Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

Звернувшись до суду з позовом, ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначає, що відповідно до укладеного договору від 24.12.2007 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 8800 грн. Відповідно до п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг» клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт надає банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складає між ним і банком договір, про що свідчить його підпис у заяві. Банк виконав свої зобов'язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У свою чергу відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого станом на 17.08.2016 року має заборгованість у загальній сумі 25400,18 грн., з яких: 10673,81 грн. - заборгованість за кредитом; 2992,76 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 10096,73 грн. - заборгованість за пеню за прострочене зобов'язання; 1150 грн. - заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн.; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. фіксована частина та 1197,63 грн. процентна складова. Вказані суми та витрати по сплаті судового збору ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в частині стягнення з нього тіла кредиту та відсотків. В іншій частині позову просив відмовити з тих підстав, що в нього багатодітна родина. Його дружина не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Розмір його зарплатні, близько 2-х тисяч гривень. Тому розмір штрафів та пені є для нього непосильним тягарем. Заслухав доводи відповідача, дослідів письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 24.12.2007 року, укладеного між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON], останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 8800,00 грн. Судом також встановлено, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг. Із заяви відповідача вбачається, що він ознайомлений та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Умовами укладеного сторонами кредитного договору передбачено сплату позичальником пені у разі несвоєчасного погашення заборгованості, а також штрафів при порушенні строків платежів по будь-якому з зобов'язань. Зокрема, пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим ПАТ КБ "Приватбанк", станом на 17.08.2016 року заборгованість відповідача за кредитом складає 25400,18 грн., з яких: 10673,81 грн. - заборгованість за кредитом; 2992,76 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 10096,73 грн. - заборгованість за пеню за прострочене зобов'язання; 1150 грн. - заборгованість за пенею за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн.; штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250,00 грн. фіксована частина та 1197,63 грн. процентна складова. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, суд вважає, що позов ПАТ КБ "ПриватБанк" у частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10673,81 грн., заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 2992,76 грн., а всього 13666,57 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Разом з цим, суд не позбавлений можливості вирішити питання про зменшення розміру пені, виходячи з наступного. Як вже було встановлено судом розмір нарахованої банком пені за кредитним договором станом на 17.08.2016 року складає : 10096,73 грн. - пеня за прострочене зобов'язання, 1150,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а всього -11246,73 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Право суду вирішувати питання про зменшення розміру пені згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України підтверджено правовою позицією Верховного Суду України (справа №6-100цс14), згідно якої визначено, що за правилами п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов'язання, не може перевищувати одного року. Виходячи з правової природи пені, яка нараховується за кожен день прострочення, право на позов про стягнення пені за кожен окремий день виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність за позовом про стягнення пені відповідно до статті 253 ЦК України обчислюється по кожному дню, за який нараховується пеня, окремо, починаючи з дня збитків. Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положення ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та часини 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків та при наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, визначення граничного розміру пені залишається на розсуд суду з урахуванням дотримання критеріїв, що визначені у ч. 3 ст. 551 ЦК України. Згідно з. п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз'яснено, що істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Виходячи з встановлених по справі обставин та поданих відповідачем доказів, зокрема: копій свідоцтв про народження , з яких вбачається, що відповідач є батьком трьох малолітніх дітей, які перебувають на його утриманні, копії посвідчення про надання сім'ї відповідача статусу багатодітної родини, копій довідок про дохід відповідача, розмір якого не перевищує 2-х тисяч гривень на місць, копії довідки про неотримання дружиною відповідача доходу за місцем роботи у зв'язку з перебування у відпустці по догляду за дитиною, його намагань здійснювати погашення боргу, то суд вважає за можливе зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 2000 грн. (а.с.76-82) Позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення з відповідача штрафів за порушення строків виконання зобов'язання за кредитним договором задоволенню не підлягають, оскільки пеня та штраф є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування пені та штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі № 6-2003-цс15. Таким чином позов ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню. Питання судових витрат вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial