Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

Заочним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 жовтня 2014 року позов [PERSON] задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ПП „Компанія „ІнексУкрПаркет" на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 8772 грн. 23 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат. В апеляційній скарзі ПП „Компанія „ІнексУкрПаркет" просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема, апелянт вказує на те, суд мав відкласти розгляд справи, оскільки підприємства 20 лютого 2014 року знаходився у службовому відрядженні, а тому надати будь-які клопотання чи пояснення не мав змоги. Апелянт також вважає, що сума, яка підлягає виплаті позивачу, є меншою, ніж визначена судом, оскільки підприємство зобов"язане провести обов"язкові платежі до бюджету. Крім того, підприємство перебуває в скрутному фінансовому становищі, тому не має змоги виплачувати зарплату працівникам. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку. Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами цивільної справи, [PERSON] була прийнята на роботу до Чернігівської філії приватного підприємства „Компанія „ІнексУкрПаркет" на посаду столяра-верстатника згідно наказу №12-к від 01.04.2011 року, не звільнена по теперішній час, що підтверджується копією трудової книжки. З жовтня 2013 року заробітна плата їй не виплачувалась, заборгованість відповідно до довідки Чернігівської філії Приватного підприємства „Компанія „ІнексУкрПаркет" станом на 01.09.2014 року складає 8772 грн. 23 коп. ( а.с. 22). Колегія апеляційного суду вважає, що висновок суду першої інстанції щодо необхідності стягнення заборгованості по заробітній платі є законним, обґрунтованим та повністю відповідає правовим нормам, що регулюють спірні правовідносини. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (ст. 43 Конституції України). Відповідно до ч. 1, 2 ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч.1 ст. 21, ст.22 Закону України „Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Суб'єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Відповідач, заборгувавши [PERSON] заробітну плату, порушив право позивача на своєчасне отримання заробітної плати, що передбачено ст.115 КЗпП України, а отже заробітна плата підлягає стягненню з відповідача на її користь. Проте, ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував, що розрахунок заборгованості по заробітній пдаті згідно довідки від 02.10.2014 року № 01-16/37 здійснений без урахування податків та інших обов"язкових платежів. Відповідно до п.6 Постанови Верховного Суду України „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" №13 від 24.12.1999 року, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку та інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Оскільки виявлене апеляційним судом порушення норм матеріального права не впливає на головний висновок суду першої інстанції про права та обов'язки сторін у справі, бо обставини справи судом першої інстанції були встановлені повно і правильно, заочне рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 жовтня 2014 року слід змінити, доповнивши другий абзац резолютивної частини після слів „в розмірі 8772 грн. 23 коп." наступним реченням: „без врахування податків та інших обов'язкових платежів". Фінансове становище відповідача не звільняє його як роботодавця від обов"язку оплачувати працю робітника відповідно до закону, тому посилання апелянта на скрутний фінансовий стан не заслуговує на увагу та не може бути підставою для скасування вірного по суті рішення. Доводи апелянта щодо обов'язку суду відкласти розгляд справи через неявку представника відповідача також є безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення судової повістки відповідачу 09.10.2014 року (а.с.30). Відповідач не повідомив про причини своєї неявки та не подав клопотання про відкладення розгляду справи, тому в силу ст.169 ЦПК України не було підстав для відкладення розгляду справи.

Outcome: partial