Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 26 вересня 2013 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої останній було надано кредит в сумі 18532,38 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30 вересня 2015 року. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по своєчасній сплаті кредиту станом на 10 липня 2014 року у неї виникла кредитна заборгованість перед позивачем в розмірі 23183,15 грн. А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] не з'явилася в судове засідання, однак звернулася до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, згідна сплачувати свою заборгованість перед банком частинами при наявності такої можливості. Представник позивача - публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" Савицька Г.Р. в судове засідання не з'явилася, однак звернулася до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 02 лютого 2011 року відповідач [PERSON] звернулася до публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" із заявою позичальника (а.с.6) про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. 26 вересня 2013 року між публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду (а.с.7) про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.8-31), відповідно до п.п.2.1 якої після проведення реструктуризації заборгованості за договорами від 02 лютого 2011 року борг позичальника [PERSON] становить 18532,39 грн. з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,0 % річних за умови погашення позичальником заборгованості за кредитом та відсотками шляхом здійснення в період з 1 по 25 число кожного місяця щомісячних фіксованих рівних платежів в сумі 927,36 грн. Пунктом 2.1 Генеральної угоди від 26 вересня 2013 року передбачено сплату позичальником відсотків в розмірі 18,0 % на рік. Пунктом 2.2 Генеральної угоди від 26 вересня 2013 року передбачено сплату позичальником штрафу за порушення строків погашення заборгованості у розмірі 3040,87 грн. Як вбачається із статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (а.с.36), ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 26 вересня 2013 року позичальником [PERSON] станом на 10 липня 2014 року (а.с.5), заборгованість відповідача перед публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" нарахована правильно і становить: 17639,45 грн. заборгованості по кредиту, 2515,75 грн. заборгованості по відсотках, 3027,95 штрафу відповідно до п.п.2.2 Генеральної угоди, а тому суд вважає, що вона в сумі 23183,15 грн. (17639,45 + 2515,75 + 3027,95 = 23183,15) підлягає стягненню з неї в користь позивача. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача сплачені останнім при зверненні до суду 243,60 грн. судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved