Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

30.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЗІКОМ" про стягнення не вилаченої заробітної плати при звільненні та середнього заробітку за час затримки при звільненні в сумі 9000, 00 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що позивача було звільнено з роботи за згодою сторін 30.06.2014 року, однак остаточний рахунок не було. Позивач просив розглянути справу за його відсутності і повідомив суду про згоду на заочний розгляд справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. [PERSON] працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю "ДІЗІКОМ" на посаді майстра за сумісництвом з 03.06.2013 року, наказ № 27 (а.с. 3). Відповідно до копії наказу № 10 від 30.06.2014 року [PERSON] була звільнена з роботи з 30.06.2014 року за згодою сторін (а.с. 4) та 31.01.2014 року була звільнена у зв'язку з ліквідацією підприємства на підставі наказу № 6-к від 28.01.2014 року (а.с. 7) 31.01.2014 року позивачу було нараховано та виплачено заробітну плату за період з серпня 20013 року по 31.01.2014 року в сумі 13547,92 грн. Відповідно до розрахунку позивача внаслідок того, що розрахунок при звільненні працівника не проведено і заробітну плату не виплачено на момент звернення до суду становить 9000, 00 грн. Розмір середньомісячного заробітку відповідно до відомостей наданих позивачем складає 1500,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника роботодавець зобов'язаний виплатити йому в день звільнення всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно із ч. 2 ст. 30 Закону України «Про оплату праці», саме власник або уповноважений ним орган зобов'язаний забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз'яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні невиплату працівникові належних йому від підприємства, установи, організації сум в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Отже судом встановлено, що мала місце невиплата належних працівникові сум при звільненні, в строки, передбачені ст.. 116 КЗпП України з вини відповідача. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки з 30.06.2014 року по 30.09.2014 року. Згідно Постанови КМ України від 08.02.1995 року № 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" за спірних правовідносин середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні повні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час. Враховуючи, що розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні проведено без врахування обов'язкових платежів, а справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, судом зазначені суми визначені без утримання податку та інших обов'язкових платежів, які підлягають відрахуванню при виплаті зазначених сум, що не призведе до порушення прав і обов'язків сторін спору. З огляду на вищенаведене позовні вимоги підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved