Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

У січні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі-Банк) звернулося до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що 20 квітня 2007 року між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №NKXRRX08660110, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 493,18грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка станом на 10 грудня 2018 року складає 12327,45грн., з них: 140,06грн. - заборгованість за кредитом; 4943,05грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 144,96грн. - заборгованість за комісією, 6036,17грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також 500грн. - штраф (фіксована частина), 563,21грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення за місцем реєстрації судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, яка вручена відповідачу завчасно. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 20 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", яке змінило назву на АТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №NKXRRX08660110 на строк 12 місяців з 20.04.2007 року по 20.04.2008 року включно, за умовами якого відповідач отримав строковий кредит у сумі 493,20грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,0% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 12,08грн. та разової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 82,2грн. в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії, зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт). Погашення здійснюється щомісячними платежами у сумі 55,94грн. Згідно п.4.2 Умов, при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 15,17% в місяць, розрахованих із суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Згідно п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Рострочка) (Стандарт) при порушенні позичальником будь якого із зобовязань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має про нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Згідно п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам (Рострочка) (Стандарт), при порушенні позичальником строків платежу по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 гривень + 5 відсотків від суми заборгованості. Відповідач своїх зобов`язань, взятих за кредитним договором, належним чином не виконував. Банк надав розрахунок, згідно з яким станом на 10 грудня 2018 року складає 12327,45грн., з них 140,06грн. - заборгованість за кредитом; 4943,05грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 144,96грн. - заборгованість за комісією, 6036,17грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також 500грн. - штраф (фіксована частина), 563,21грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як слідує з умов кредитного договору у межах строку кредитування до 20 квітня 2008 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами по 20 число кожного місяця. Починаючи з 21 квітня 2008 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування. Отже, положення ч.1 ст.1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на те, що зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитом, то після 21 квітня 2008 року позивач не міг такі проценти нараховувати. Відповідні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Згідно розрахунку заборгованості станом на 21 квітня 2008 року заборгованість відповідача за процентами складає 441,76 коп., яка й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, враховуючи, що кредитним договором передбачено відповідальність за одне й те саме порушення - порушення строків виконання грошових зобов`язань, то на дотримання наведених положень Конституції України правомірним буде стягнення лише штрафу, передбаченого Умовами з перерахунком до розміру заборгованості. Загальний розмір судового штрафу становить: 500,00 грн. фіксована частина та 29,09грн. процентна складова, яка розрахована за формулою: (заборгованість за тілом кредиту + заборгованість за процентами) х 5%, ((140,06+441,76)х 5%= 29,09). Ураховуючи вищевикладене, загальна заборгованість відповідача перед позивачем за невиконання умов кредитного договору становить 1255,87грн., з яких: 140,06грн. заборгованість за кредитом, 441,76грн. заборгованість за відсотками, 144,96грн. - комісія за користування кредитом, 529,09грн. штрафи, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір в сумі 179,50грн.

Outcome: partial