Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON] , в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що перебувала у шлюбі з відповідачем, який 10.12.2019 року рішенням Дрогобицького міськрайонного суду розірвано. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] . Відповідач не бере участі у вихованні сирна, не цікавиться його життям, не відвідує його та не надає матеріальної допомоги. Позивач зверталася в орган опіки та піклування та отримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітнього сина. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Додала, що відповідач не дзвонить до дитини, не провідує, не цікавиться його життям. У нього існує велика заборгованість по аліментах. Просила задоволити позов. Відповідач заперечив щодо задоволення позову. Вказав, що зараз буде допомагати дитині. Заборгованість у нього виникла тому, що він не працював. Представник органу опіки та піклування Жидачівської міської ради в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечив щодо задоволення позову. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.07.2010 року. З оглянутого рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 грудня 2019 року в справі №442/6707/19 вбачається, що шлюб між сторонами розірвано. З оглянутої копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.06.2011 року вбачається, що у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Згідно даного свідоцтва відповідач записаний батьком даної дитини. З відповідача стягуються аліменти на утримання сина та з оглянутого листа західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) вбачається, що у нього існує заборгованість по сплаті таких на суму 51560,12 грн. З оглянутого акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї позивача від 02.06.2021 року, складеного комісією служби у справах дітей Жидачівської міської ради вбачається, що позивач проживає разом із своїм неповнолітнім сином. На день обстеження відповідача вдома не було та такий дитину не провідує. Син доглянутий, має належні умови для проживання. З оглянутої характеристики Жидачівського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 вбачається, що [PERSON] виховується у неповній сім`ї. Його мати приділяє значну увагу його вихованню в навчанню, постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником. Батько дитини не приділяє уваги вихованню сина та його навчанню, не відвідує шкільні заходи, не цікавиться дитиною взагалі. З оглянутого висновку органу опіки та піклування Жидачівської міської ради від 12.07.2021 року вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав щодо сина [PERSON] . Відповідно до ст.164 СК України батьки або один із них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою. Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Даючи оцінку зібраним та дослідженим доказам суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підставні та підлягають до задоволення, цими доказами установлено, що відповідач [PERSON] , будучи батьком неповнолітнього сина [PERSON] , протягом тривалого часу злісно, без поважних причин ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по вихованню та утриманні дитини, а тому його, відповідно до вимог ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України, слід позбавити батьківських прав відносно даної дитини. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 908,00 грн судового збору. Враховуючи наведене та

Outcome: approved