Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

У березні 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати заборону відчуження належного йому житлового будинку [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначав, що з метою поділу належного йому даного житлового будинку він звернувся до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області Савери Л.Л., однак з`ясувалося, що згідно із витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 21 січня 2019 року на вказаний житловий будинок було накладено обтяження, а саме: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 1217653; зареєстровано 03 серпня 2004 року реєстратором: Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області; підстава обтяження - повідомлення, б/н, 02.10.1961, Комбінат № 512; об`єкт обтяження - будинок, состав: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник [PERSON] , додаткові дані: архівний номер: 3180772KIEV469, архівна дата: 21.09.2000, дата виникнення: 02.10.1961, № реєстра: 931. Відповідно до витягу власником будинку значиться [PERSON] , згідноіз довідкою Комунального підприємства "Броварське бюро технічної інвентаризації" після зміни номерів у 1965 році будинок мав [ADDRESS] , а з 1984 року має [ADDRESS], що, на його думку, є підставою для зняття заборони. При звернені до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про зняття заборони ним отримано лист про неможливість зняття заборони та рекомендовано звернутися з цим питанням до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, задовольнити заявлені ним позовні вимоги та скасувати обтяження належного йому на праві власності житлового будинку. Відповідач Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області у суд теж не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд розглянути справу без участі їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд встановив, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок, виданим 12 жовтня 1988 року виконавчим комітетом Броварської міської ради народних депутатів Київської області, зареєстрованим у реєстрі за № 4911, записаним у реєстрову книгу за № 21 ст. 472, на праві особистої власності належить ј частка житлового будинку з прилежними до нього будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що на вказаний вище, належний позивачу [PERSON] на праві особистої власності житловий будинок 03 серпня 2004 року на підставі архівного запису реєстратором Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області зареєстровано заборону (архівний запис); реєстраційний номер обтяження 1217653; підстава обтяження - повідомлення, б/н, 02.10.1961, Комбінат № 512; об`єкт обтяження - будинок, состав: ціле, стан: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] ; власник [PERSON] ; додаткові дані: архівний номер: 3180772KIEV469, архівна дата: 21.09.2000, дата виникнення: 02.10.1961, № реєстра: 931, внутр. № 1С0185362AF14E307E45. Листом від 14 лютого 2019 року за № 282/01-16 Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області повідомила позивача [PERSON] про те, що до Алфавітної книги обліку заборон внесено записи про накладення заборони на житловий будинок під номером [ADDRESS] . 03 серпня 2004 року цей архівний запис перенесено до нового електронного реєстру заборон реєстратором Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області. Крім запису в Алфавітній книзі заборон за 1961 рік, будь-яка додаткова інформація в номенклатурних записах відсутня. Сама Алфавітна книга заборон передана на зберігання до Київського обласного нотаріального архіву. У довідці від 05 лютого 2019 року за вих. № 1402, виданій Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області "Броварське бюро технічної інвентаризації", зазначено, що згідно із архівними даними 20 квітня 1957 року зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 20 квітня 1957 року, посвідченого сьомою Київською державною нотаріальною конторою 17 травня 1957 року за реєстраційним № 5818. Відповідно до інвентаризаційної справи даний житловий будинок із 1965 року був під № 43, а з 1984 року став за адресою: [ADDRESS] . Також у даній довідці зазначено, що згідно із архівними даними станом на 31 грудня 2012 року право власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано: - за [PERSON] на ј частку на підставі свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок, виданого 12 жовтня 1988 року виконавчим комітетом Броварської міської ради народних депутатів Київської області на підставі рішення Броварської міської ради Київської області від 20 вересня 1988 року № 226, та на ј частку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08 квітня 1992 року за реєстраційним № 2-2232; - за [PERSON] на ј частку на підставі свідоцтва № [NUMBER] на право особистої власності на жилий будинок, виданого 12 жовтня 1988 року виконавчим комітетом Броварської міської ради народних депутатів Київської області на підставі рішення Броварської міської ради Київської області від 20 вересня 1988 року № 226, та на ј частку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Броварською держнотконторою 05 квітня 1989 року за реєстровим № 2-797. У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно із ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. У ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що підстави для подальшого обтяження належного позивачу на праві спільної часткової власності житлового будинку відсутні, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved