Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 16 січня 2013 року відповідач отримав у позивача кредит у розмірі 12238,29 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Підписавши генеральну угоду, разом із запропонованими умовами та правилами, тарифами, така заява складає між ним та банком кредитний договір. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по своєчасній сплаті кредиту станом на 11 березня 2018 року у нього виникла кредитна заборгованість перед позивачем в розмірі 37289,57 грн., тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені ним судові витрати. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 11 квітня 2018 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Зазначену вище ухвалу відповідач [PERSON] отримав 19 квітня 2018 року, однак у встановлений ухвалою судді строк відзиву на позов не подав, у зв'язку з чим суд вирішує дану справу за наявними у ній матеріалами. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 16 січня 2013 року відповідач [PERSON] підписав Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, згідно якої відповідач отримав кредит 12238,33 грн. із сплатою 1,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 31 день, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 3013,37 грн. У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав, внаслідок чого, як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 11 березня 2018 року (а.с.4-5), заборгованість відповідача перед Публічним акціонерним товариством "Комерційним банком "Приватбанк" становить: 10690,86 грн. заборгованості за кредитом, 9502,51 грн. заборгованості по відсотках, 14082,83 грн. заборгованості по пені та комісії, 3013,37 грн. штрафу (відповідно до п.2.2 Генеральної угоди), а тому суд вважає, що вона в сумі 37289,57 грн. (10690,86+9502,51+14082,83+ 3013,37 =37289,57) підлягає стягненню з нього в користь позивача, тому що для цього є законні підстави. У відповідності до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача сплачені останнім при зверненні до суду 1762,00 грн. судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved