Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 8 грудня 2015 року він уклав з відповідачем договір купівлі-продажу нежитлової будівлі № 812-03, придбавши телятник (зерносховище) за адресою: [ADDRESS] за ціною 85000 грн. Даний договір було укладено в письмовій формі та підписано сторонами. Він виконав вимоги договору та 18 грудня 2015 року сплатив на рахунок спілки 85000 грн. за купівлю даного приміщення, а відповідач передав йому у власність телятник (зерносховище). Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення вказаного договору, у зв'язку з чим він не може зареєструвати своє право власності на це майно, позивач просив визнати дійсним договір купівлі-продажу телятника (зерносховища), а також визнати за ним право власності на нього. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та прохав їх задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Представник позивача [PERSON] також підтримав позов та прохав його задовольнити, пояснивши, що дійсно між спілкою та позивачем у грудні 2015 року було укладено договір купівлі-продажу телятника (зерносховища), який не було нотаріально посвідчено. Коли позивач звернувся до реєстраційної служби з наміром зареєструвати своє право власності на вказане майно, то йому було у цьому відмовлено. А тому вони просять визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнати за позивачем право власності на нього. Представник відповідача [PERSON] позов визнав та пояснив суду, що між спілкою та позивачем у грудні 2015 року було укладено договір купівлі-продажу телятника (зерносховища), який не було нотаріально посвідчено у зв'язку з тим, що вони не могли виготовити правовстановлюючі документи на дану будівлю. Кошти за придбання телятника у розмірі 85000 грн. позивачем сплачені своєчасно і в повному обсязі, дана угода була погоджена на загальних зборах спілки і кошти, що надійшли від продажу, рівномірно розподілені між усіма членами спілки. У зв`язку з цим він не заперечує проти задоволення позову. Вислухавши позивача та представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. А відповідно до частини 2 статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Нормами ч. 1 ст. 334 ЦК України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62 ( 62/2001 ) "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", передбачено, що в Україні забезпечується вільне здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину. Відповідно до листа Міністерства аграрної політики України від 20 квітня 2005 року № 37-17-2/5492 стосовно питань оформлення викупу майнових паїв, при викупі майнових паїв або часток у майні, що знаходиться у спільній частковій власності, відповідно до Договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, обов'язково укладаються відповідні договори купівлі-продажу, форми яких наведені у Рекомендаціях щодо використання майна, яке перебуває у спільній частковій власності, затверджених наказом Мінагрополітики від 09.04.2001 року № 97. Судом встановлено, що згідно до протоколу № 3 загальних зборів громадської організації "Спілка громадян-співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства КСП Агрофірма "Живун" від 03 жовтня 2015 року [PERSON] обрано головою спілки з правом першого підпису і розпорядження коштами спілки. Згідно до витягу з протоколу № 4 загальних зборів громадської організації "Спілка громадян-співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства КСП Агрофірма "Живун" від 05 грудня 2015 року оголошено заяву позивача про придбання майна та прийнято рішення про реалізацію майна спілки, а саме: телятника (зерносховища) за ціною 85000 грн. 8 грудня 2015 року між громадською організацією "Спілка громадян-співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства КСП Агрофірма "Живун" в особі голови спілки [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу № 812-03 телятника (зерносховища), що знаходиться у спільній частковій власності спілки, вартістю 85000 грн. Кошти за придбання телятника (зерносховища) у розмірі 85000 грн. було перераховано позивачем на користь спілки 18 грудня 2015 року, що підтверджується накладною № 29 від 18.12.2015 року та квитанцією № N1A4R42210 від 18.12.2015 року. Згідно до акту прийому-передачі майна від 8 грудня 2015 року, вищезазначений телятник (зерносховище) передано [PERSON] На ім'я позивача було виготовлено технічний паспорт на нежитлову будівлю телятника (зерносховища) під літерою «А-1», що розташована за адресою: [ADDRESS] Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За договором купівлі-продажу, відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що при укладенні 8 грудня 2015 року договору купівлі-продажу нежитлового приміщення - телятника (зерносховища), що знаходиться у спільній частковій власності громадян-співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства КСП Агрофірма "Живун", між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто домовленості по всіх істотних умовах, здійснені всі необхідні дії по оплаті майна за цим договором купівлі-продажу, то є всі підстави вважати, що вищезазначене майно, а також право власності на нього, перейшло до позивача, тобто відбулося повне виконання зазначеного вище договору, у зв'язку з чим позов підлягає до задоволення в повному обсязі. На підставі викладеного та,

Outcome: approved