Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач, орган опіки та піклування Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області в інтересах дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , звернулись до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Коростишівської райдержадміністрації, про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав В обгрунтування позовних вимог вказали, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Родина проживає за адресою [ADDRESS] . Сім`я відповідачів знаходилась на постійному контролі з боку служби у справах дітей, сімейної та соціальної політики Глибочицької сільської ради. Батьки зловживають алкогольними напоями. Сім`ї неодноразово надавались рекомендації щодо покращення житлово-побутових умов, санітарного стану житлового приміщення, а також попереджували про негативні наслідки у разі невиконання батьківських обов`язків. 12.08.2019 Коростишівським ВП ГУНП в Житомирській області спільно з в.о. старости Кмитівського старостинського округу Глибочицької сільської ради та інспектором служби у справах дітей малолітніх дітей відібрано у батьків, про що складені відповідні акти про підкинуту чи знайдену дитину. 15.08.2019 виконавчим комітетом Глибочицької сільської ради прийнято рішення "Про відібрання дітей від батьків та надання висновку до суду щодо відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав" у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я малолітніх дітей. Після відібрання малолітніх дітей від батьків , діти влаштовані в заклад охорони здоров`я, батьки з заявою про повернення дітей в родину не звертались, не робили жодних кроків для виправлення ситуації. Оскільки відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов`язків та не здійснюють належний догляд за дітьми , а тому вимушені звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 06.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судовому засіданні представники позивача [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , а в подальшому [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просили їз задовольнити. Суду пояснили, що відповідачі неналежним чином приділяють увагу дітям, зловживають спиртними напоями, мають неналежні умови проживання, в будинку брудно. 12.08.2019 мати дітей залишила дома, а батько був в стані алкогольного сп`яніння і діти прийшли попросили допомоги до старости села В.Кошарища. На даний час умови проживання родини змінились, є покращення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, в їх задоволенні просив відмовити, суду пояснив, що проживають в будинку матері, обробляють земельну ділянку. Того дня [PERSON] поїхала перевідати свою матір в м. Житомир, а він вжив спирне, будь-яких протиправних дій щодо дітей не вживав. На даний час їх умови проживання змінились, він працює, отримує дохід не вживає алкогольних напоїв. За час перебування дітей в реабілітаційному центр, неодноразово їх відвідує. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, в їх задоволенні просили відмовити. Вказала, що інколи їздить перевідувати матір до м. Житомира, а діти залишались з батьком, а також є випадки коли залишає старшу дитину глядіти менших дітей. В строки, що встановлювали працівники служби у справах дітей покращити житлові умови не мала фізичної можливості. На даний час змінились життєві обставини, офіційно працевлаштувалась, постійно відвідує дітей в в реабілітаційному центрі. В судовому засіданні 20.02.2020 представник третьої особи - служби у справах дітей Коростишівської РДА Ящук Г.Л. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що батьки вихованням дітей не займаються, старший син здійснював догляд за меншими дітьми. За місцем проживання відповідачів періодично проводилась перевірка, в будинку були розкидані речі. В подальшому до суду подали клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що того дня [PERSON] поїхала в м. Житомир, а [PERSON] вжив спиртне і діти пішли до старости села. В будинку де проживає родина відповідачів чисто, діти охайні. На даний час батьки спиртне не вживають. Суд, вислухавши сторони, свідка, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Судом встановлено такі факти та відповідні їх правовідносини. Згідно зі ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей, що містяться в матеріалах справи ( а.с. 3-5, 36). Відповідачі разом з дітьми проживають за адресою [ADDRESS] , і вказана обставина сторонами не заперечується. Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 13.09.2019 та 01.08.2019, за адресою [ADDRESS] , за місцем проживання відповідачів з дітьми вбачається, що санітарний стан жилого приміщення не задовільний, діти мають місце для сну, місце для відпочинку, навчання та гри не облаштоване. Санітарно-побутові умови проживання потребують покращення, батькам наголошено щодо генерального прибирання та капітального ремонту. Батьки здійснюють елементарний догляд за дітьми ( а.с.13-14). Зі змісту Актів органу внутрішніх справ та закладу охорони здоров`я про підкинуту та знайдену дитину та її доставку, складених 12.08.2019 ст. інспектором ЮП СП Коростишівського ВП Сингаївською А.В. в присутності особи, яка знайшла дитину - в.о.старости Глибочицької сільської ради [PERSON] вбачається, що були знайдені в с . В.Кошарища, о 23 год 15 хв. 12.08.2019 покинуті на вулиці діти : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 6-11). Відповідно до «Порядку проведення органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини» питання щодо відібрання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав, розглянуто на засіданнях служби у справах дітей, сімейної та соціальної політики Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області. Згідно висновків служби у справах дітей, сімейної та соціальної політики Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 13.08.2019 № 53, від 28.08.2019 № 57, а також рішень виконавчого комітету Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області від 15.07.2019 № 9 та від 29.09.2019 № 1, останні вирішили відібрати малолітніх дітей від матері [PERSON] та батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дітей. Як вбачається з інформації КУП «Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний Дім" Житомирської обласної ради від 10.12.2019 року № 391, куди з 03.09.2019 тимчасово влаштовані діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , за час перебування дітей у закладі: мати - [PERSON] відвідувала своїх дітей лише 3 рази, батько [PERSON] відвідував лише 1 раз. Емоційної прихильності до своїх батьків діти не проявляють. Під час відвідувань від батьків був відчутний запах алкогольних напоїв. За висновками індивідуальної роботи з дітьми, останні не бажають повертатись у біологічну сім`ю до матері та батька. ( а.с. 65). Зі змісту оновленого повідомлення Центру від 24.01.2020 року № 27 вбачається, що батьки [PERSON] та [PERSON] 11 разів відвідували своїх дітей. За час перебування, діти проявили себе як доброзичливі та товариські. Рівень розвитку пізнавальної сфери у всіх дітей знаходиться в межах вікової норми. У дітей покращився емоційний стан, знизився рівень тривожності та психологічної напруги. Під час індивідуальної роботи з кожною дитиною, емоційну прихильність до батьків виявлено у менших дітей. Нікіта відмовляється бачитись з батьками та повертатись до дому. На даний час батьки намагаються проявляти турботу до своїх дітей, регулярно їх відвідують, цікавляться їх життям та здоров`ям. Станом на 06.03.2020 батьки відвідали дітей 20 разів ( а.с. 74-75,100). 14.02.20 комісія в черговий раз відвідала родину відповідачів з метою з`ясування створення належних умов для проживання дітей, які на даний час перебувають на реабілітації у КУ "Обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей "Сонячний Дім" Житомирської обласної ради та було складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання, відповідно до якого за батьками помітні зміни, їм наголошено щодо проходження курсу лікування від наркозалежності. Житло потребує проведення ремонтних робіт ( а.с. 81). Відповідно до довідки КУ "Обласного медичного спеціалізованого центру Житомирської обласної лікарні" про результати наркологічного огляду № 41 від 28.01.2020 [PERSON] на обліку не перебуває. Психічні та поведінкові розлади, пов`язані з зловживанням алкогольними напоями, наркотичними засобами, психотропними речовинами на момент огляду відсутні ( а.с. 73). [PERSON] 04.03.2020 пройшов кодування методом АЛОУ терміном на 5 років ( а.с. 98). Відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного кодексу України (далі -СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно ізпунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України», № 10383/09, § 100, від 16 липня2015року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При ухваленні рішення про відібрання дитини від батьків може виникнути необхідність врахування низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України»,№ 39948/06, § 50, від 18 грудня 2008 року). Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України. Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок (демонстрація та заохочення у дитини розпусної поведінки). Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. З огляду на викладене суд дійшов висновку про те, що в ході судового розгляду позивачем не доведено виняткових обставин, які безпосередньо загрожували життю або здоров`ю дітей . В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що відповідачі - [PERSON] та [PERSON] ведуть аморальний спосіб життя, ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей у такий спосіб, який би передбачав застосування негайних заходів щодо відібрання дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а в їх задоволенні слід відмовити, з мотивів та доводів викладених вище.

Outcome: dismissed