Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

У жовтні 2014 року Житомирська міська рада (далі також позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі також відповідач), в якому просила зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0289 га по вул. Коростишівській, 15 в м. Житомирі, з приведенням її в придатний для використання стан; стягнути на користь Житомирської міської ради розмір розрахованої та затвердженої шкоди в сумі 2334,47 грн. та понесені судові витрати. Позов обґрунтовано тим, що за матеріалами перевірки дотримання вимог земельного законодавства, проведеної Управлінням контролю за використанням та охороною земель Держсільгоспінспекції в Житомирській області [PERSON] без правовстановлюючих документів та не за цільовим призначенням використовує спірну земельну ділянку, що знаходиться постійному користуванні Житомирського обласного педагогічного ліцею, внаслідок чого нею заподіяно майнову шкоду у розмірі 4006,57 грн. Протокольною ухвалою суду від 28.01.2015 за клопотанням представника позивача до участі в розгляді справи у якості третіх осіб без самостійних вимог залучено: Державну інспекцію сільського господарства в Житомирській області та Житомирський обласний педагогічний ліцей (після зміни назви комунальний заклад "Житомирський обласний ліцей-інтернат для обдарованих дітей" Житомирської обласної ради). Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, з наведених у позові підстав та просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснила, що спірною земельною ділянкою ніколи не користувалася, а розміщені на ній будівля, двір та город були споруджені її свекрухою [PERSON], яка у 2002 році померла, у звязку з чим у задоволенні позову просила відмовити. Представник Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, поданий позивачем позов підтримав. Представник КЗ "Житомирський обласний ліцей-інтернат для обдарованих дітей", у судовому засіданні пояснив, що спірною земельною ділянкою заклад користується на підставі державних актів на право постійного користування земельною ділянкою від 15.06.2007 року, поданий позивачем позов підтримав. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, з'ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши у сукупності докази, що мають значення для правильного вирішення справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи із наступного. Судом встановлено, що 17 травня 2013 року державними інспекторами управління контролю за використанням та охороною земель Держсільгоспінспекції в Житомирській області [PERSON] та [PERSON] здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки по вул. Коростишівській, 15 в м. Житомирі. З наявних в матеріалах справи акту обстеження земельної ділянки №10/05 від 13.06.2013 р. та акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства №13076 від 17.05.2013 р., вбачається, що [PERSON] використовує земельну ділянку загальною площею 0,0289 га (для розміщення господарчої будівлі 0,0015 га, двір 0,0024 га, огород 0,0250 га) на території, яка знаходиться в постійному користуванні Житомирського обласного педагогічного ліцею (а.с. 11, 15). Відповідно до державних актів на право постійного користування земельною ділянкою, виданих на підставі рішення Житомирської міської ради від 27.04.2007 року №233 та зареєстрованих 15.06.2007 року за №03072090011 та №03072090012, земельна ділянка розташована по вул. Коростишівській, 15 в м. Житомирі знаходиться в постійному користуванні Житомирського обласного педагогічного ліцею (а.с. 55, 56). Відповідно до ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. З системного аналізу вказаних норм свідчить, що головною рисою самовільного зайняття земельних ділянок виступає те, що воно перешкоджає, створює перепони власнику чи користувачу земельної ділянки безпосередньо використовувати відповідну земельну ділянку. Субєктом самовільного зайняття земельних ділянок може виступати будь-яка фізична чи юридична особа, яка без законних підстав заволоділа чужою земельною ділянкою. При цьому, самовільне зайняття земельних ділянок характеризується умисною формою вини. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що спірною земельною ділянкою по вул. Коростишівській, 15 у м. Житомирі, за усним погодженням з Житомирським обласним педагогічним ліцеєм за життя користувалася свекруха відповідачки [PERSON], з розміщеннями на ній будівлею, двором та городом. Також вказали, що відповідач [PERSON] ніколи спірну земельну ділянку не займала та нею не користувалась, а після смерті свекрухи відповідачки взагалі не використовується. Відповідно до свідоцтв про смерть [PERSON] помер 11 серпня 2002 року, а [PERSON] - 10 липня 2002 року (а.с. 62, 63). Представник позивача та комунального закладу "Житомирський обласний ліцей-інтернат для обдарованих дітей" Житомирської обласної ради, зазначених обставин щодо невикористання відповідачкою спірної земельної ділянкою не заперечували. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Вирішуючи спір судом враховується, що [PERSON] будь-якої спадщини після померлих родичів [PERSON] та [PERSON] не приймала та не може відповідати за дії останніх щодо самовільного зайняття та розміщення на спірній ділянці господарчої будівлі, двору та огороду, що використовувалися померлими за їх життя. Суд не приймає до уваги акт обстеження земельної ділянки №10/05 від 13.06.2013 року та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №13076 від 17.05.2013 року як належні та допустимі докази самовільного зайняття та використання [PERSON] спірної земельної ділянки, оскільки останні складалися ще у 2013 році та жодним чином не свідчать про самовільне зайняття відповідачкою спірної земельної ділянки станом на час розгляду судом справи. З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку про недоведеність факту самовільного зайняття та використання [PERSON] земельної ділянки по вул. Коростишівській, 15 в м. Житомирі, у звязку з чим у задоволені позову в цій частині слід відмовити. Водночас, враховуючи, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки матеріальної шкоди (збитків) є похідними від вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, то відмовляючи у задоволенні основних вимог, суд відмовляє й у задоволенні похідних.

Outcome: dismissed