Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до Южноукраїнського міського суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором № NKXRF609510489 від 18.04.2008 року у сумі 17 805,29 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот п'ять гривень 29 копійок) та судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.04.2008 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] уклали між собою кредитний договір № NKXRF609510489 від 18.04.2008, згідно з яким банк надав відповідачу (позичальнику) споживчий кредит у розмірі 4253,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Проте відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2013 року становить 17805,29 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот п'ять гривень 29 копійок), яка складається з: 94,67 грн. - заборгованість за кредитом; 76,12 - заборгованість по процентам за користування кредитом; 852,19 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 15458,25 грн. - пеня за несвоєчаність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксовна частина); 824,06 грн. - штраф (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно. Надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. За таких обставин, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 квітня 2008 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № NKXRF609510489 від 18.04.2008 р., відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримала у ПАТ КБ "ПриватБанк" споживчий кредит розміром 4253,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.6-7). Договір складається з письмової заяви позичальника з відмітками банку, а також Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі Умов) (а.с.8-10). Відповідно до договору Банк зобов'язався надати та в подальшому надав позичальнику на споживчі потреби кредитні кошти в розмірі 4253 грн. 00 коп. на строк до 18.04.2010 року (включно). Зі своєї сторони позичальник зобов'язувався щомісячно (в період з 20 по 25 число кожного місяця) частинами повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за користування ним в розмірі 0,42 % на місяць від суми залишку заборгованості по кредиту, а також сплачувати щомісячно винагороду за надання фінансового інструменту (комісію) в розмірі 110 грн. 58 коп., а всього вносити 297 грн. 37 коп. Згідно договору (п. 5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт)) наслідками порушення його умов щодо своєчасного виконання зобов'язань позичальником є сплата ним Банку пені в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 01 грн. 00 коп. за кожен день прострочення платежу, штрафу в розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми заборгованості (порушення строків платежів більше, ніж на 30 днів) (п.п. 5.1, 5.3 Умов). Ст. 1054 ЦК України передбачає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Умови передбачені договором відповідач не виконала, в зв'язку з чим станом на 30 жовтня 2013 року заборгованість по кредиту становить 1022 грн. 98 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом - 94 грн. 67 коп., заборгованості за відсотками - 76 грн. 12 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 852 грн. 19 коп. Також відповідачу нараховано: 15458,25 грн. - пеня за несвоєчаність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн. - штраф (фіксовна частина); 824,06 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.5-6). Проте, суд не погоджується з розміром пені, оскільки останній є непропорційно великою сумою компенсації за невиконання кредитного зобов'язання (понад 50% вартості продукції). Так, ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що є недійсними несправедливі умови договору, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав і обов'язків на шкоду споживача. А саме: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором ( п. 5 ч.3 ст. 18 цього Закону). Отже, вимога Банку про сплату відповідачем компенсації за порушення кредитного зобов'язання понад 50 % вартості фінансового продукту є нікчемною. Як вбачається із змісту умов вказаного договору, вартість всієї наданої відповідачу фінансової послуги (продукту) строком на 24 місяці становить приблизно 7136 грн. 88 коп. (виходячи із такого розрахунку: 297 грн. 37 коп. щомісячно х 24 місяці). Виходячи з наведеного, розмір компенсації за порушення кредитного зобов'язання не може перевищувати 3 568 грн. 44 коп., оскільки така вимога згідно із п.5 ч.3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" є нікчемною. Відповідно до Умов, відповідному перерахунку підлягає й штраф, який складає 500 грн. + 511 грн. 49 коп. (1022 грн. 98 коп. (заборгованість за кредитом) х 5 %), а всього 1011 грн.49 коп. Виходячи з вищанаведених розрахунків, суд приходить до висновку про те, що з позивача на користь відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом (тіло кредиту) в сумі 1022,98 грн., 50% розміру пені в сумі 3568,44 грн., а також штрафи в розмірі 1011,49 грн. В силу ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial