Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Орган опіки і піклування Новоукраїнської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей звернувся в суд з даним позовом, вказуючи, що відповідчі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Останнім часом обоє батьків належним чином не виконували батьківські обов'язки та зловживали спиртними напоями. Профілактична робота з боку органу опіки та піклування та відповідних служб щодо недопущення порушень прав дітей протягом останнього часу результату не давала. Батьки повністю ігнорували зауваження представників сільської ради, адміністрації навчального закладу, де навчаються діти, та представників служби у справах дітей райдержадміністрації. Санітарним станом дітей батьки не турбувалися, у дітей був постійно педикульоз. Заходів щодо усунення дитячого педикульозу батьки не вживали. У будинку де проживають діти повна антисанітарія, сморід. Для малолітніх дітей не створені умови для проживання та їх всебічного розвитку. Останнім часом діти виснажені, худі, постійно голодні. Часто діти знаходяться у холодну пору у небезпечних місцях без догляду дорослих. Вказана родина довгий час перебувала на контролі відповідних служб їм рекомендували змінити обстановку у родині. Попередньо батьки звертали увагу на зауваження представників органу опіки, вчителів та громади. Мати намагалася створити умови для проживання дітей, після зауважень прибирала, прала дитячий одяг, деякий час не вживала алкогольні напої. З початку 2017 року батьки перестали зовсім реагувати на зауваження. Обох батьків неодноразово було попереджено про недопущення проявів безвідповідального батьківства, притягнуто до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, але вони висновків не зробили. На підставі неодноразових клопотань навчального закладу Захарівською сільською радою Новоукраїнського району , як органом опіки та піклування, було прийнято рішення про негайне відібрання дітей від батьків у зв'язку із загрозою їх життю та здоров'ю. Дітей було вилучено та тимчасово передано до Новоукраїнської ЦРЛ для обстеження та лікування (у них був запущений педикульоз). На засіданні районної комісії з питань захисту прав дитини було розглянуто питання доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] та надано виснокок про доцільність позбавлення батьківських прав обох відповідачів, тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 20.02.2018 року відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 12.03.2018 року. 12.03.2018 року підготовче судове засідання було відкладено на 11.04.2018 року в з'язку з першою неявкою в судове засідання відповідачів по справі, повенулися конверти з відміткою "за незапитом". 11.04.2018 року відповідачі по справі вдруге не з'явились в судове засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження на 08.05.2018 року. Розміщено оголошення на веб-сайті "Судова влада" про виклик відповідачів [PERSON] та [PERSON] про час та місце судового розгляду справи на 08.05.2018 року. Представник позивача Миронескул Л.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з мотивів, наведених у позові, пояснивши, що відповідачі по справі не цікавляться життям дітей, зловживають спиртними напоями, ведуть аморальний спосіб життя, умов для проживання дітей в сім'ї не створили. Відповідачі в судове засідання не з'явились по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку відповідно ч. 11 ст.128 ЦПК України, шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив та своїх пояснень на позов до суду не надіслали. Представник третьої особи Захарівської сільської ради належним чином була повідомлена про час та місце розгляду під розписку, але своєчасно в судове засідання не з'явилася, доказів про неможливість явки не подано. Суд ухвалив про розгляд справи у відсутність представника. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із ч.1 ст.152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Частиною 4 ст.155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуататції дитини, засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного суду України в п.п.15,16 Постанови №3 від 30 березня 2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], являються батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 9, 10, 11). З матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS], проживає в [ADDRESS] разом із співмешканцем [PERSON], має на утриманні малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], ніде не працює, веденням особистиго селянського господарства не займається, зловживає спиртними напоями, палить, не на достатньому рівні приділяє увагу вихованню дітей (а.с. 13). Відповідач [PERSON] проживає разом із співмешканкою [PERSON], має на утриманні малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], ніде не працює, проживає за рахунок випадкових заробітків, в нетверезому стані веде себе агресивно, не на достатньому рівні приділяє увагу вихованню дітей (а.с. 14). Згідно характеристики стану проживання та перебування учнів [PERSON], [PERSON], [PERSON] у сім'ї [PERSON] та [PERSON], наданої філією Рівнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів №5 Новоукраїнської районної ради Кіровоградської області "Захарівська загальноосвітня школа" від 17.10.2017 року (а.с. 15) проживання та перебування у сім'ї учнів є вкрай незадовільним. Батьки скоюють психологічне та економічне насилля над дітьми. Діти не відвідують навчальний заклад через педикульоз. Батьки ухиляються від виконання обов'язків щодо виховання та навчання власних дітей а саме: побутові умови проживання - незадовільні; постійне голодування через нестачу їжі; загальна занедбаність; діти жебракують, часто втікають з дому; скоюють дрібні крадіжки. Відповідачку [PERSON] секретарем опіконської ради Новоукраїнської РДА в грудні 2016 року та серпні 2017 року було письмово попереджено про недопущення ухилення від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дітей (а.с. 26, 27). Рішенням опікунської ради Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 26 вересня 2017 року №4 (а.с. 25) визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 18 жовтня 2017 року Захарівською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області складено висновок №152 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 17). Рішенням виконавчого комітету Захарівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 18 жовтня 2017 року №57 вирішено негайно відібрати дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] від батьків [PERSON] та [PERSON] у зв'язку із загрозою життя та здоров'я дітей (а.с.18). Згідно актів обстеження умов проживання [PERSON] (а.с. 20, 21, 22) в будинку дуже брудно, на вікнах скло відсутнє, відсутні умови для розвитку дітей. Діти брудні, не відвідують школу, жебракують, вчиняють крадіжки овочів та фруктів. Батьки часто перебувають в стані алкогольного сп'яніння, ніякого авторитету у дітей не мають. Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА №027320 від 09.09.2017 року (а.с. 23) відповідачку [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч.1 КУпАП у виді попередження. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.193 ч.2 СК України передбачено, якщо батьки не беруть участь в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. У Преамбулі Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаної Україною 21.02.1990 року, ратифікованої 27.02.1991 року і 27.09.1991 року набула чинності для України, зазначено, що Організація Об'єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу; в сім'ї як основному осередку суспільства і природному середовищі для зростання і благополуччя всіх її членів і особливо дітей мають бути надані необхідні захист і сприяння, з тим щоб вони могли повністю покласти на себе зобов'язання в рамках суспільства; дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві та вихована в дусі ідеалів, проголошених у Статуті Організації Об'єднаних Націй, і особливо в дусі миру, гідності, терпимості, свободи, рівності і солідарності. Статтею 26 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов'язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, що виникли між сторонами, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, з врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, матеріального становища дитини та платника аліментів. Суд прийшов до переконання, що з врахуванням змін до ст. 182 СК України, які набули законної сили 08.07.2017 роуку, розмір аліментів може бути визначений щомісячно в частині заробітку відповідачів на утримання дитини дитини та справедливим розміром аліментів на утримання буде 1/2 частина доходів кожного з відповідачів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Підстав для звільнення відповідачів від виконання обов'язку по утриманню дітей суд не вбачає, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн., по 352 грн. 40 копійок, з кожного.

Outcome: approved