Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вимогою про встановлення факту народження дитини. Зокрема, відповідно до заявлених вимог, заявник просить суд встановити факт народження дитини жіночої статі, дата народження [INFO] року, місце народження - м. Сімферополь, АР Крим. Згідно до заяви, поданої до суду, свої вимоги заявник мотивує тим, що [INFO] року вона народила дитину жіночої статі на тимчасово окупованій території у м. Сімферополь АР Крим на підтвердження чого ГБУЗРК "Сімферопольським КРД №2" 22.09.2015 року їй було видане медичне свідоцтво про народження. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". В судове засідання заявник не з"явилась подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши наявні у справі матеріали та проаналізувавши їх з нормами чинного законодавства суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», - сухопутна територія Автономної республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих території визначаються тимчасово окупованою територією. Відповідно до ч.2, ч.3 ст. вказаного Закону, - будь які органи, їх посадові та службові особи на тимчасовій окупованій території та їх діяльність вважається незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь - який акт (рішення, документ) виданий органами та/або особами, передбаченим частиною другою цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків. Відповідно до положень ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положень до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими учасниками, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ч.1 ст.234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з ч.1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Відповідно до ч.3 ст.257-1 ЦПК України, у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до положень ст.1 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року. Згідно до роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження за умови наявності у минулому актового запису. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі, якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному КМУ. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. З наданих суду матеріалів, зокрема копії медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22.09.2015 року, виданого ГБУЗ РК "Сімферопольський ХРД №2", встановлено, що [INFO] року [PERSON] народила дитину жіночої статі, в зазначеному свідоцтві в графі сімейний стан зазначено- перебуває у зареєстрованому шлюбі, та прізвище дитини зазначено [PERSON]. В паспорті заявниці в графі сімейний стан відсутня відмітка про реєстрацію шлюбу та зміну прізвища, будь-яких інших доказів перебування заявниці у шлюбі та зміни прізвища суду не надано. Таким чином у суду відсутні підстави для задоволення заяви про встановлення факту народження дитини саме [PERSON], оскільки в медичному свідоцтві зазначено прізвище [PERSON].

Outcome: dismissed