Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

До Ленінського районного суду звернувся [PERSON] з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» про порушення трудового права та здійснення розрахунку шляхом включення акцептованих вимог позивач, стягнення моральної шкоди. В позові позивач зазначив, що 10 жовтня 2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення по справі №334/401/14-ц провадження №2/334/913/2014 яким вимоги позивача задоволені, а саме: визнано незаконним наказ № 1679к від 13.12.2013р. голови правління публічного акціонерного товариства "Банк Форум" про звільнення з роботи позивача за п. 6 ст. 36 КЗпП України, поновлено його на роботі на посаді головного спеціаліста відділу реструктуризації Управління моніторингу та реструктуризації Департаменту проблемних активів роздрібного бізнесу ПАТ "Банк Форум". Стягнуто з ПАТ "Банк Форум" середній заробіток за час вимушеного прогулу, з 16.12.2013р. по 10.10.2014р. в загальній сумі 110 898 грн. 90 кой. Стягнуто з ПАТ "Банк Форум" в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. 00 коп. Дане рішення набрало законної сили. 12 серпня 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення в справі №334/4144/15-ц провадження №2/334/2128/15 яким вимоги позивача задоволені шляхом стягнення з ПАТ «Банк «Форум» середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в сумі 111 445 гривень 20 коп. Дане рішення набрало законної сили. 07 червня 2018 року Апеляційним судом Запорізької області було винесено ухвалу по справі №334/1913/16-ц провадження №2/334/1806/16 (№22ц/778/951/18) яким вимоги позивача задоволені. Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення суду з 06.08.2015р. по 06.06.2016р. у сумі 114 723,00 грн. Дане рішення набрало законної сили. Таким чином, за весь період ПАТ «Банк Форум» винен [PERSON] 337067,10 гривень заробітної плати. Через невиконання Рішення суду Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» у добровільному порядку, Позивач звернувся із відповідними заявами до відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві для виконання Рішення у примусовому порядку і надав виконавчий лист про стягнення заробітної плати та поновлення його у займаній посаді. Державним виконавцем ДВС Дніпровського РУЮ м. Києва виконавчий лист був переданий до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» Ларченко Ірини Миколаївни . Позивач неодноразово звертався із листами до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ», у яких просив добровільно виконати рішення суду та поновити Позивача у займаній посаді та виплатити стягнуту судом заробітну плату. Позивач зазначав про необхідність поновлення його в займаній посаді та подальшого звільнення у зв`язку з процесом ліквідації ПАТ «Банк «Форум» за п.б ст. 36 КЗПП України. Проте Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2014 року по справі №334/401/14-ц про поновлення Позивача у займаній посаді та стягнення заробітної плати виконане не було. Позивачу від уповноваженої особи ПАТ «БАНК ФОРУМ» неодноразово надходили листи, якими Позивач повідомлявся про неможливість задоволення вимог Позивача у зв`язку з ліквідацією «ПАТ «Банк Форум». Але такі висновки, на думку позивача не відповідають дійсності оскільки «ПАТ «Банк Форум» не ліквідований та не виключений з Державного реєстру юридичних осіб та перебуває в стадії ліквідації, тому виконання рішень судів повинні бути виконані саме відповідачем. На підставі викладеного, позивач просив суд зобов`язати Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» внести зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "БАНК ФОРУМ" шляхом включення акцептованих вимог позивача на суму 337 067,10 грн. як таких, що підлягають задоволенню у другу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "БАНК ФОРУМ" на затвердження Фонду. Зобов`язати Уповноважену особу ПАТ «БАНК ФОРУМ» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "БАНК ФОРУМ" шляхом включення акцептованих вимог позивача (моральної шкоди) на суму 5 000,00 грн. як таких, що підлягають задоволенню у першу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "БАНК ФОРУМ" на затвердження Фонду. Винести окрему ухвалу та направити до Дніпровського Управління Поліції ГУНП України в м. Києві (02100, Україна м. Київ, вул. Червоноткацька, 2) про порушення кримінального провадження за невиконання рішення суду адміністрацією ГІАТ «БАНК ФОРУМ». До початку судового розгляду по суті, позивач уточнив свій позов, в якому вказав, що 17.10.2018р. прийнято рішення Ленінським районним судом м.Запоріжжя по справі № 334/4671/18, що набрало законної сили , а саме: частково задоволені позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду, моральної шкоди. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в сумі 168806 (сто шістдесят вісім тисяч вісімсот шість) грн. 70 коп. за період з 07.06.2016 року по 31.08.2017 року. Також стягнуті судові витрати. Таким чином, на час розгляду цієї справи, заборгованість ПАТ «БАНК ФОРУМ» перед [PERSON] щодо сплати заробітної плати (з 16.12.2013р. по 31.08.2017р.) згідно рішень судів складає: 110 898,90 грн. - рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2014р.; 110 445,20 грн. - рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2015р.; 114 723,00 грн. - постанова Апеляційного суду Запорізької області від 07.06.2018р. 168 806.70 грн. - рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2018р. А всього: 505 873,80 грн. У зв`язку з чим, позивач просить суд зобов`язати Уповноважену особу ПАТ «БАНК ФОРУМ» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "БАНК ФОРУМ" шляхом включення акцептованих вимог позивача на суму 505 873,80 грн. як таких, то підлягають задоволенню у другу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "БАНК ФОРУМ" на затвердження Фонду. Зобов`язати Уповноважену особу ПАТ «БАНК ФОРУМ» внести зміни до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "БАНК ФОРУМ" шляхом включення акцептованих вимог позивача (моральної шкоди) на суму 5 000,00 грн. як таких, що підлягають задоволенню у першу чергу та подати зміни, внесені до Реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ "БАНК ФОРУМ" на затвердження Фонду. У судовому засіданні позивач підтримав свої вимог у повному обсязі, їх він обґрунтував письмовими поясненнями та іншими письмовими доказами по справі. Позивач вважає, що відповідач навмисно не виконує рішень судів, зриває судові засідання та не бажає приймати в них участь. Позивач стверджує, що такі дії з боку відповідача порушують його конституційні права, у зв`язку з чим, він має звертатися до суду. Просив суд задовольнити його вимоги у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов та просив суд відмовити у задоволенні вимог [PERSON] оскільки його вимоги безпідставні та необґрунтовані. Намагання суду викликати представника відповідача для надання додаткових пояснень з приводу даного позову не дав результатів. Представник відповідача або відмовлявся від отримання судової повістки, або надавав суду клопотання про відкладання розгляду справи без поважних на то підстав. Суд розцінює дане як нехтування своїми обов`язками та неповагою до суду. Неявка представника відповідача лише затягувала розгляд справи, тому зі згоди позивача, суд ухвалив рішення на підставі наданих пояснень позивача та відзиву відповідача. Таким чином, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі та всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, врахувавши предмет та підставу позову, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного: Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд, відповідно до ст. ст. 81, 13, ч.5 ст.263 ЦПК України розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Положення ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК Україні, а також положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантують кожній особі право на захист її порушених, оспорюваних чи невизнаних прав а також охоронюваних законом інтересів судом. Під час розгляду цієї цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині надання доказів на підтвердження позовних вимог. В ході судового розгляду було підтверджено, що 10 жовтня 2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення по справі №334/401/14-ц провадження №2/334/913/2014 яким вимоги позивача задоволені, а саме: визнано незаконним наказ № 1679к від 13.12.2013р. голови правління публічного акціонерного товариства "Банк Форум" про звільнення з роботи позивача за п. 6 ст. 36 КЗпП України, поновлено його на роботі на посаді головного спеціаліста відділу реструктуризації Управління моніторингу та реструктуризації Департаменту проблемних активів роздрібного бізнесу ПАТ "Банк Форум". Стягнуто з ПАТ "Банк Форум" середній заробіток за час вимушеного прогулу, з 16.12.2013р. по 10.10.2014р. в загальній сумі 110 898 грн. 90 кой. Стягнуто з ПАТ "Банк Форум" в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн. 00 коп. Дане рішення набрало законної сили. 12 серпня 2015 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було винесено рішення в справі №334/4144/15-ц провадження №2/334/2128/15 яким вимоги позивача задоволені шляхом стягнення з ПАТ «Банк «Форум» середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в сумі 111 445 гривень 20 коп. Дане рішення набрало законної сили. 07 червня 2018 року Апеляційним судом Запорізької області було винесено ухвалу по справі №334/1913/16-ц провадження №2/334/1806/16 (№22ц/778/951/18) яким вимоги позивача задоволені. Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення суду з 06.08.2015р. по 06.06.2016р. у сумі 114 723,00 грн. Дане рішення набрало законної сили. 17.10.2018р. прийнято рішення Ленінським районним судом м.Запоріжжя по справі № 334/4671/18, що набрало законної сили , а саме: частково задоволені позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" про стягнення заробітної плати за час затримки виконання рішення суду, моральної шкоди. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в сумі 168806 (сто шістдесят вісім тисяч вісімсот шість) грн. 70 коп. за період з 07.06.2016 року по 31.08.2017 року. Також стягнуті судові витрати. Таким чином, на час розгляду цієї справи, заборгованість ПАТ «БАНК ФОРУМ» перед [PERSON] щодо сплати заробітної плати (з 16.12.2013р. по 31.08.2017р.) згідно рішень судів складає: 110 898,90 грн. - рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2014р.; 110 445,20 грн. - рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2015р.; 114 723,00 грн. - постанова Апеляційного суду Запорізької області від 07.06.2018р. 168 806.70 грн. - рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2018р. А всього: 505 873,80 грн. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Положенням про виведення неплатоспроможного банку з ринку, затвердженого Рішенням № 2 виконавчої дирекції Фонду від 05.07.2012 року (далі - Положення). Так, на підставі постанови Правління НБУ «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» від 13.06.2014 року № 355, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 16.06.2014 року № 49 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК ФОРУМ» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків. На підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 5 ст. 44, ч. 3 ст. 48 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «БАНК ФОРУМ». Відповідно до п. 1.10 р. 5 Положення, ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до такого банку. У разі призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку, якій делеговано Фондом повноваження щодо складання реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду на ліквідацію банку. Вимоги вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами, що підлягають відшкодуванню, не заявляються. Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону уповноважена особа визначає суму заборгованості кожному кредитору та вносить вимоги до певної черги погашення, складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Згідно ч. 4 ст. 49 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та п. 4.31 р. 5 Положення будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню в судовому порядку. Пунктом 4.30 глави 4 Розділу V Положення Фонд в особі відповідного структурного підрозділу Фонду або уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку вносить пропозиції щодо затвердження виконавчою дирекцією Фонду змін до реєстру акцептованих вимог на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 52 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та п. 6.1 р. 5 «Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку» грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку підлягають задоволенню вимог кредиторів по другій черзі порядку черговості. В судовому засіданні було встановлено, що позивач був звільнений з посади головного спеціаліста відділу реструктуризації Управління моніторингу та реструктуризації Департаменту проблемних активів роздрібного бізнесу ПАТ "Банк Форум" і на момент звільнення з ним не був проведений повний розрахунок по зарплаті. Тому позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Банк Форум». На теперішній час заборгованість ПАТ «БАНК ФОРУМ» перед [PERSON] щодо сплати заробітної плати (з 16.12.2013р. по 31.08.2017р.) згідно рішень судів складає: 110 898,90 грн. - рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.10.2014р.; 110 445,20 грн. - рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12.08.2015р.; 114 723,00 грн. - постанова Апеляційного суду Запорізької області від 07.06.2018р. 168 806.70 грн. - рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2018р. А всього: 505 873,80 грн. Слід зазначити, що виплата роботодавцем середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є мірою відповідальності, що передбачена ст. 117 КЗпП України. Після ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов`язання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці. Оскільки зобов`язання банку щодо виплати належної заробітної плати [PERSON] виникло до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, його вимоги по стягненню заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягають включенню до другої черги порядку черговості. Тому позов [PERSON] в частині зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» визнати його кредитором та включення вимог на підставі рішення суду від є обґрунтованим. Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги [PERSON] про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до ст. 94 КЗпП України та ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата - винагорода, обчислена, як правило, в грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 8 розділу IV Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08.02.1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів /годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. В судовому засіданні встановлено, що позивач був звільнений з ПАТ «Банк Форум» 13.12.2013 року. Ці обставини встановлені рішеннями ленінського районного суду м.Запоріжжя , які набрали чинності, тому в силу ст. 61 ЦПК України вони не доказуються. Проте, рішення суду залишається не виконаним. Згідно із частинами першою, другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ за КАС України або Господарським процесуальним кодексом віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Суд вважає, що позивач звернувся за захистом трудових прав, на які не поширюється юрисдикція адміністративних та господарських судів. Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду України від 7 жовтня 2015 року, 14 вересня 2016 року, 9 листопада 2016 року (справа № 6-2309цс16), 14 грудня 2016 року (справа № 6-2735цс16), який згідно вимог статті 360-7 ЦПК Українимає враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права, за відсутності відповідних мотивів для відступу від такої правової позиції. Щодо стягнення моральної шкоди, то згідно п.9 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу встановлено, що відшкодування моральної (немайнової) шкоди є одним зі способів захисту цивільних прав га інтересів кожної особи. Відшкодування моральної шкоди також передбачене Конституцією та багатьма нормативно - правовими актами в тому числі і Кодексом законів про працю України. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При застосуванні норм Кодексу законів про працю України щодо порядку розгляду трудових спорів у справах про відшкодування моральної шкоди, заподіяної працівникові у зв`язку з виконанням трудових обов`язків, суди повинні виходити з того, що за змістом ст. 124 Конституції потерпілий має право звернутися з такими вимогами до суду безпосередньо. За моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов`язків. відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу (статті 130. 132-134 КЗпП. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змій у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за вчасною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи. Згідно п. 13 Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 року в редакції 2009 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» «Судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум. виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає віл нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуй, моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або повноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Умови відшкодування моральної (немайнової) шкоди, передбачені укладеним сторонами контрактом, які погіршують становище працівника порівняно з положеннями ст. 237-1 КЗпГІ ( 322-08 ) чи іншим законодавством, згідно зі ст. 9 КЗпП є недійсними.» В ході судового розгляду, позивач аргументовано з урахуванням діючого законодавства через вчинення відповідачем протиправних дій, тривалого невиконання ним рішення суду про поновлення на роботі, безпідставного порушення трудових прав позивача останньому було завдано значної моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню відповідно до статті 237-1 КЗпП України і а яка полягає у наступному: Через тривале невиконання Відповідачами рішення суду про поновлення на роботі позивач позбувся спокою, це порушило його нормальні життєві зв`язки та вимагало додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач був позбавлений заробітку, через що віті не міг задовольняти життєві потреби своєї сім`ї. На утриманні позивача знаходиться його дружина, яка знаходиться у відпустці за доглядом за двома малолітніми дітьми. Він на протязі значного часу вимушений здійснювати судовий захист та захист через правоохоронні та державні структури свого Конституційного Права визначеному ст. 43 від свавілля адміністрації ПАТ «БАНК ФОРУМ». Адміністрація ПАТ «БАНК ФОРУМ» тривалий час здійснює перешкоджання мого трудового права. Позивач постійно знаходився в нервовому стані часто хворів, відчував постійну тривогу та переживання від неможливості захистити своє Право в судах України. Аналізуючи зазначене, те, що позивач повністю обґрунтував свої вимоги та підтвердив їх належними доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. На підставі викладеного,

Outcome: approved