Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

08 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Дніпровська міська рада про визнання порядку користування земельною ділянкою. Свої позовні вимоги зі змінами і доповненнями позивач обґрунтував тим, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2016 року, яке набрало законної сили 19.09.2016 року, за позивачем було визнано право власності на 59/100 частин домоволодіння [ADDRESS] Також рішення виділено [PERSON] в домоволодінні [ADDRESS] житловий будинок А-1, прибудова А-1, ганок "а", 1/2 частку вимощень, воріт, колодязя, огорожі, хвіртки, цоколя, а [PERSON] та [PERSON] виділено в домоволодінні [ADDRESS] житловий будинок Б-1, ганок-б, душ "В", убиральню "Г", сарай "Д", погріб "Е", навіс "М", 1/2 частку вимощень, воріт колодязя, огорожі, хвіртки, цоколя, що складається 41/100 частку домоволодіння. 05.10.2016 року [PERSON] було зареєстровано право власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В зв'язку з тим що він з відповідачами не може знайти спільну мову щодо порядку користування земельною ділянкою вважає за необхідне його визначити в судовому порядку. На підставі викладеного просить суд ухвалити рішення, яким визначити порядок користування земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] наступним чином: виділити [PERSON] в користування земельну ділянку площею 588 кв.м: під житловим будинком А-1, прибудовою, А?-1, ганок - а та земельну ділянку вільну від забудови (на схемі позначену синім кольором); [PERSON] та [PERSON] виділити в користування земельну ділянку площею: 408 кв.м: під житловим будинком Б-1, ганком - б, душем - В, убиральнею Г, сараєм - Д, погребом - Е, навісом - М та земельну ділянку вільну від забудови (на схемі позначену червоним кольором), земельну ділянку площею 4,0 кв.м залишити в спільному користуванні співвласників домоволодіння (на схемі позначену червоним кольором) (а.с. 63-64). В судовому засіданні позивач викладені обставини в уточненій позовній заяві підтримав, просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідачів [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. Представник Дніпровської міської ради в судове засідання не з'явився, про день та час розгляд справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав, що встановлені в судовому засіданні. Судом встановлено, що рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2016 року, яке набрало законної сили 19.09.2016 року, за [PERSON] визнано право власності на 59/100 частин домоволодіння №2, яке в цілому складається з: А-1 житлового будинку з прибудовою А'-1 жилою площею 30,4 кв.м., загальною площею 59,7 кв.м., а-ганку, а-козирка, Б-1 житлового будинку жилою площею 11,6 кв.м., загальною площею 23,5 кв.м, б-ганку, В-душу, Г-убиральні, Д-сарай, Е-погрібу, М-навісу, споруд 1-9, І: вимощень, воріт, колодязя, огорожі, хвіртки, цоколю, [ADDRESS]. Виділено [PERSON] в домоволодінні [ADDRESS] житловий будинок А-1, прибудову А'-1, ганок "а", 1/2 частку вимощень, воріт, колодязя, огорожі, хвіртки, цоколя. Виділено [PERSON] та [PERSON] в домоволодінні [ADDRESS] житловий будинок Б-1, ганок - б, душ "В", убиральню "Г", сарай "Д", погріб "Е", навіс "М", 1/2 частку вимощень, воріт, колодязя, огорожі, хвіртки, цоколя, що складає 41/100 частку домоволодіння (а.с. 4,5) Вдіповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, 11.10.2016 року за [PERSON]. було зареєстровано право власності на житловий будинок в [ADDRESS], а саме: житловий будинок літ. А-1 загальною площею 59,7 кв.м., житловою площею 30,4 кв.м., прибудова літ. А1-1, житловий будинок літ. Б-1 загальною площею 23,5 кв.м., житловою площею 11.: кв.м., діш літ. В, убиральня літ. Г, сарай літ. Д, погріб літ. Е, навіс літ. М, споруди №1-9, вимощення 1 (а.с. 6,7). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.01.2017 року по справі за клопотання позивача, було призначено судову земельно-технічну експертизу (а.с. 29). Суду надано висновок судової земельно-технічної експертизи від 12.04.2017 року за № 329-17, згідно якого запропоновано один варіант порядку користування земельної ділянки [ADDRESS] В зазначену висновку експерта вказано, що відповідно до ст. 120 п. 4 Земельного кодексу України: "У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди" В користування кожного з співвласників домоволодіння пропорційно з приналежною частиною домоволодіння повинні бути виділені земельні ділянки площами ( від 1000 кв.м.): на 59/100 часток - 590 кв.м.; на 41/100 часток - 410 кв.м. Для обслуговування та користування колодязем виділяється земельна ділянка спільного користування загальною площею 4м2 (СК). В користування співвласнику 59/100 виділяється земельна ділянка, загальною площею 590,00 м2 (588+1/2СК (2м2) = 590 м2), а саме: під житловим будинком "А-1", прибудовою "А?-1", ганком "а"; вільна від забудови. В користування співвласнику 41/100 виділяється земельна ділянка, загальною площею 410,00м2 (408+1/2СК 2м2) = 410м2), а саме: під житловим будинком "Б-1", ганком "Б", душем "В", убиральнею "Г", сараєм "Д", погребом "Е", навісом "М"м; вільна від забудови. Вхід до земельної ділянки співвласника 41/100 організувати (виконати) зі сторони земельної ділянки позначеної як лишки (а.с.35-40) Допитана в судовому засіданні експерт [PERSON] повідомила, що в даному випадку є тільки один оптимальний варіант визначення порядку користування земельною ділянкою. У відповідності до ст. 47 Конституції України, кожен громадянин України має право на житло. Аналізуючи спірні правовідносини, спів ставляючи їх із здобутими в судовому засіданні доказами суд доходить наступного. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. Тобто в розумінні ст.ст. 316, 321, 391 ЦК України, позивач [PERSON] є власником 59/100 частини домоволодіння [ADDRESS]. Разом з тим, через вкрай неприязні стосунки із відповідачами [PERSON] та [PERSON], позивач позбавлений можливості в повній мірі користуватися зазначеною земельною ділянкою. У відповідності до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов'язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. За змістом ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У відповідності до ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. На думку суду, визначення порядку користування земельною ділянкою сприятиме встановленню збалансованого та злагодженого користування сторонами своєю власністю, буде вчинене перед усім в їх інтересах, зумовить зменшення суперечок та конфліктів щодо користування земельної ділянки. З огляду на викладене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved