Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення з відповідача на користь ПАТ ДТЕК Донецькобленерго" в особі Відокремленого підрозділу «Миронівська ТЕС ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго» заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 559,84 грн., приріст інфляції в сумі 156,91 грн., 3% річних в сумі 71,92 грн. та судового збору в сумі 229,40 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг, за адресою: [ADDRESS], та відповідно до вимог закону зобов'язаний своєчасно щомісячно оплачувати житлово-комунальні послуги та квартплату. Порушуючи вимоги законодавства відповідач платежі здійснює не в повному обсязі у зв'язку з чим станом на 1.04.2013 року виникла заборгованість в сумі 559,84 грн. Посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач вважає, що з відповідачів також підлягає стягненню приріст інфляції, що складає 156,92 грн. та 3% річних, що складають 71,92 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволені, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи до суду не з'явився та не повідомив суд про поважні причини неявки. Вислухавши представника позивача, та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідач [PERSON] є власником жилого будинку за адресою [ADDRESS] (а.с.24,27). Відповідно до нарахувань позивача, відповідач [PERSON], номер особового рахунку [NUMBER], за адресою [ADDRESS], станом на 01.04.2013 року має заборгованість в сумі 559,84 грн., з яких 203,42 грн. - сальдо заборгованості станом на 01.01.2009 року (а.с.5). На зазначений розмір заборгованості позивач в позовній заяві навів розрахунок інфляційного збільшення суми боргу в сумі 156,91 грн. та 3% річних в сумі 71,92 грн. 24 травня 2013 року позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, та ухвалою Дебальцевського міського суду від 17 червня 2013 року в прийняті заяви про видачу судового наказу було відмовлено (а.с.4). Відповідно до квитанції від 09 квітня 2014 року [PERSON] за адресою [ADDRESS] погасив борг за особовим рахунком [NUMBER] в сумі 559,84 грн. (а.с.37). Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі Закон): власником приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку. Абзацом 14 ч. 1 ст. 1 Закону передбачено, що споживачем є - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Пунктом 1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги": споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальними умовами виконання зобов'язання, що встановлені статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України: за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. Отже, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовими зобов'язаннями, у якому серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора, - вимагати сплату грошей за надані послуги. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розглянувши вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 559,84 грн. суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки заборгованість погашена відповідачем добровільно 09.04.2014 року (а.с.37). Розглянувши вимоги позивача про стягнення індексу інфляції в сумі 156,91 грн. та 3% річних в сумі 71,92 грн., суд дійшов до висновку, що вони підлягають задоволенню, із розрахунку: Приріст інфляції- 559,84х1,2803-559,84= 156,91 грн. 3% річних- 559,84х1563 днів х (3:365:100)=71,92 грн. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судовий збір сплачений позивачем при звернені до суду, підлягає стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки добровільне задоволення відповідачем позовних вимог не позбавляє права позивача на відшкодування сплаченого при поданні позову судового збору. На підставі ст. 258, 322, 526, 901, 903 ЦК України, ст. 1, 13, 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,

Outcome: partial