Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про тлумачення заповіту. В позові зазначив, що сторони по справі є спадкоємцями за двома заповітами після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Перший заповіт посвідчено [PERSON] , секретарем виконкому Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 21 червня 2004 року за № 70 на ім`я [PERSON] на все майно, яке знаходиться в с. Луговому Ярмолинецького району, в тому числі і житловий будинок по [ADDRESS] . Другий заповіт посвідчено [PERSON] , секретарем виконкому Монастироцької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області від 26 грудня 2016 року за № 40 на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на все майно, окрім майна в с. Лугове Ярмолинецького району. Після обговорення заповітів в приміщенні приватного нотаріуса відповідачі, [PERSON] і [PERSON] , не погодилися на будь-які запропоновані варіанти поділу спадщини. Відповідно до статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємицями тлумачення заповіту здійснюється судом згідно статті 231 цього Кодексу. На думку позивача, в заповіті який посвідчено [PERSON] , секретарем виконкому Баламутівської сільської ради Хмельницького (Ярмолинецького) району Хмельницької області від 21 червня 2004 року за № 70 на ім`я [PERSON] на все майно, яке знаходиться в с. Луговому Ярмолинецького району, в тому числі житловий будинок по [ADDRESS] , відносяться: земельна ділянка площею 2, 0623 га згідно державного акту серії ЯЗ № 108765 від 24 лютого 2009 року, кадастровий номер 6825880800:03:030:0052, яка розташована на території Баламутівської сільської ради; домоволодіння по [ADDRESS] . Оскільки у заповіті, що посвідчено [PERSON] , секретарем виконкому Монастироцької сільської ради Хмельницького (Ярмолинецького) району від 26 грудня 216 року за № 40 на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зазначено: на все майно, окрім майна в с. Лугове Ярмолинецького району. На його переконання, мати розділила майно, яке знаходиться в с. Михалківці та в с. Луговому. Щодо земельної ділянки площею 2, 0623 га згідно державного акту серії ЯЗ № 108765 від 24 лютого 2009 року, к.н. 6825880800:03:030:0052, то вона знаходиться за межами с. Лугове на території Баламутівської сільської ради, але він вважає, що вона охоплена заповітом, який посвідчено секретарем виконкому Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Горбатюк О.І. 21 червня 2004 року за № 70 на його ім`я, оскільки матір успадкувала земельну частику (пай) після смерті свого брата, [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 березня 2004 року його мати успадкувала право на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, яка перебувала у колективній власності КСП «Зоря» с. Лугове Ярмолинецького району Хмельницької області розміром 3, 64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0401675, виданого Ярмолинецькою районною державною адміністрацією 7 серпня 2000 року та зареєстровано 7 серпня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 281. Після цього його матір виготовила державний акт на підставі успадкованого сертифікату. До початку судового розгляду від відповідачів, [PERSON] та [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву, в якому вони зазначили, що позов вони не визнають і вважають, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. Виходячи із місту заповіту від 21.06.2004р., розпорядження [PERSON] складається з двох частин: 1) Майно, яке їй належало на праві власності в селі Лугове Ярмолинецького району. На момент складання заповіту в тому числі заповідачка конкретизує житловий будинок по [ADDRESS] ; 2) Це те майно, яке буде належати відповідачці на момент смерті. Фактично цим заповітом [PERSON] заповіла усе своє майно, яке належало їй на момент складання заповіту і майно, яке буде належати їй на момент смерті [PERSON] . Однак, 21 рудня 2016 року [PERSON] складено новий заповіт, згідно тексту якого: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що заповідачка матиме право за законом, окрім майна в с. Лугове, вона заповіла [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Виходячи із змісту обох заповітів та ч. ч. 2, 3 ст. 1254 ЦК України заповіт від 21.12.2016р. повністю скасовує заповіт від 21.06.2004р. в другій частині. Тому, за заповітом від 21 червня 2004 року [PERSON] належить успадкувати лише будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка площею 2, 0623 га, к.н. 6825880800:03:030:0052, яка належала на праві власності померлій згідно державного акту серії ЯЗ 3 108765 від 24.02.2009р. не охоплюється заповітом від 21.06.2004р. По-перше, право власності на вказану земельну ділянку виникло у спадкодавці уже після складання заповіту від 21 червня 2004 року, а заповідачка в заповіті зазначала обсяг майна в с. Лугове саме на момент складання заповіту. По-друге, земельна ділянка територіально не розміщується в с. Лугове, а знаходиться за межами населеного пункту та розташована на землях Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району. Тому і земельна ділянка площею 2, 0623 га, к.н. 6825880800:03:030:0052, яка належала на праві власності померлій згідно державного акту серії ЯЗ № 108765 від 24.02.2009р. і усе інше майно охоплюється заповітом від 21 рудня 2016 року та підлягає поділу між спадкоємцями в рівних частках згідно законодавства. В судовому засіданні позивач, [PERSON] , свої позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що за життя його матері, [PERSON] , між ним та останньою була розмова, що він візьме на себе обов`язки щодо поховання свого рідного дядька, [PERSON] , який помер [INFO] . До смерті він завіз його в лікарню. Також матір йому повідомила, що переоформить на нього житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] та земельний пай на території Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району. Після цього, коли він приїхав до матері в с. Михалківці Ярмолинецького району, то вона йому сказала, що згідно другого заповіту ще включить [PERSON] (сина). Тоді він завіз її в Монастироцьку сільську раду Ярмолинецького району і мати склала заповіт на них чотирьох (двох синів, племінницю і племінника). При цьому матір йому повідомила, що по другому заповіту (від 21 грудня 2016 року) спадкове майно складається з двох земельних паїв та житлового будинку, що розташовані в с. Михалківці Ярмолинецького району, тобто ствердила йому, що по цьому заповіту (другому) майно буде належати їм чотирьом саме в с. Михалківці. Він просив свою матір викреслити його з другого заповіту, але вона його не послухала. До смерті його мати перебувала в нього вдома в м. Хмельницькому, а також 1 тиждень перебувала на лікуванні в Хмельницькій обласній лікарні. Після лікування матері в ХОЛ він та [PERSON] (племінник) завезли його матір в Ярмолинецьку ЦРЛ, там вона пролікувалася приблизно 10 днів. З лікарні її забрала племінниця [PERSON] . Ствердив суду, що мобільний телефон в матері не забирав. Зазначив, що займався похоронами [PERSON] (дядька) за свої власні грошові кошти. В 2016-2017 роках він запропонував [PERSON] (племіннику матері) використовувати житловий будинок [ADDRESS] як дачу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Суду пояснив, що 2-й заповіт від 21.12.2016р. скасовує попередній заповіт (від 21.06.2016р) лише в частині на підставі ч. 2 ст. 1236 ЦК України. Зазначив, що заповіт від 21 грудня 2016 року стосується лише майна в с. Михалківці, окрім майна в с. Луговому. Ствердив суду, що [PERSON] успадкувала згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.03.2004р. право на земельну частку (пай) КСП «Зоря» с. Лугове Ярмолинецького району розміром 3, 64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належала померлому [PERSON] , а в 24.02.2009 року виготовила державний акт на право власності на земельну ділянку площею 2, 0623 га. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти позову, суду пояснила, що її тітка, [PERSON] , в 2016 році проживала в неї вдома. Зазначила, що заповіт змінювався 4 рази. В 2016 році померла (спадкодавець) склала заповіт на них чотирьох спадкоємців і сказала їй, що ще включила [PERSON] . Зазначила, що позивач не забирав матір протягом 4 місяців. [PERSON] (спадкодавець) проживала в неї три з половиною місяці і перебувала на лікуванні в лікарні до дня своєї смерті. Коли вона перебувала на заробітках в країні Польща, то [PERSON] була вдома з її донькою. Зазначила, що спадкодавець не хотіла спілкуватися зі своїм сином, [PERSON] (позивачем). Тому і був змінений заповіт. Спадкодавнць говорила за будинок, а за змельні паї жодної розмови між ними не відбувалося. Коли вона з нею спілкувалася (до 2016 року), то зазначила, що земельна ділянка повинна бути поділена між ними (чотирма спадкоємцями). На її думку, в заповіті від 21.06.2004р. [PERSON] зазначила «окрім майна в с. Лугове», то вона думала, що позивач буде дивитися за житловим будинком. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, суду повідомив, що зі спадкодавцем ( [PERSON] ) переважно спілкувалася його сестра, [PERSON] . Вона частіше приїздила в село до своєї тітки. Він особисто приїздив до [PERSON] приблизно 1 раз на місць, оскільки був дуже зайнятий по роботі. Про заповіт він не знав і не цікавився його змістом. Зазначив суду, що дійсно позивач возив свою матір в Монастироцьку сільську раду Ярмолинецького району, де вона склала 2-й заповіт на чотирьох спадкоємців (двох синів та двох племінників). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі (а.с. 44). Третя особа, Приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу, [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Свідок [PERSON] суду показала, що позивач є її племінником, а [PERSON] приходиться позивачу дядьком. Відносини між її сестрою, [PERSON] , та її братом, [PERSON] , були добрі, вони спілкувалися, сестра провідувала брата, оскільки перед смертю брат сильно захворів. Вона була особисто присутня на похоронах [PERSON] , а позивач, [PERSON] , організовував та допомагав у похованні своєї матері, [PERSON] . За життя матір позивача говорила, що її майно буде належати позивачу. Вона особисто не чула розмови між позивачем і відповідачами про розподіл спадщини. Зазначила також, що за життя [PERSON] разом із позивачем провідували [PERSON] , який помер в 2002 році, в основному під час свят. Не знає, кому перейшло майно у спадщину після смерті [PERSON] . Свідок [PERSON] повідомила суду, що вона проживає в с. Лугове Хмельницького (Ярмолинецького) району. Покійний [PERSON] приходиться їй хресним батьком, а [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] . Позивачу вона приходилась матір`ю, а [PERSON] дядьком. [PERSON] проживав разом із дружиною в с. Лугове Ярмолинецького району, дітей в них не було. Позивач, [PERSON] , приїздив в с. Лугове та провідував [PERSON] разом із його дружиною. Зі слів матері, похоронами [PERSON] займався позивач. Також зі слів [PERSON] їй відомо, що позивач успадкував майно після смерті [PERSON] . Можливо позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок і земельні ділянки. Їй не відомо, кому саме заповіла своє майно [PERSON] . Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задоволити повністю. Судом встановлено, що відповідно до заповіту, який посвідчено 21 червня 2004 року [PERSON] , секретарем виконкому Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, [PERSON] , що проживала на той час в с. Михалківці Ярмолинецького району Хмельниької області, на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: «Все моє майно, яке знаходиться в с. Луговому Ярмолинецькому району, в тому числі житловий будинок по [ADDRESS] , і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю [PERSON] ». Ця обставина підтверджується копією заповіту від 21.06.2004р. (а.с. 12). Згідно заповіту від 21 грудня 2016 року, що посвідчений секретарем Монастироцької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Пасічник Л.Г., [PERSON] ( [INFO] ), яка проживала на той час в с.Михалківці Ярмолинецького району Хмельницької області, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «Все моє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право, окрім майна в с. Лугове, заповідаю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ». Ця обставина підтверджується копією заповіту від 21 грудня 2016 року (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 березня 2004 року, що видане державним нотаріусом Ярмолинецької державної нотаріальної контори Хмельницької області Павлик Н.П., [PERSON] , [INFO] , успадкувала домоволодінння за адресою: [ADDRESS] , що розташоване на землі Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 14). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 березня 2004 року, що видане державним нотаріусом Ярмолинецької державної нотаріальної контори Хмельницької області Павлик Н.П., спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , є його сестра, [PERSON] , [INFO] , яка успадкувала: право на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» с. Лугове Ярмолинецького району Хмельницької області, розміром 3, 64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлому [PERSON] , на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0401675, виданого Ярмолинецькою районною державною адміністрацією від 07.08.2000р. на підставі рішення № 1491 2000 від 18.07.2000 року та зареєстрованого 07.08.20000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 281 (а.с. 15). Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно МП «Ярмолинецьке БТІ» від 30.03.2004р., номер витягу: 3213663, [PERSON] була власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину (реєстраційний номер: 5016134) (а.с. 16). Згідно із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 108765 [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2, 0623 га, яка розташована на території Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і державний акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010976500036, та виданий 24 лютого 2009 року (а.с. 17). 21 жовтня 2017 року спадкодавець, [PERSON] , померла, що підтверджується копією про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із домоволодіння [ADDRESS] ; земельної ділянки площею 2, 0623 га, яка розташована на території Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (державний акт, серія ЯЗ № 108765, виданий 24.02.2009р.); права власності на майновий пай члена КСП «Зоря» - ПОП «Зоря» с. Лугове Ярмолинецького району Хмельницької області; грошових внесків з усіма процентами і компенсаціями, що знаходяться в філіалі № 3224/034 Ярмолинецького відділення Ощадного банку України, на рахунку № [NUMBER] в с. Баламутівка, а також із двох земельних ділянок та житлового будинку в с. Михалківці Ярмолинецького району Хмельницької області (а.с. 13-14, 17). Відповідно до матеріалів спадкової справи із заявами про прийняття спадщини звернулися спадкоємці за заповітами: 10 квітня 2018 року син, [PERSON] (а.с. 59), 20 квітня 2018 року син, [PERSON] (а.с. 64), 20 квітня 2018 року онучка, [PERSON] (а.с. 64 зворот), 20 квітня 2018 року онук, [PERSON] (а.с. 65). 22 липня 2021 року приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Стожик Н.В. відмовила спадкоємцям за заповітом у оформленні спадкових прав, оскільки спадкоємці не прийшли до згоди про оформлення спадщини за заповітами після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , між спадкоємцями існує спір, то вона порадила звернутися до суду про тлумачення заповіту судом. Відповідно до статті 1256 Цивільного кодексу України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу. Згідно статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї із сторін або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте ту відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Так, при тлумаченні заповіту від 21 червня 2004 року суд бере до уваги значення слів і понять, мету правочину, зміст попередніх переговорів, усталену практику відносин між сторонами, подальшу поведінку сторін тощо. Судом встановлено, що відповідно до заповіту, який посвідчено 21 червня 2004 року [PERSON] , секретарем виконкому Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, [PERSON] , що проживала на той час в с. Михалківці Ярмолинецького району Хмельниької області, на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, а саме: «Все моє майно, яке знаходиться в с. Луговому Ярмолинецькому району, в тому числі житловий будинок по [ADDRESS] , і взагалі все те, що мені буде належати на день смерті і на що я за законом матиму право, заповідаю [PERSON] » (а.с. 12). Заслухавши пояснення позивача, доводи представника позивача, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , ретельно дослідивши свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.03.2004р. (а.с. 15), суд приходить до переконання, що словосполучення спадкодавця, [PERSON] , у заповіті від 21 червня 2004 року «все моє майно, яке знаходиться в с. Луговому Ярмолинецького району, в тому числі житловий будинок по [ADDRESS] …» свідчить про те, що остання, зазначаючи «…в тому числі житловий будинок по [ADDRESS] …» мала на увазі ще й інше майно, а не тільки будинковолодіння, а саме: право на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» с. Лугове Ярмолинецького району Хмельницької області, розміром 3, 64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлому [PERSON] , на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0401675, виданого Ярмолинецькою районною державною адміністрацією від 07.08.2000р. на підставі рішення № 1491 2000 від 18.07.2000 року та зареєстрованого 07.08.20000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 281 (а.с. 15). При цьому суд також виходить із дослідження свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 березня 2004 року, згідно якого спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] , є його сестра, [PERSON] , [INFO] , яка успадкувала право на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» с. Лугове Ярмолинецького району Хмельницької області, розміром 3, 64 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належала померлому [PERSON] , на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0401675, виданого Ярмолинецькою районною державною адміністрацією від 07.08.2000р. на підставі рішення № 1491 2000 від 18.07.2000 року та зареєстрованого 07.08.20000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за 3 281; 2) (а.с. 15). Отже, допитавши свідків, заслухавши пояснення позивача та відповідачів, а також дослідивши письмові докази по справі, зокрема: заповіт від 21 червня 2004 року, свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 березня 2004 року (а.с. 12, 15), суд приходить до переконання, що за життя спадкодавець ( [PERSON] ) розділила майно, яке знаходиться в с. Михалківці та в с. Луговому. Щодо земельної ділянки площею 2, 0623 га згідно державного акту серії ЯЗ № 108765 від 24 лютого 2009 року, к.н. 6825880800:03:030:0052, то вона знаходиться за межами с. Лугове на території Баламутівської сільської ради, але суд вважає, що вона охоплена заповітом, який посвідчено секретарем виконкому Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Горбатюк О.І. 21 червня 2004 року за № 70 на ім`я позивача, оскільки його матір успадкувала земельну частику (пай) після смерті свого брата, [PERSON] , який помер [INFO] , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 березня 2004 року його мати успадкувала право на земельну частку\~(пай),\~посвідченого сертифікатом,\~яка перебувала\~у колективній\~власності КСП\~«Зоря» с.\~Лугове Ярмолинецького\~району Хмельницької\~області розміром\~3,\~64\~в умовних\~кадастрових гектарах\~без визначення\~меж цієї\~частки в\~натурі (на\~місцевості), що належала померлому [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ № 0401675, виданого Ярмолинецькою районною державною адміністрацією 7 серпня 2000 року та зареєстровано 7 серпня 2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 281. І словосполучення спадкодавця у заповіті від 21 червня 2004 року, складеного на ім`я [PERSON] , а саме: «… в тому числі житловий будинок по [ADDRESS] …» дає суду підстави вважати, що [PERSON] мала на увазі ще інше майно, яке розташоване було на час посвідчення заповіту (21.06.2004р.) в с. Луговому Ярмолинецького райолну Хмельницької області, а саме: право на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» с. Лукгове Ярмолинецького райогну Хмельницької області розміром 3, 64 в умовних кадастровимх гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) а.с. 15. Таким чином, виходячи із пояснень позивача, показань свідків: [PERSON] , [PERSON] , письмових доказів по справі (свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 березня 2004 року а.с. 15), суд приходить до висновку, що зміст правочину (заповіту) від 21 червня 2004 року [PERSON] , яка померла [INFO] , у частині складу та характеристики майна, складеного на користь [PERSON] , необхідно тлумачити наступним чином: «До складу спадкового майна [PERSON] відноситься домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 2, 0623 га, що розташована на території Баламутівської сільської ради Хмельницького (Ярмолинецького) району Хмельницької області, яка згідно державного акту серії ЯЗ № 108765 від 24 лютого 2009 року, кадастровий номер 6825880800:03:030:0052, які належали [PERSON] , яка померла [INFO] ». Суд розцінює критично та відхиляє доводи відповідачів у відзиві про те, що заповіт від 21.12.2016р. повністю скасовує заповіт від 21.06.2004р. в другій частині, оскільки згідно припису частини 2 статті 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Отже, виходячи із вищенаведеного, заповідач ( [PERSON] ) 21 грудня 2016 року склала заповіт щодо частини свого майна, розташованого в с. Михалківці Ярмолинецького району Хмельницької області. В другому заповіті від 21.12.2016р. заповідач вказала - "...окрім майна в с. Лугове..." (а.с. 11). Тобто, в цій частині цей заповіт(від 21.12.2016р.) не скасовує заповіт від 21.06.2004р. Твердження відповідачів у відзиві про те, що право власності на вказану земельну ділянку виникло у спадкодавця уже після складання заповіту від 21.06.2004р. і що земельна ділянка розміщена на території Бамутівської сільської ради Ярмолинецького району, суд розцінює критично та не бере до уваги. Так, як встановлено судом, земельна ділянка площею 2, 0623 га, яка розташована на території Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрована на праві власності за [PERSON] за її життя згідно державного акту серія ЯЗ № 108765, що зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010976500036, та виданий 24 лютого 2009 року. До того спірна земельна ділянка перебувала у колективній власності КСП "Зоря" с. Лугове Ярмолинецького району, а згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.03.2004р. [PERSON] оформила спадщину, яка склдається із права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, яка перебуває у колективній власності КСП "Зоря" с. Лугове Ярмолинецького району розміром 3, 64 в умовних кадастрових гектарах (а.с. 15). Суд не бере до уваги показання свідка [PERSON] , оскільки вони є непослідовними, нелогічними, а також свідок є зацікавленою особою, оскільки відповідачі, [PERSON] та [PERSON] , є дітьми її другого чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Так, позивачем за подачу позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908 грн. (а.с. 18). Отже, оскільки позов задоволено в повному обсязі, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн., тобто по 302 грн. 67 коп. з кожного (3 відповідача = 908:3). На підставі викладеного,

Outcome: approved