Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2014 року позов Петропавлівської районної державної адміністрації (органу опіки та піклування) в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON], треті особи [PERSON], управління Пенсійного фонду України у Петропавлівському районі, служба у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково. Стягнуто з [PERSON], [INFO], народився в смт.Петропавлівка Дніпропетровської області, зареєстрований і проживає по [ADDRESS], ідентифікаційний номер [NUMBER], на користь неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка зареєстрована та проживає по [ADDRESS], щомісячно аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, починаючи з 30.04.2014 року і до її повноліття. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів з [PERSON] на користь неповнолітньої [PERSON] Олександрівнина у межах суми платежу за один місяць. В іншій частині позовних вимог відмовлено. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] та Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа - служба у справах дітей Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини - відмовлено (а.с.173-178). На зазначене рішення 29.10.2014 року третьою особою по справі [PERSON] подано апеляційну скаргу (а.с.190-191). 30.10.2014 року апеляційну скаргу подала Петропавлівська районна державна адміністрація (орган опіки та піклування)(а.с.192-194). 10.11.2014 року справа була направлена до апеляційного суду Дніпропетровської області (а.с.198). Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області Бараннік О.П. від 12.11.2014 року на підставі ст.297 ЦПК України справа повернута до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області для усунення недоліків, зокрема, для вирішення питання щодо розподілу судових витрат. Повідомлені належним чином про час, місце судового засідання і питання, що буде розглядатися, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до п.4) ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з наявною у справі квитанцією про сплату судового збору (а.с.77), позивач за зустрічним позовом [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 243,60 гривень, що відповідає вимогам п.2) ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» щодо розміру судового збору за подання позовів немайнового характеру в чинній редакції закону. У матеріалах справи відсутні докази інших судових витрат осіб, які брали участь у справі. Згідно з п.7) ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач за первісним позовом - Петропавлівська районна державна адміністрація (орган опіки та піклування), який подав позов в інтересах неповнолітньої дитини, звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (ч.1). Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч.3). Отже, судовий збір в частині задоволеної позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів слід стягнути з відповідача [PERSON] в дохід держави на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, незалежно від того, що позивач не заявляв таку позовну вимогу у позові (а.с.1-2) та під час судового розгляду справи. Відповідно до п.3) ч.1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Сторони не надали доказів про розмір заробітної плати відповідача [PERSON], тому при визначенні ціни позову по аліментам суд виходить з вимог ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України щодо мінімального розміру аліментів, згідно з якими мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, якою передбачено стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" становить 1286 грн. Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подачу позовної заяви майнового характеру позивач повинен сплатити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" розмір мінімальної заробітної плати складає 1218 грн., в зв'язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи, що в зустрічному позові, по якому був сплачений судовий збір (а.с.77) відмовлено, як відмовлено у інших позовних вимогах за первісним позовом, підстав для відшкодування судових витрат особам, які брали участь у справі, немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved