Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-08 00:00:00

30 травня 2019 року [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 2015 року перебуває у заєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через несумісність характерів, вони втратили повагу один до одного. Стосунки не склались, в сім"ї виникали сварки, суперечки, постійні ображання. В подальшому вони зрозуміли, що у них різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси з будь якого приводу виникають сварки, що привело до повного взаємного відчуження. Почуття любові, поваги, дружби та взаємодопомоги між ними вже давно відсутні. Переконаний у тому, що фактично їх шлюб розпався. На даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружні стосунки більше як півроку не підтримують. Шлюб носить лише формальний характер. Між ними досягнуто угоди про утримання дитини. Ухвалою суду від 31 травня 2019 року позовну заяву залишено без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених ст.175, ст.177 ЦПК України. 20 червня 2019 року позивачем подана заява (вх.№32976/19 від 20.06.2019) на виконання ухвали суду та усунуто недоліки зазначені в ухвалі з урахуванням сплати судового збору в розмірі 768,40 грн.. Ухвалою суду від 10 липня 2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 09 серпня 2019 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. 09 серпня 2019 року позивачем через канцелярію суду подано клопотання, в якому просить розглянути справу на підставі наявних матеріалів справи, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити. Відповідач 09 серпня 2019 року подала клопотання, в якому просить розглянути справу на підставі наявних матеріалів справи, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач позов визнала, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, з"ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. 28 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1632, між сторонами було зареєстровано шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 цього Кодексу. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р., згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім"ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Відповідно до ст. 112 СК України суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, позивач не бажає зберегти шлюб, тому шлюб між ними має бути розірваний. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред"явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Вимог про стягнення судових витрат не заявлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved