Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позовна заява обґрунтована тим, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, створенням умов, які загрожували нормальному життю та розвитку дитини, що також призвело до виникнення у дитини захворювань, рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.09.2018 року справа № 398/1169/18 малолітнього [PERSON] , [INFO] , було відібрано від матері без позбавлення її батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання дитини. Відомості про батька дитини внесені в актовий запис про народження зі слів матері. Розпорядженням голови Олександрійської районної державної адміністрації від 08.11.2018 року № 525-р малолітньому [PERSON] , [INFO] , наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Згідно з направленням служби у справах дітей з 04 квітня 2018 року дитину було влаштовано до Дитячого будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку « [PERSON] ». Рішенням виконавчого комітету Знам`янської міської ради від 13.12.2018 року № 327 малолітнього [PERSON] , [INFO] , влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу Десятнікових в м. Знам`янка, в якому перебуває і на даний час. Після відібрання дитини відповідач свою поведінку не змінила, умов для повернення сина в сім`ю не створила, матеріально дитину не утримувала, аліменти на його утримання не сплачувала. Позивачем прийнято рішення про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Ухвалою суду від 10.10.2019 року у справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 10.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду, задоволено клопотання представника відповідача про виклик свідка. Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву (а.с. 65-74) із запереченнями щодо наведених позивачем обставин. У відзиві зазначила, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідач не має поганих звичок, не вживає алкогольних чи наркотичних засобів, за місцем проживання характеризується позитивно, але дійсно перебуває у складних життєвих обставинах, перебуває у соціальній відпустці по догляду до трьох років за сином [PERSON] , із сином [PERSON] родинних зв`язків не переривала і не збирається, постійно телефонує, спілкується, періодично відвідує. Крім того, позивач у червні 2018 року вже звертався до суду з тими самими позовними вимогами з тих самих підстав, та рішенням суду від 21.09.2018 року справа № 398/1169/18 було відмовлено в частині задоволення позовних вимог про позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , було вирішено відібрати дитину у матері без позбавлення її батьківських прав, рішення набрало законної сили. Відповідач намагається створити належні умови для проживання та виховання сина, бажає його повернути. Просить відмовити у задоволенні позову. Представник позивача надала суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що вважає його необґрунтованим та таким, що не містить жодних доказів, які спростовують викладені в позовній заяві обставини, оскільки відповідачем у відзиві не зазначено жодного факту який би свідчив про те, що нею зроблені належні кроки до виправлення своєї поведінки, ставлення до належного виконання батьківських обов`язків. Так, у зв`язку з неналежним вихованням та утриманням малолітньої дитини родина [PERSON] з 24 квітня 2017 року перебуває на обліку в службі у справах дітей Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області як така, що потрапила в складні життєві обставини. Неналежне виконання батьківських обов`язків з боку відповідача призвело до виникнення у дитини захворювань. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.09.2018 року справа № 398/1169/18 малолітнього [PERSON] , [INFO] , було відібрано від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення її батьківських прав та стягнуто аліменти на утримання дитини. [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] . Згідно довідки сільської ради протягом 2019 року мали місце випадки недотримання [PERSON] особистої гігієни та неналежного вигляду, малолітній [PERSON] , 2018 р.н., має певні проблеми у фізичному розвитку, мати на недостатньому рівні займається його доглядом. За час перебування [PERSON] , [INFO] , в ДБСТ [PERSON] , за період з грудня 2018 року по вересень 2019 року мати відвідувала дитину в лютому, травні та серпні 2019 року, спілкується з сином в телефонному режимі. Батьки-вихователі вважають за недоцільне повернення дитини на виховання в сім`ю матері [PERSON] . Прогягом 2019 року [PERSON] відвідувалася за місцем проживання представниками служби у справах дітей Олександрійської РДА, належних умов відповідач не створила, були поодинокі випадки коли була приготована їжа, кімнати в будинку не провітрюються, запас дров не великий, запас продуктів харчування відсутній, розвитком сина [PERSON] , 2018 р.н., не займається, жодного разу мати не показувала приготовану їжу для дитини, лише молоко, на зауваження щодо фізичного стану [PERSON] відповідач реагує спокійно. Підсобне господарство не утримує, присадибна ділянка не обробляється, подвір`я занедбане (бур`яни, сміття). Хоча позбавлення батьківських прав і є крайньою мірою, але для даної родини воно є необхідною мірою для подальшої кращої долі дитини. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача Олександрійської районної державної адміністрації Козицька Л.С. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, додатково пояснила, що у зв`язку з неналежним вихованням та утриманням малолітньої дитини родина [PERSON] з 2017 року перебуває на обліку в службі у справах дітей Олександрійської РДА як така, що потрапила в складні життєві обставини, з відповідачем проводилась профілактична та роз`яснювальна робота, надавалась допомога, проте відповідач належних висновків для себе не зробила, в результаті дитину було відібрано. Після відібрання дитини відповідач свою поведінку не змінила, належних побутових умов проживання для повернення сина в сім`ю не створила, матеріально дитину не утримувала, аліменти на його утримання не сплачувала. Відповідач не працює, має борги за комунальні послуги, завжди залишається основна проблема з продуктами харчування, з приготуванням їжі, з дотриманням особистої гігієни. [PERSON] було влаштовано до дитячого будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Перлинка», [PERSON] відставав у розумовому розвитку, дитина була замкнута. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням своїх батьківських обов`язків, у відповідача відібрано іншу дитину [PERSON] .Вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, пояснила, що хоче повернути сина. Вона визнає, що умови проживання дитини були незадовільні, але це сталося через складне матеріальне становище, вона не мала достатньо коштів, тому не змогла забезпечити належні умови. У сина дійсно був дерматит, хоча вона купувала продукти, та годувала його як могла. Після відібрання дитини служба у справах дітей приїздила до неї з перевірками, в неї не було запасу дров, в хаті було холодно. Субсидію, яку отримала, лише частково витратила на дрова. Після відібрання дитини вона намагається покращити умови проживання. Проживає за рахунок державної соціальної допомоги на молодшу дитину, кошами які отримала в цьому місяці погасила борги, однак матеріальну допомогу від держави їй вже припинено. Алкоголю не вживає, поганих звичок не має, просить надати їй останній шанс і не позбавляти батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] . Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову та пояснив, що [PERSON] потрапила в складні життєві обставини, є вихованкою школи - інтернат, батьків та близьких родичів не має. Рішенням суду від 21.09.2018 року у відповідача було відібрано дитину без позбавлення її батьківських прав та стягнуто аліменти. Оскільки після відібрання дитини, вона народила другу дитину, вона дійсно не мала можливості самостійно "ставити на ноги" двох дітей, тому погодилась тимчасово залишити дитину в дитячому будинку, поки підросте менша дитина. Дитину перевели з дитячого будинку та влаштували до прийомної родини. Відповідач періодично відвідує сина у родині вихователів, постійно спілкується в телефонному режимі. Дійсно відповідач має недоліки в побуті, не забезпечена матеріально на належному рівні, але вона любить своїх дітей, піклується про них виходячи зі своїх матеріальних можливостей. Відповідач намагається покращити умови проживання, вона не зловживає спиртними напоями, не має поганих звичок. Вважає, що підстави про позбавлення відповідача батьківських прав відсутні. Представник третьої особи Добронадіївської сільської ради Киричата Л.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконує батьківські обов`язки. Зазначила, що родина [PERSON] переїхала до села чотири роки тому, представники сільської ради та жителі села слідкують за її проживанням на території села, намагаються їй допомогти, в селі працював соціальний працівник, який відвідував її кожного тижня. Дитина була занедбана, жила в неналежних умовах, мала неналежне харчування. Відповідачу надавалась матеріальна допомога, люди зносили різні речі та продукти харчування. Надавало їй також допомогу і місцеве господарство, прибрали територію її будинку, зробили частково ремонт, видали речі. Вона посадила город, який більш-менш доглядала. Також, її разом з дитиною поклали на обстеження до обласної дитячої лікарні. Після відібрання дитини, їй також допомагало багато людей, приходили прибирати, готувати їжу, в неї є холодильник, пральна машинка, умови її життя поліпшилися, проте в неї не має бажання підтримувати все на належному рівні та через деякий час все стає занедбане. Присадибна ділянка та город у цьому році в занедбаному стані, господарство не утримується. [PERSON] приділяє достатньо уваги здоров`ю сина, на медичному пункті майже кожен тиждень, але не достатньо уваги приділяє для всебічного розвитку сина та його харчування. Шкідливих звичок відповідач не має. Відповідач дійсно попала у складні життєві обставини, "зламалася", сама не може "стати на ноги", сподівається лише на допомогу сторонніх осіб. Треті особи - батьки вихователі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, вирішення позовних вимог по суті залишили на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши надані суду письмові докази, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 6). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відомості про батька в актовому запису про народження [PERSON] , [INFO] , записані за вказівкою матері відповідно до ч. 1 ст.135 СК України (а. с. 12). Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.09.2018 року справа № 398/1169/18 позовні вимоги Олександрійської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON] до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Добронадіївська сільська рада як орган опіки та піклування на місцях та Дитячий будинок змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Перлинка», про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів було задоволено частково. Цим рішенням відібрано дитину [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав з передачею дитини Олександрійській районній державній адміністрації як органу опіки та піклування. Роз`яснено відповідачу [PERSON] положення частини 3 статті 170 Сімейного кодексу України - якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню нею дитини, суд за її заявою може постановити рішення про повернення їй дитини. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Здійснювати перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Зобов`язано Олександрійську районну державну адміністрацію, як орган опіки та піклування, відкрити зазначений особистий рахунок дитині у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (а.с. 7-11). Розпорядженням голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 08.11.2018 року № 525-р малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.13). Згідно з направленням служби у справах дітей Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 12.04.2018 року № 01-24/33/28 [PERSON] , [INFO] , було влаштовано до дитячого будинку змішаного типу для дітей дошкільного та шкільного віку «Перлинка» (а.с. 14). Рішенням виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області від 13.12.2018 року № 327 «Про влаштування дитини до дитячого будинку сімейного типу малолітньої дитини» малолітнього [PERSON] , [INFO] , влаштовано на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу Десятнікових в м. Знам`янка, в якому він перебуває і на даний час (а.с. 15). Згідно довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 11.09.2019 року № 678, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею зареєстровані син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Згідно довідок характеристик, виданих виконавчим комітетом Добронадіївської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 11.09.2019 року № 679, від 10.02.2020 року № 102, встановлено, що [PERSON] зареєстрована та постійно проживає на території сільської ради. За час проживання ніде не працювала, трудової книжки не має. На даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON] , 2018 року народження, до досягнення ним трирічного віку. Приділяє достатньо уваги здоров`ю сина, регулярно відвідує Добронадіївський ФАП та за необхідності дитячу консультацію Олександрійської ЦРЛ та інших фахових лікарів. Але з боку [PERSON] приділяється не достатньо уваги для всебічного розвитку сина та його харчування. Шкідливих звичок вона не має. Бувають випадки недотримання [PERSON] особистої гігієни, одяг має неналежний вигляд (а.с 17,118). Відповідно до актів обстеження умов проживання родини [PERSON] від 20.05.2019 року № 188, 22.08.2019 року № 319, від 18.10.2019 року № 357, від 11.09.2019 року № 680, від 20.11.2019 року № 402, встановлено, що відповідач проживає в будинку в с. Добронадіївка придбаному без нотаріального оформлення, для повернення в родину старшої дитини жодні умови не створені, а саме: в будинку затхле повітря, відсутнє ліжко для дитини та місце для відпочинку, родина [PERSON] не підготовлена до опалювального періоду, відсутні дрова та запаси харчів для проживання трьох людей, відсутній одяг та взуття для старшого сина. Присадибна ділянка та город в занедбаному стані, запасів овочів не має, господарство не утримується, родина [PERSON] проживає за рахунок державної соціальної допомоги на молодшу дитину (а.с 18,19, 114,116, 117). Згідно копії довідки про отримання (неотримання) допомоги від 31.10.2019 року № 2244/07, виданої управлінням соціального захисту населення Олександрійської РДА, [PERSON] перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Олександрійської РДА з 01.07.2016 року по 31.07.2021 рік, їй призначено допомогу при народженні дитини, одиноким матерям, малозабезпеченим сім`ям, та загальна сума доходу за період з 01.05.2019 року по 31.10.2019 року становить 15 369,38 грн. (а.с. 72). Також, отримує пенсію за 2015 рік у розмірі 12820,00 грн., за 2016 рік у розмірі 17262,00 грн., за 2017 рік у розмірі 38400,00 грн., за 2018 рік у розмірі 23667,64 грн., за 2019 рік у розмірі 37557,00 грн., що підтверджується випискою за формою ОК-5 Пенсійного фонду України від 28.10.2019 року (а.с. 74). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 22.10.2019 року №33910, [PERSON] у першому кварталі 2018 року отримала державну та соціально-матеріальну допомогу у розмірі 500,00 грн. від Добронадіївської сільської ради, та у другому кварталі 2019 року отримала державну та соціально-матеріальну допомогу у розмірі 4147,08 грн. від Олександрійської РДА (а.с.73). Згідно з листом служби у справах дітей виконавчого комітету Знам`янської міської ради від 19.09.2019 року № 50, зі слів батьків - вихователів, [PERSON] та [PERSON] , мати малолітньої дитини - [PERSON] , відвідувала сина в ЗДО № 8 «Світлячок» по одному разу на місяць (лютий, березень, травень, серпень 2019 року). Також, кожного тижня в телефонному режимі спілкується з малолітнім [PERSON] (а.с 20). Згідно довідки про неотримання аліментів від 27.05.2019 року № 651, [PERSON] аліменти на утримання дитини на користь батьків-вихователів [PERSON] за період з 13.04.2018 року по 30.04.2019 року не сплачує (а.с. 22). Згідно висновку психолога, наданого районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Олександрійської районної державної адміністрації від 18.09.2019 року № 01-09/555, встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] , за час перебування в дитячому будинку сімейного типу Десятнікових в м. Знам`янка, став більш розвинений, дитина перебуває у нормальному середовищі, забезпечений усім необхідним, відвідує ДНЗ, має фізичний та розумовий розвиток відповідно до віку, став спілкуватися з людьми (а.с. 21). Висновком від 24.09.2019 року № 01-33/413/2 Олександрійська районна державна адміністрація як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У висновку зазначено, що відповідач жодним чином не змінила свою поведінку та не створила достатніх умов для повернення дитини в сім`ю, що свідчить про ухилення відповідача від покладених на неї обов`язків (а.с. 23-25). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою відповідачки в с. Добронадіївка, вони з чоловіком мають будинок в цьому селі, влітку вона там постійно проживає, а взимку кожного тижня приїздить туди. Знає родину [PERSON] ще з того часу як вона переїхала до села. Валяр проживає сама з дітьми. Будинок в якому вона живе був занедбаним, однак сільська рада допомогла довести будинок до ладу, умови проживання непогані. Її родина, як і інші жителі села, допомагає [PERSON] , чоловік допомагав їй переїхати, декілька разів сиділи з дитиною, допомогли з ремонтом коляски, давали речі, дитячі іграшки, допомагали продуктами. Шкідливих звичок відповідач не має. Ніколи не бачила [PERSON] та її дітей в неналежному стані. На вигляд нормальні діти. Нічого погано про відповідачку як про маму сказати не може, єдина проблема, що вона дуже бідно живе, в неї немає підтримки рідних. Батько [PERSON] приїздив лише один раз. Їй відомо зі слів [PERSON] , що та відвідує дитину, яку вилучили. Відповідно до акту про відібрання дитини з сімі`ї від 28.02.2020 року, складеного комісією у складі спеціалістів служби у справах дітей Олександрійської РДА та дільничного офіцера Олександрійського РВП Олександрійського ВП в Кіровоградській області, у [PERSON] відібрано малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Підставами для відібрання стали загрозливі умови для здоров`я дитини, відсутність дров, антисанітарні умови в будинку, відсутність їжі, дитина візуально хвора на ГРВІ, перебуває у занедбаному стані. Дитину направлено до дитячого відділення НКНП «Олександрійська ЦРЛ» для обстеження та подальшого влаштування до дитячого закладу (а.с. 134). Розпорядженням голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 28.02.2020 року № 104-р «Про негайне відібрання дитини від матері», [PERSON] припинено усі види соціальної допомоги на дитину у зв`язку з відібранням дитини від батьків (а.с. 133). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 14 травня 2020 року у справі № 420/1753/18 зазначає, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 15, п. 16, п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» , позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може з урахуванням конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин, зокрема ставлення батьків до дітей.. Відповідно до ч. 1 ст. 170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а згідно з вимогами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. В судовому засіданні встановлено, що відповідач потрапила у складні життєві обставини, що обумовлені її матеріальним та моральним станом. Внаслідок ситуації що склалася, малолітніх дітей відповідачки відібрано. Однак, в ході судового розгляду встановлено, що відповідачка в міру своїх можливостей намагається покращити умови проживання, вона не зловживає спиртними напоями, не має поганих звичок, любе свою дитину, спілкується з нею у приймальній родині, прагне повернути сина в сім`ю. Дії відповідачки свідчать про бажання спілкуватися зі своїм сином, піклуватися про нього. Крім того, суд враховує, що відповідач вихованка школи-інтернат, не має батьків чи родичів, перебуває у тяжкому матеріальному становищі, оскільки не працює, що і стало однією з причин невиконання нею належним чином обов`язків щодо утримання та виховання дитини. Судом встановлено, що відповідач має батьківські почуття до сина, її турбує життя дитини, здоров`я. Належних та допустимих доказів застосування відповідачем насильства до дитини, жорстокого поводження з ним суду не надано. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав призводить до ряду правових наслідків, зокрема, до втрати особистих немайнових прав щодо дитини, можливість її усиновлення без згоди батька в майбутньому. Виходячи з наведеного, а також враховуючи фактичні взаємовідносини матері та дитини, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача не відповідає інтересам дитини і не є доцільним на даний час. Син відповідачки, вилучений з родини та перебуває у безпечних умовах. Оскільки судом вже ухвалено рішення про відібрання дитини та стягнення аліментів, отже, судом застосовано спосіб захисту прав дитини, та вказане рішення на даний час діє, підстави для винесення повторно рішення про відібрання дитини, без позбавлення батьківських прав відсутні. Суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачів батьківських прав не відповідає інтересам дитини, та достатніх підстав для застосування такого крайнього заходу судом не встановлено Частиною 3 ст. 170 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Згідно з положеннями ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд відмовляє в позові. Зустрічних позовних вимог щодо повернення дитини відповідачу не заявлено. Одночасно суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини.

Outcome: dismissed