Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ в натурі житлового будинку садибного типу з відповідними господарсько-побутовими будівлями і спорудами. Вимоги позовної заяви мотивовані тим, що позивачу по справі належить на праві власності 5/6 частин житлового будинку садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: вул. Благовіщенська, 66 у м. Золотоноша Черкаської області. Також позивачу на праві приватної власності належить 2/3 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, кадастровий №7110400000:08:0010112, за адресою: вул. Благовіщенська, 66, м. Золотоноша Черкаської області. Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить 1/6 частина житлового будинку садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: вул. Благовіщенська, 66, м. Золотоноша Черкаської області та 1/3 частина земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, кадастровий №7110400000:08:0010112, за вказаною вище адресою. Позивач наполягає, що сторони домовились про порядок володіння та користування нерухомим майном, що перебуває в їхній спільній частковій власності таким чином, що кожен із них користується відокремленими спорудами вказаного будинковолодіння з ізольованими жилими і підсобними приміщеннями та самостійними виходами. Також сторони по справі здійснили поділ вказаної вище земельної ділянки таким чином, що житлові і нежитлові обєкти нерухомості, які використовуються окремо кожним із них опинилися на земельних ділянках, які були виділені кожному із них. Таким чином позивач виявив бажання здійснити поділ у натурі належної йому та відповідачу садиби , оскільки існує технічна можливість виділення кожній із сторін самостійних і відособлених обєктів нерухомості. Оскільки позивач, як співвласник майна має право вимагати поділу в натурі належних йому з відповідачем житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами, однак відсутній чіткий правовий механізм реалізації прав позивача, останній змушений був звернуся до суду із вказаним позовом. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до ухвали суду від 14.12.2018 року. Відповідач [PERSON] направила до суду письмову заяву, відповідно до якої розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту прав, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить 5/6 частин житлового будинку садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Благовіщенська, 66, а саме: 1/6 (1/3 х 1/2) частина на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.03.2007р., реєстр. № 855, та 2/3 частини на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.2016р., реєстр. № 1734. Також, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 022935 від 21.03.2009р., та свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.2016 р., реєстр. № 1735 [PERSON] на праві приватної власності належить 2/3 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10га, кадастровий № 7110400000:08:0010112, за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Благовіщенська, 66. Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13.03.2007р., реєстр.№853, [PERSON] стала спадкоємицею 1/3 частини майна [PERSON], якому за життя належала 1/2 частина житлового будинку садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Благовіщенська, 66. Таким чином відповідачу на праві приватної власності належить 1/6 частина вказаного вище житлового будинку. Також на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 022935 від 21.03.2009р. та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.12.201бр., реєстр. № 1735 відповідачу на праві приватної власності належить 1/3 частина земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10га, кадастровий № 7110400000:08:0010112, за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Благовіщенська,66. Таким чином судом встановлено, що житловий будинок садибного типу з господарсько-побутовими будівлями і спорудами та присадибна земельна ділянка, що знаходяться за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Благовіщенська, 66, належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності з конкретно визначеним розміром часток. Позивач зазначає, що він та відповідач користуються відокремленими спорудами їхнього будинковолодіння з ізольованими жилими і підсобними приміщеннями та із самостійними виходами, а саме: [PERSON] користується: Житловим будинком літ. "А-1" з прибудовою літ. "а" і тамбуром літ. "а1"; Сараєм літ. "В"; Гаражем літ. "К"; Магазином літ. "І" Убиральнею літ. "Г"; Огорожею №1; Воротами №2; Колонкою І; Ямою вигрібною II. В свою чергу [PERSON] користується: Літньою кухнею літ. "Б" з прибудовою літ. "б", які використовуються як житлові приміщення; Погрібом літ. "Д". \~ \~ \~ \~Суд зважає, що вказана обставина відповідачем не заперечується, а тому, на підставі норм ч. 1 ст. 82 ЦПК України, вказана обставина не підлягає доказуванню, оскільки сумнівів щодо достовірності вказані дані у суду не викликають. \~ \~ \~ \~Нормами чинного законодавства України визначено, що правовий режим спільної власності визначається нормами Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною власністю здійснюється за згодою всіх її власників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від роміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ст.,ст. 358, 364 ЦК України кожен із співвласників спільної гласності має право на виділ у натурі частки, що є у спільній власності. \~ \~ \~ \~Згідно із ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі\~поділу спільного\~майна між\~співвласниками право\~спільної часткової\~власності на\~нього припиняється.\~ Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян за жилий будинок" №7 від 04.10.1991р.: При вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради. При поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Як встановлено вище, сторони по справі здійснили розподіл між собою вказаного будинковолодіння з ізольованими жилими і підсобними приміщеннями та самостійними виходами. Крім того, був проведений поділ і самої земельної ділянки за кадастровим номером № 7110400000:08:0010112, за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Благовіщенська,66, який був проведений таким чином, що житлові і нежитлові об'єкти нерухомості, які використовуються окремо кожним із сторін по справі опинилися на земельних ділянках, які були виділені кожному з них. Таким чином судом встановлено, що існує технічна можливість виділення кожній зі сторін самостійних і відособлених об'єктів нерухомості на виділ яких сторони мають право відповідно до норм чинного законодавства, при чому із даних технічного паспорту на житловий будинок садибного типу, що знаходиться за адресою Черкаська обл., м. Золотоноша, вул. Благовіщенська,66, вбачається, що сам поділ належного сторонам на праві спільної часткової власності житлового будинку з надвірними спорудами можливий таким чином, щоб кожному з них була виділена та частина садиби, яка перебуває у їхньому індивідуальному користуванні. Суд враховує, що відповідач по справі позовні вимоги визнає повністю. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009р. № 2, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Таким чином суд, дослідивши усі обставини справи, вивчивши доводи та докази якими сторони обґрунтовують свої вимоги, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог. З матеріалів справи судом вбачається, що позивач на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, за таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволені повністю та

Outcome: approved