Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-23 00:00:00

2 червня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Зозулинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на майно її матері [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розміром 0,72 умовних кадастрових гектарів, вартістю 20905 гривень 20 копійок, яка перебуває у колективній власності селянської спілки "Хлібороб" с.Зозулинці, що знаходиться за межами населеного пункту на території Зозулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно вона не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутися до суду. Позивачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності та просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивачки [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд їх задоволити. Представник відповідача - Зозулинської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак від сільського голови надійшла письмова заява, в якій він просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.03.1977 року та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.11.2019 року позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.09.2019 року її матері [PERSON] . Спадкове майно після смерті [PERSON] , складається з земельної частки (паю), розміром 0,72 умовних кадастрових гектарів, вартістю 20905 гривень 20 копійок, яка перебуває у колективній власності селянської спілки "Хлібороб" с.Зозулинці, що знаходиться за межами населеного пункту на території Зозулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, яка належала їй на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0302845 від 04.01.1997 року за реєстраційним № 110451. Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки, (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належать також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розміром 0,72 умовних кадастрових гектарів, вартістю 20905 гривень 20 копійок, яка перебуває у колективній власності селянської спілки "Хлібороб" с.Зозулинці, що знаходиться за межами населеного пункту на території Зозулинської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, право на спадкування якої за законом належить позивачці у справі. Згідно довідки, виданої виконкомом Зозулинської сільської ради № 81 від 07.05.2020 року, позивачка у встановлений законом строк прийняла спадщину. Однак, листом Заліщицької державної нотаріальної контори № 01-16 від 11.02.2020 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, виданих на ім`я спадкодавиці. Позивачці рекомендовано звернутися до суду. Згідно оголошення в газеті "Колос" № 9 від 28.02.2020 року втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0302845, виданий на прізвище [PERSON] , вважати недійсним. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем - Зозулинською сільською радою, суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка в порядку спадкування має право на майно, що належало спадкодавиці [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved