припиненням навчання. Вказував, що про існування вказаного рішення №136 він взагалі дізнався у грудні 2016 року з копії листа Служби у справах дітей ОМР від 26.09.2016 року № 09/697, який слугував підставою для вирішення Суворовською районною адміністрацією ОМР питання про зняття його з квартирного обліку взагалі. У подальшому, 28.07.2016 року рішенням виконавчого комітету ОМР №212 було припинено дію угоди про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу сімї [PERSON], та виселено родину [PERSON] з житлового будинку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Таїрове, пров. Будівельний, 6-А. При цьому, питання про забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт, що були виведені зі складу вихованців ДБСТ [PERSON]С, рішенням виконкому №136 від 28.05.2015 року навіть не вирішувалось взагалі. Позивач посилався на те, що питання про забезпечення його впорядкованим соціальним житлом протягом місяця (тобто до 28.06.2015 року) не вирішувалось Службою у справах дітей ОМР, на яку, відповідно до\~Положення про\~Службу у\~справах дітей\~Одеської міської\~ради,\~покладено обовязок\~підготовки документів\~для подальшого\~прийняття рішення\~органами опіки\~та піклування\~про захист\~особистих,\~житлових та\~майнових прав\~дітей. З боку виконавчого комітету Одеської міської ради, якому підпорядковується Служба у справах дітей Одеської міської ради, замість захисту його прав як особи з числа дітей-сиріт навпаки було вжито заходів щодо вирішення питання про зняття його взагалі з квартирного обліку у Суворовській районній адміністрації. Посилався на те, що всі ці дії органів місцевого самоврядування дивним чином сталися одразу після того як він 07.09.2016 року (вх. № 31/Х/5788) звернувся до міського голови з заявою про вжиття заходів щодо забезпечення його в позачерговому порядку соціальним житлом. Вказав, що на даний час перебуває у шлюбі, у нього з дружиною 27.05.2017 року народилася донька [PERSON], яка зареєстрована за його місцем реєстрації. Також Овідіопольським районним судом Одеської області розглядається цивільна справа за позовом Виконавчого комітету Одеської міської ради про виселення з будинку та зняття з реєстрації всіх мешканців, які зареєстровані за адресою: [INFO], в тому числі й його з донькою, тобто якщо судом буде винесено рішення про зняття і виселення їх з будинку, то вони з донькою набудуть статусу осіб без визначеного місця проживання. За вказаних обставин, з посиланням на положення ст. ст. 8,21, 47 Конституції, ст. 56 ЦК України, ст. 256-7 Сімейного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", п..30 Положення про дитячий будинок сімейного типу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2002 року № 564 (із змінами та доповненнями), [PERSON] звернувся до суду з дійсним позовом. Ухвалою суду від 15.11.2017 року провадження у справі було відкрито. Ухвалою суду від 13.12.2017 року було частково задоволено клопотання позивача та витребувано з виконавчого комітету Одеської міської ради належним чином завірену копію рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 10.06.2010 року №359 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.09.1999 р. №754 «Про відкриття дитячого будинку сімейного типу на базі сімї Гончаренко і Нуждяк» та рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.08.2006 р. №434 «Про створення дитячого будинку сімейного типу сімї [PERSON]» з усіма додатками до нього. Ухвалою суду від 13.12.2017 року цивільну справу було призначено до розгляду в відкритому судовому засіданні на 22.02.2018 року. Ухвалою суду від 22.02.2018 року було витребувано з Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради належним чином завірену копію рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 10.06.2010 року №359 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.09.1999 р. №754 «Про відкриття дитячого будинку сімейного типу на базі сімї Гончаренко і Нуждяк» та рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.08.2006 р. №434 «Про створення дитячого будинку сімейного типу сімї [PERSON]» з усіма додатками до нього. Розгляд справи було відкладено на 18.04.2018 року. 22.03.2018 року на виконання ухвали суду від 22.02.2018 року до суду було надано: - копію рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 18.09.2006 року №434 «Про внесення на розгляд Одеської міської ради проекту рішення «Про порядок взаємодії представників місцевих дозвільних органів, які здійснюють прийом субєктів господарювання в одному приміщенні» з усіма додатками; - копію рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 10.06.2010 року №359 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.09.1999 р. №754 «Про відкриття дитячого будинку сімейного типу на базі сімї Гончаренко і Нуждяк» та рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.08.2006 р. №434 «Про створення дитячого будинку сімейного типу сімї [PERSON]» з усіма додатками до нього (а.с.66-147). 18.04.2018 року розгляд справи було відкладено на 12.06.2018 року у звязку з зайнятістю судді в іншому судовому процесі. У судовому засіданні 12.06.2018 року сторони надали до суду свої пояснення по суті спору та суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив: зобовязати виконавчий комітет та міського голову Одеської міської ради надати докази відповіді на заяву [PERSON] від 07.09.2016 року. Розгляд справи було відкладено на 18.10.2018 року. У судове засіданні позивач та його представник не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, надали до суду заяву, згідно якої просили справу розглядати за їх відсутності та задовольнити позов у повному обсязі. У минулих судових засіданнях представник позивача пояснила, що позивач є особою з числі дітей-сиріт, з 2006 року він виховувався в дитячому будинку сімейного типу у [PERSON] та після досягнення 18 років він був взятий на квартирний облік як особа, яка потребує поліпшення житлових умов. [PERSON] неодноразово зверталась до органів місцевого самоврядування з того приводу, що діти сироти після досягнення повноліття повинні бути забезпеченні соціальним житлом протягом 30 днів, вона отримала лист Юридичного департаменту Одеської міської ради від 15.04.2013 року № 706-М/вих, згідно якого вказано, що жиле приміщення, яке надано для організації ДБСТ, після досягнення усіма вихованцями 18 років, буде передано у спільну власність батьків та вихованців ДБСТ. Проте, у подальшому всіх дітей було виселено та дім відібрано, з цього приводу є спір на розгляді в Овідіопольському суді Одеської області та на теперішній час ОМР заперечує проти передачі цього будинку дітям. Позивач писав заяву на імя міського голови про забезпечення його соціальним житлом, проте його було знято з квартирного обліку. У подальшому він звернувся до суду з позовом та було рішення апеляційного суду від 15.02.2018 року, згідно з яким позивача поновлено на квартирному обліку. Тому просила позов задовольнити. Позивач у минулих судових засіданнях підтримав пояснення свого представника. Додатково зазначив, що на теперішній час перебуває у шлюбі, від якого у них є дитина, вони мешкають у тому самому будинку, який був наданий [PERSON]. Пояснив, що його поновили на квартирному обліку як сімї з двох осіб він та дитина, але дружина протиправно не зарахована до складу його сімї, бо на це не дає згоду Одеська міська рада. Представники відповідача у судове засіданні не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином. До суду надійшли заяви від представників виконкому Одеської міської ради та служби у справах дітей Одеської міської ради, згідно яких просили справу розглядати за їх відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник виконавчого комітету Одеської міської ради - [PERSON] (по довіреності від 04.01.2018 року) у минулих судових засіданнях пояснив, що позивач вимагає надати йому соціальне житло з посиланням на положення Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", при цьому позивач є колишнім вихованцем дитячого будинку сімейного типу та відповідно такі особи забезпечується житлом органом опіки та піклування. Посилалась на те, що виконком не є належним відповідачем. Представник Служби у справах дітей Одеської міської ради [PERSON] (по довіреності від 06.01.2017 року) у минулих судових засіданнях посилався на те, що забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт не входить до їх компетенції. З 2015року позивач знаходиться на обліку на поліпшення житлових умов. Цим питанням повинна була займатись опікун позивача [PERSON] та вирішуватись саме з Суворовською РА ОМР, оскільки позивач саме там стоїть на квартирному обліку, а рішення про надання житла приймається саме районними адміністраціями (це їх компетенція). Треті особи: [PERSON] та представник Одеського міського центру соціальних служб для сімей, дітей і молоді у судове засідання не зявились, про час, дату та місце судового засідання повідомлялись належним чином у встановленому порядку, поважність причин неявки суду не повідомили. Жодних клопотань з приводу неявки до суду не заявляли. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення. З 23.10.2018 року по 29.10.2018 року суддя перебувала у відпустці у звязку з чим датою складення цього судового рішення є\~30 жовтня 2018 року. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, що брали участь у судових засіданнях, вважає, що позов є необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено,\~що позивач [PERSON] народився 28 квітня 1992 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть, яке видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції Одеської області, батько позивача 10 липня 1996 року помер. Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 10.05.2006 року,\~матір позивача було позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], рішення набрало законної сили 20.05.2006 року. Мати позивача [PERSON] 16.05.2006 року померла. Розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради №2264 від 14.09.2006 року, неповнолітнього [PERSON] було направлено на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу сімї [PERSON], так як йому було надано статус дитини-сироти. 22.08.2006 року між Виконавчим комітетом Одеської міської ради та матір'ю-вихователькою [PERSON] було укладено угоду про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу сімї [PERSON] (а.с.22). Угодою про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу сімї [PERSON], укладеною між виконавчим комітетом Одеської міської ради та матірю - вихователькою дитячого будинку сімейного типу сімї [PERSON], яка проживала за адресою: [INFO], до дитячого будинку були влаштовані позбавлені батьківського піклування діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти - сиріти, в тому числі і позивач, так як у них не було власного житла до влаштування до ДБСТ сім'ї [PERSON], були зареєстровані за місцем фактичного проживання та реєстрації матері - виховательки [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з досягненням 16-ти річного віку, позивача [PERSON] з 27.02.2009р. було взято на квартирний облік за місцем реєстрації та фактичного проживання при Суворовській районній адміністрації Одеської міської ради складом сім'ї 1 (один) чоловік. Порядковий номер черги по загальній групі - 4 902, по пільговій -189, як вихованця дитячого будинку, у списку\~дітей -\~сиріт - №5, що підтверджується копією довідки Суворовської районної адміністрації від 29.02.2016р. №61. Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради №359 від 10.06.2010 року, внесено зміни до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.09.1999р. №754 «Про відкриття дитячого будинку сімейного типу на базі сімї Гончаренко і Нуждяк» та рішення виконавчого комітету №343 від 22.08.2006 року «Про створення дитячого будинку сімейного типу сімї [PERSON]С.», викладено п.1 у редакції: «Створити на базі сім'ї Гончаренко дитячий будинок сімейного типу за адресою: [ADDRESS]». Укласти додаткову угоду до угоди «Про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу сім'ї [PERSON]С.», затвердженої рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.08.2006 р. № 343 «Про створення дитячого будинку сімейного типу сім'ї сімї [PERSON]С.» щодо надання приміщення дитячому будинку сімейного типу сім'ї сімї [PERSON], загальною площею 343,50 кв.м, за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, смт Таїрова, пров. Будівельний, 6-а (а.с.23). 09 серпня 2010 року між Виконавчим комітетом Одеської міської ради та матір'ю-вихователькою [PERSON] укладено акт прийому-передачі житлового приміщення за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Таїрова, пров. Будівельний, 6-а. Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №212 від 28.07.2016р., припинено дію угоди про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу сім'ї [PERSON] від 22.08.2006р., виселено родину [PERSON] з житлового приміщення за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, смт Таїрова, пров. Будівельний, 6-а. У подальшому, відповідно до витягу з розпорядження Суворовської районної адміністрації ОМР від 28.10.2016р. №851р, [PERSON] було знято з квартирного обліку складом сім'ї один чоловік по загальній та позачерговій групі черговості як дитина-сирота у зв'язку зі зняттям з реєстрації: підстава: лист Служби у справах дітей ОМР від 26.09.2016р. №697 та довідка КП ЖКС «Північний» №3919 від 26.10.2016р. про зняття [PERSON] з реєстрації. Позивач відповідно до довідки про склад сім'ї та реєстрацію №1370 від 15.08.2017р.,\~\~проживає та зареєстрований за адресою: [INFO] по теперішній час. Судом встановлено, що не погоджуючись з розпорядженням Суворовської районної адміністрації ОМР від 28.10.2016р. №851р, [PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом (справа 523/1121/17). Постановою Апеляційного суду Одеської області від 15.02.2018 року було задоволено апеляційну скаргу [PERSON]: рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 жовтня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов було задоволено в повному обсязі. Скасовано розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 28 жовтня 2016 року №851р в частині зняття [PERSON] із квартирного обліку, на якому він перебував по загальній черзі та позачерговій групі черговості як дитина-сирота,\~\~та зобовязано Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради відновити [PERSON] у черзі на квартирному обліку складом сім'ї 1 (один) чоловік по загальній черзі та позачерговій групі черговості, як дитину-сироту, на якому він перебував до видання розпорядження адміністрації від 28 жовтня 2016 року №851р.. Судом також було встановлено, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з Христич (до шлюбу Топал) [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №252333 від 19.03.2016 року (а.с.31). Від спільного шлюбу, у позивача є донька [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЖД №511307 від 05.05.2017 року (а.с.33). У процесі розгляду справи судом встановлено, що позивача було поновлено на квартирному обліку та згідно з розпорядженням Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 25.05.2018 року №281 до квартирної черги позивача включено і його доньку [PERSON]. Згідно довідки Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.07.2018 року №132, порядковий номер черги позивача по загальній групі становить 4902, по пільговій -190. Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач просив зобовязати відповідачів забезпечити його у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом з урахуванням того, що склад його складає 3 особи Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Положення цього конституційного принципу закріплені у частині четвертій\~статті 9 ЖК України, згідно якої ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частиною першою\~статті 15 ЦК України\~визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 4 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», заходи соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб із їх числа гарантуються, забезпечуються та охороняються державою. У відповідності до ст. 33 вказаного Закону, діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, які досягли 16 років, у разі відсутності в таких дітей житла мають право зараховуватися на квартирний облік та соціальний квартирний облік за місцем їх походження або проживання до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сімї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, за заявою опікуна чи піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування. Після досягнення 18 років такі діти протягом місяця забезпечуються соціальним житлом до надання їм благоустроєного житлового приміщення для постійного проживання. Після завершення перебування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сімї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей права на житло обласні, Київська та Севастопольська міські, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування забезпечують дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа протягом місяця у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом. Порядок забезпечення соціальним житлом дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також осіб з їх числа затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно до ст.. 1 Закону України від 13.01.2005, № 2342-IV "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", соціальне житло - жила площа, яка надається за нормами державних соціальних стандартів відповідно до законодавства за рахунок державного та/або комунального житлового фонду; Відповідно до статті 1 до\~Закону України «Про житловий фонд соціального призначення»\~житловий фонд соціального призначення - сукупність соціального житла, що надається громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту; соціальне житло - житло всіх форм власності (крім соціальних гуртожитків) із житлового фонду соціального призначення, що безоплатно надається громадянам України, які потребують соціального захисту, на підставі договору найму на певний строк. Згідно ст. 2 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», відповідно до Конституції України кожен має право на житло. Громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту, соціальне житло надається безоплатно. Користування соціальним житлом є платним. Плата за соціальне житло, визначена статтею 28 цього Закону, складається з плати, яка вноситься безпосередньо наймачем, та державної допомоги, що надається відповідно до закону. Соціальне житло надається органами місцевого самоврядування. У відповідності до ст. 10 вказаного Закону, соціальний квартирний облік здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування за місцем проживання громадян (для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, осіб із числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - за місцем походження або проживання дітей такої категорії до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сімї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; для внутрішньо переміщених осіб - за місцем перебування на обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб), які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону. Тобто позивач відноситься до такої категорії громадян, яка має право на отримання соціального житла. Правом взяття\~на соціальний\~квартирний облік\~користуються громадяни\~України: а) для яких таке житло є єдиним місцем проживання або які мають право на поліпшення житлових умов відповідно до закону; Порядок взяття\~громадян на\~соціальний квартирний\~облік,\~їх перебування\~на такому\~обліку та\~зняття з\~нього затверджується Кабінетом Міністрів України. Надання громадянам житла з житлового фонду соціального призначення здійснюється за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування. Таке рішення є підставою для укладення відповідного договору найму соціального житла. Статтею 11 вказаного Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», право позачергового\~отримання квартир\~або садибних\~(одноквартирних)\~жилих будинків\~із житлового\~фонду соціального\~призначення,\~за наявності\~в них\~права на\~отримання такого\~житла,\~мають: 7) діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, після завершення перебування у відповідних закладах для таких дітей, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сімї або завершення терміну піклування над такими дітьми та в разі відсутності в таких дітей житла у власності, а також особи з їх числа при завершенні ними строкової служби у Збройних Силах України або при поверненні їх з установ, які виконують покарання у вигляді позбавлення волі, - протягом місяця. Порядок взяття громадян на соціальний квартирний облік передбачено ст. 13 вказаного Закону, згідно якої взяття громадян на соціальний квартирний облік здійснюється за рішенням органу місцевого самоврядування на підставі їх письмової заяви. Взяття на соціальний квартирний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які досягли 16 років, здійснюється за заявою піклувальника, прийомних батьків, батьків-вихователів, адміністрації закладу, де проживає дитина, або органу опіки та піклування, а осіб з числа дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - за їх заявою. Громадянинові, який подав заяву про взяття на соціальний квартирний облік, відповідним органом місцевого самоврядування, що здійснює взяття на соціальний квартирний облік, видається розписка в одержанні документів з обовязковим зазначенням їх переліку та дати їхнього отримання. Рішення про взяття на соціальний квартирний облік або про відмову у взятті на такий облік приймається органом місцевого самоврядування, що здійснює взяття на облік, за результатами розгляду заяви та інших представлених відповідно до частини третьої цієї статті документів не пізніше тридцяти робочих днів від дня подання зазначених документів у даний орган. Орган місцевого самоврядування, що прийняв рішення про взяття на соціальний квартирний облік громадянина, для якого соціальне житло є єдиним місцем проживання, одночасно, за письмовою заявою зазначеного громадянина, приймає рішення про надання йому жилого приміщення у соціальному гуртожитку протягом усього терміну його перебування на соціальному квартирному обліку. Орган місцевого самоврядування, що здійснює взяття на соціальний квартирний облік, не пізніше семи робочих днів від дня прийняття рішення про взяття на соціальний квартирний облік направляє письмове повідомлення із зазначенням дати взяття на облік, виду і номера черги або підстави відмови у задоволенні заяви. Орган місцевого самоврядування укладає з громадянином, для якого соціальне житло є єдиним місцем проживання, договір найму жилого приміщення у соціальному гуртожитку з дати взяття його на облік. Списки громадян\~для отримання\~соціального житла\~в порядку\~загальної черги,\~першочергово або\~позачергово розміщуються\~окремо та\~підлягають оприлюдненню. Поряд\~із списками,\~зазначеними у\~частині першій\~цієї статті,\~розміщується порядок\~надання соціального\~житла (ч.1,\~2\~ст.\~16\~Закону №3334-IV). Згідно Порядку взяття громадян на соціальний квартирний облік, їх перебування на такому обліку та зняття з нього, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року №682 «Деякі питання реалізації Закону України "Про житловий фонд соціального призначення», взяття громадян на соціальний квартирний облік (далі - облік) здійснюється за рішенням органу місцевого самоврядування за місцем проживання громадян, які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) житлових будинків з житлового фонду соціального призначення, після набуття ними повної цивільної дієздатності відповідно до закону. Рішення про взяття громадянина на облік або про відмову приймає відповідний орган місцевого самоврядування за результатами розгляду заяви разом з документами, що додаються до неї, не пізніше 30 робочих днів після їх надходження. У разі прийняття рішення про взяття на облік орган місцевого самоврядування вручає/надсилає громадянинові не пізніше семи робочих днів після його прийняття повідомлення згідно з додатком 4. Повідомлення про\~відмову згідно з додатком 5 надсилається не пізніше ніж протягом трьох робочих днів після прийняття такого рішення. Відмова у взятті громадянина на облік може бути оскаржена в судовому порядку. Відомості про громадян, щодо яких органом місцевого самоврядування прийнято рішення про взяття на облік, вносяться до книги обліку згідно з додатком 6. Списки громадян,\~які користуються\~правом на\~отримання соціального\~житла в позачерговому порядку і в порядку загальної черги, складаються згідно з додатком 7 на підставі даних обліку. Орган місцевого самоврядування інформує щороку територіальну громаду про ведення обліку шляхом оприлюднення списків громадян, які користуються правом на отримання соціального житла в позачерговому, першочерговому порядку і в порядку загальної черги, на власній офіційній веб-сторінці та у місцевих друкованих засобах масової інформації не пізніше ніж до 20 січня року, що настає після складення списків. Отже, чинним законодавство передбачено та врегульовано відповідний порядок надання соціального житла особам, які потребують поліпшення житлових умов, а також особам, які мають переваги в одержанні жилих приміщень перед іншими категоріями. За приписами ст. 12, 81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Між тим, [PERSON], звертаючись до суду з позовом, у відповідності до вимог ст. 12, 81\~ЦПК України не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він звертався до органу місцевого самоврядування з відповідним пакетом документів та його було взято на соціальний квартирний облік за результатами розгляду заяви та інших представлених документів, а також доказів на підтвердження того, що надійшла його черга на отримання соціального житла у відповідності до вимог Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» та Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Оскільки вказаними Законами України не встановлено строк та переважне право на одержання соціальних жилих приміщень перед всіма іншими категоріями поза черговиків для осіб, які мають право на отримання житла у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», то [PERSON] повинен бути забезпечений житлом в порядку черги після того, як будуть забезпечені житлом особи, які перебувають у списку осіб, що мають право на позачергове одержання житла раніше нього, що відповідатиме положенням чинного законодавства. Отже, задоволення позовних вимог [PERSON] порушить встановлений порядок надання соціального житла, суперечитиме вищезазначеним нормам щодо черговості надання житла та призведе до порушення прав інших осіб, які потребують поліпшення житлових умов з числа осіб, які знаходяться на квартирному обліку раніше позивача. Доказів того, що позивач має перевагу над іншими пільговиками суду не надано. Крім того судом встановлено що для надання такого житла орган місцевого самоврядування ні в особі Одеської міської ради, ні виконавчого комітету Одеської міської ради, ні райадміністрації не приймав відповідного рішення. Також суд вважає доцільним зазначити, що задоволення предявлених позивачами вимог, захист їхніх прав та інтересів у обраний позивачами спосіб суперечить принципу розподілу влади, що заперечує надання суду адміністративно-дискреційних повноважень, котрі визначають певний ступінь свободи адміністративних органів приймати рішення самостійно й на власний розсуд. Також, згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», суд погоджується з доводами представника відповідача Служби у справах дітей ОМР щодо того, що вони не є належним відповідачем, оскільки вони не наділені повноваженнями щодо надання житла. У відповідності до\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення\~повинно ґрунтуватися\~на засадах\~верховенства права,\~бути законним\~і обґрунтованим. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до Виконавчого комітету Одеської міської ради, Служби у справах дітей Одеської міської ради, за участі третіх осіб: [PERSON], Одеського міського центру соціальних служб для сімей, дітей і молоді, про зобов'язання відповідачів забезпечити його у позачерговому порядку впорядкованим соціальним житлом з урахуванням того, що склад його складає 3 особи, задоволенню не підлягають.

Outcome: approved