Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, в якому просить визначити [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] виданий Московським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області 22.03.2010 р., РНОКПП : [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у два місяці з моменту набрання рішенням законної сили. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила що [INFO] померла [PERSON] , про що складений відповідний актовий запис № 7565 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. \~ \~ \~ \~Померла [PERSON] з позивачкою за життя були дуже близькими, вона не мала власної родини і дуже добре ставилася до позивачки, як до власної онуки, вони мешкали неподалік один до одного та спілкувалися, і остання допомагала померлій, вважала її бабусею і відносилася до неї з турботою та піклуванням. \~ \~ \~ \~В минулому році позивачка перебувала на заробітках в Київській області, з 1 квітня по 31 грудня 2019 року. Про смерть [PERSON] дізналася від своєї мами, яка їй сповістила про це. На поховання позивачка прибула до Харкова. \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить гараж з льохом № [NUMBER] в автогаражному кооперативі "Автомобіліст" який розташований: м. Харків, Валентинівська (Блюхера) № 64-а, який належав померлої відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.03.2006 року. Про наявність гаражу у померлої [PERSON] позивачка знала і знала що вона його використовувала для зберігання власного майна та різноманітних продуктів харчування - овочевих культур, коренеплодів, консервації тощо. У грудні 2019 року сусідка та близька знайома [PERSON] в розмові з мамою позивачки розповіла, що бабуся їй казала про те, що на ім`я позивачки було складено заповіт і що гараж. Позивачка зазначає, що не знала про заповіт, [PERSON] не повідомляла їй про цей правочин, складений на її користь, ніколи його не показувала. 21.01.2020 року, позивачу стало відомо,що на її ім`я \ [PERSON] - дівоче прізвище) був складений [PERSON] заповіт у 2004 році, відповідно до якого вона заповідала все майно, яке їй належало, позивачці на випадок смерті. Після отримання дублікату заповіту позивачка звернулася до приватного нотаріуса Літус Г.О. про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. \~ \~ \~ \~Постановою приватного нотаріуса Літус Г.О. № 8/02-31 від 18 лютого 2020 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало спадкодавцю, у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Також, нотаріусом було зазначено, що із заявою про відкриття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, заяви про прийняття спадщини або відмови від неї від спадкоємців не находили. Витягом зі Спадкового реєстру № 589884437 від 13.01.2020 р. підтверджується, що на даний час цей заповіт не змінено та не скасовано. Позивачка посилається на те, що не знала і не підозрювала, що померла склала заповіт на її ім`я , у неї не було ані копії заповіту, ані оригіналу і тому вона не могла звернутися вчасно у встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим звернулась до суду з вказаним позовом та просить суд визнати підстави пропуску строку для прийняття спадщини поважними і надати їй додатковий двомісячний строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача Харківської міської ради до судового засідання не з`явилися, про місця та час розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею Суд, вислухав представника позивача, свідків , дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено , що [INFO] померла [PERSON] , про що складений відповідний актовий запис № 7565 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входить гараж з льохом № [NUMBER] в автогаражному кооперативі "Автомобіліст" який розташований: м. Харків, Валентинівська (Блюхера) № 64-а, який належав померлої відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.03.2006 року. Померла [PERSON] з позивачкою за життя були дуже близькими, вона не мала власної родини і дуже добре ставилася до позивачки, як до власної онуки, вони мешкали неподалік один до одного та спілкувалися, і остання допомагала померлій, вважала її бабусею і відносилася до неї з турботою та піклуванням. В минулому році позивачка перебувала на заробітках в Київській області, з 1 квітня по 31 грудня 2019 року. Про смерть [PERSON] дізналася від своєї мами, яка їй сповістила про це. На поховання позивачка прибула до Харкова. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] 21.01.2020 року, позивачу стало відомо, що на її ім`я ( [PERSON] - дівоче прізвище) був складений [PERSON] заповіт у 2004 році, відповідно до якого вона заповідала все майно, яке їй належало, позивачці на випадок смерті. \~ \~ \~ \~ Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції 30.01.2010 року ,актовий запис № 108, [PERSON] , [INFO] зареєструвала шлюб з [PERSON] , [INFO] , прізвище після реєстрації шлюбу :чоловіка [PERSON] , дружини- [PERSON] . \~ \~ \~ \~Постановою приватного нотаріуса Літус Г.О. № 8/02-31 від 18 лютого 2020 року позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що належало спадкодавцю [PERSON] , померлій [INFO] , у зв`язку з пропущенням строку на прийняття спадщини. Також, нотаріусом було зазначено, що із заявою про відкриття спадщини до нотаріуса ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, заяви про прийняття спадщини або відмови від неї від спадкоємців не находили. Витягом зі Спадкового реєстру № 589884437 від 13.01.2020 р. підтверджується, що на даний час цей заповіт не змінено та не скасовано. \~ \~ \~ \~Позивач просить надати їй додатковий строк для прийняття спадщини, вказавши, що пропустив його з поважної причини, так як з 1 квітня по 31 грудня 2019 року перебувала в Київській області . \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1220-1221,1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно із ст. ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Разом з тим, позивач наведених вище вимог закону не дотримався та після відкриття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Суд встановив, що причини пропущення позивачем строку подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини є поважними. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положеньст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, судом встановлено, що оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, та позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008року №7"Про судову практику справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. \~ \~ \~ \~При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного ,

Outcome: approved