Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

Представник Державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» звернувся до Іваничівського районного суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свій позов мотивує тим, що в червні 2017 року лісовою охороною Державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» виявлено самовільну рубку 3-ох дерев породи дуб звичайний на території села Долинка Іваничівського району, яку вчинив [PERSON] За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, відповідач притягнутий до відповідальності на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення № 00000073 від 06.06.2017 року. У відповідності до проведеного розрахунку, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу, розмір шкоди завданої державі Відповідачем самовільною рубкою дерев становить 3097 грн. 56 коп. Розрахунок шкоди міститься у акті огляду місця вчинення правопорушення від 02.06.2017 року. В протоколі № 00000073 про адміністративне правопорушення від 02.06.2017 року відповідач власноручно написав пояснення, що він дійсно незаконно зрізав 3 (три) дерева породи «дуб». Відповідно до п.7 ч. З ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Враховуючи те, що відповідач добровільно не відшкодував завдані збитки, вважаємо, що з відповідача слід стягнути завдану шкоду , яка становить 3097 грн. 56 коп., а також покласти на нього судові витрати. В судове засідання сторони не з'явилися. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність , позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Від відповідача також надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, де зазначає , що позов визнає . Відповідно до ч. 2 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України - особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Випадки відкладення розгляду справи, передбачені ст. 169 Цивільно-процесуального кодексу України, відсутні. Тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що в червні 2017 року лісовою охороною Державного підприємства «Володимир-Волинське лісомисливське господарство» виявлено самовільну рубку 3-ох дерев породи дуб звичайний на території села Долинка Іваничівського району, яку вчинив [PERSON] За вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 65 КУпАП, відповідач притягнутий до відповідальності на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення № 00000073 від 06.06.2017 року (а.с.6) У відповідності до проведеного розрахунку, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди заподіяної лісу, розмір шкоди завданої державі відповідачем самовільною рубкою дерев становить 3097 грн. 56 коп. Розрахунок шкоди міститься у акті огляду місця вчинення правопорушення від 02.06.2017 року ( а.с.4). В протоколі № 00000073 про адміністративне правопорушення від 02.06.2017 року відповідач власноручно написав пояснення, що він дійсно незаконно зрізав 3 (три) дерева породи «дуб».(а.с. 5) Згідно зі ст. 68 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища (надалі Закону), підприємства, установи, організації та громадяни зобовязані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ст. 69 Закону, шкода заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. У відповідності до п. 1 ч.2 ст. 105, ст. 107 Лісового кодексу України, особи винні у незаконному вирубуванні та пошкоджені дерев несуть цивільно-правову відповідальність і зобовязані відшкодувати шкоду внаслідок порушення лісового законодавства. Відповідно до ст. 47 ч.2 «б» та ч.4 «г» та ст. 68, 69 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища", грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, є джерелом формування Державного фонду охорони навколишнього природного середовища та місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до п.7 ч.З ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. Відповідно до п.4 ч.І ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів обєднаних територіальних громад, - що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. Таким чином, збитки, завдані внаслідок незаконної порубки лісових ресурсів на території села Долинка Іваничівського району Волинської області, у відповідності зі ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 29 ч. З п. 7 та ст. 69-1 ч. 1 п. 4 Бюджетного кодексу України підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища Іваничівської селищної ради, якій підпорядкований населений пункт село Долинка, на території якого вчинено правопорушення, для подальшого перерозподілу між бюджетами відповідних рівнів. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь Іваничівської селищної ради шкода за незаконну порубку дерев у сумі 3097 (три тисячі девяносто сім) грн. 56 коп., для подальшого перерозподілу між бюджетами відповідних рівнів з урахуванням вимог пункту 7 частини третьої статті 29 та пункту 4 частини першої статті 69-1 Бюджетного кодексу України. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1600,00 грн.

Outcome: approved