Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "УКРСОЦБАНК" про визнання недійсним додаткової угоди до кредитного договору, а саме: про визнання несправедливим умови угоди № 1 від 01.10.2008 до договору кредиту № 840/1-27/16/3/8-048 від 15.02.2008 відповідно до якої залишок заборгованості станом на дату укладання цього договору становить 554 713,90 гривень, що в еквіваленті за комерційним курсом, встановленим в операційній касі АКБ "Укрсоцбанк" складає 114 374 доларів США в частині еквівалентну за комерційним курсом, встановленим в операційній касі АКБ "Укрсоцбанк" складає 114 374 доларів США. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 № 15-рп/2011, ст.ст. 11, 22, 23 Закону України "Про захист прав споживачів", положення оскаржуваної додаткової угоди про еквівалент наданих грошових коштів у гривні до долару США є несправедливими, адже передбачають зміни в витратах за договором, крім відсоткової ставки. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та надав пояснення відповідно до викладених у позові. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та звернувся з зустрічною позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, а саме про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ "УКРСОЦБАНК" заборгованості по Договору кредиту № 840/1-27/16/3/8-048 від 15.02.2008 в сумі 1 393 215,45 грн. В подальшому позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з*явився у зв*язку з чим ухвалою суду від 22.05.2015 року зустрічна позовна заява залишена без розгляду. Разом з цим викладені в ній доводи суд оцінює як заперечення на первісну позовну заяву. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "УКРСОЦБАНК", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УКРСОЦБАНК" та [PERSON] укладений договір кредиту № 840/1-27/16/3/8-048 від 15.02.2008. Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору № 840/1-27/16/3/8-048 від 15.02.2008, кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 580 517,00 грн. зі сплатою 13,5 процентів річних. Відповідно до п. 1.2., кредит надається для фінансування будівництва (інвестування житла) відповідно до договору про пайову участь у будівництві. Відповідно до п. 1.3.1. позичальник передає в іпотеку майнові права на незакінчену будівництвом 3-кімнатну квартиру яка належить позичальнику на підставі договору визначеного у п. 1.2. 01.10.2008 між Позивачем та Відповідачем була укладена Додаткова угода № 1 до договору кредиту № 840/1-27/16/3/8-048 від 15.02.2008. Відповідно до п. 1. Додаткової угоди, зазначено, що у зв'язку зі зміною валютування кредитування сторони викладають договір кредиту в новій редакції, а відтак в п.1.1. кредитного договору зазначається, що кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 580 517,00 грн., з яких залишок заборгованості станом на дату укладання договору становить 554 713,90 грн., що в еквіваленті за комерційним курсом, встановленим в операційній касі АКБ "Укрсоцбанк" складає 114 374 доларів США. Відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Відповідно до п. 23 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів", споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Відповідно до абзацу 3, надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється. Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10.11.2011 по справі № 15рп/2011, положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України „Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-XII з наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Відповідно до п.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. Початкова ціна товару була визначена сторонами кредитного договору у національній валюті України в гривні, до якої застосовуються відповідно положення про індексацію, однак укладення Додаткова угода № 1 до договору кредиту № 840/1-27/16/3/8-048 від 15.02.2008 з встановленням еквіваленту боргу до долара США призводить до зміну ціни товару в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», встановлену первісним договором. Сторони у Додатковій угоді не встановили зміни до предмету договору в залежності від фактично виданої суми грошових коштів, а встановили несправедливий порядок зміни предмету договору, суми виданих грошей в залежності від вартості іноземної валюти - долара США. При цьому видача долара США з каси банку боржнику Додатковою угодою № 1 до договору кредиту № 840/1-27/16/3/8-048 від 15.02.2008 не передбачена. Відповідно до ч.8 ст.18Закону України "Про захист прав споживачів" нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Також суд звертає увагу на наявність рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 16.05.2012 по справі № 14449/09 де з [PERSON], [PERSON], [PERSON] вже стягнута заборгованість по договору кредиту № 840/1-27/16/3/8-048 від 15.02.2008, яке на теперішній час є чинним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved