Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[INFO] року померла дружина позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належну їй 1/2 частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] [PERSON] фактично прийняв спадкове майно після смерті дружини, так як проживав разом з нею в одному будинку. Однак оформити спадкове майно він позбавлений можливості, оскільки за життя його дружина заповіла належну їй земельну ділянку відповідачеві, який вважає, що окрім вказаної земельної ділянки має право і на житловий будинок. З урахуванням викладеного, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним [PERSON], як за спадкоємцем першої черги за законом право приватної власності на спадкове майно: 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] загальною площею 77 кв.м., житловою площею 40,7 кв.м., що позначається літерою "А" з відповідною часткою господарських будівель та споруд: веранда - літера "а", навіс - літера "а1", сарай - літера "Б", погріб - літера "Б/під", сарай - літера "В", гараж - літера "Г", огорожа -1-3, що належав померлій [INFO] року [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за відсутності позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, однак, до початку розгляду справи по суті надав на адресу суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] року померла [PERSON], що вказано копії свідоцтва про смерть (а.с. 5). У відповідності до довідки Тернівської сільської ради №202 від 25.05.2015 року (а.с.11), [PERSON] є єдиним спадкоємцем на майно померлої за законом, як пережиле подружжя та фактично прийняв спадщину так як проживав з померлою в одному будинку. Крім того, те що [PERSON] дійсно є чоловіком померлої вбачається з копії його паспорту (а.с.3), свідоцтва про народження [PERSON] та свідоцтва про одруження (а.с.12). Окрім того, із копії заповіту від 24.06.2010 року (а.с.13) вбачається, що за життя [PERSON] вчинила розпорядження, яким в разі своєї смерті заповіла належну їй земельну ділянку розміром 2,0930 га розташовану на території Тернівської сільської ради, [PERSON]. При цьому відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину (а.с.14) останній оформив право власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки. А [PERSON] постановою нотаріуса від 28.08.2015 року (а..4) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з наявністю спору між спадкоємцями. Спірним спадковим майном є 1/2 житлового будинку [ADDRESS] Вінницької області, яка належала сікорській Л.Д. відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.12.2004 року (а.с.8). В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. Ст. 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту ст.ст.1223, 1233 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України та ч. 1 ст. 1223 цього ж кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та законними, а отже такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved