Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, інші будівлі та споруди по [ADDRESS] на те, що [INFO]. помер його батько [PERSON], який є власником вказаної будинку та земельної ділянки на якій розташований будинок на підставі договору купівлі- продажу від 19.12.2000 р. укладеному на товарній біржі «Євгенія Сервіс» та зареєстрованим 20.12.2000 р. в КП БТІ м. Краматорська. Згідно рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07.07.2015 р. за позивачем визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0855 га. за адресом [ADDRESS]. Нотаріусом Барвінківського районного нотаріального округу Харківської області позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з тим, що нотаріусу не наданий правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності його батька на спірний житловий будинок. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди по [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з'явився надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просить задовольнити їх. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання на з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, вислухавши відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням визнається перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з договору купівлі-продажу №1121 від 19.12.2000 р., який був зареєстрований у Товарній біржі «Евгения Сервис», [PERSON] продала, а [PERSON], спадкодавець) купив житловий будинок по [ADDRESS]. 20.12.2000 р. даний договір був зареєстрований у БТІ м. Краматорська за реєстраційним номером 3288-1У, що підтверджується довідкою БТІ м. Краматорська. З свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] помер [INFO]. При зверненні 28.08.2015 р. позивача до нотаріуса за отриманням ним свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок, по [ADDRESS], останньому було відмовлено у видачі свідоцтва, так не був наданий правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності померлого на житловий будинок. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Позивач звертався із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено у зв'язку з ненаданням правоустанавлюючих документів на нерухоме майно. При таких обставинах, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, інші споруди, що розташовані за адресом [ADDRESS], а саме: житловий будинок «А-1», загальною площею 23,1 кв.м., житловою площею 12,4 кв.м., прибудову «а», тамбур «а1», сараї «Б.В», погріб «Д», гараж «Е», убиральня «Г», душ «Ж», огорожа «№1».

Outcome: approved