Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

18.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Водяно-Лоринської сільської ради Єланецького району Миколаївської області, Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай). Свої вимоги мотивує тим, що з 20.08.1993 року по 20.08.1998 року працювала в КСП "Червона Україна" с. Водяно-Лорино Єланецького району Миколаївської області. У 1995 році її було включено до списку громадян членів КСП "Червона Україна", що дає їй право на земельну частку (пай) із земель колективної власності вказаного підприємства. Однак, до теперішнього часу земельну частку (пай) вона не отримала, сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не видавався. Посилаючись на викладене, просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) у розмірі встановленому законом і визначеному Водяно-Лоринською сільською радою Єланецького району Миколаївської області на землях колишнього КСП "Червона Україна" с. Водяно-Лорино Єланецького району Миколаївської області відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю від 18.12.1995 року. Позивачка та її представники в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити. Представник відповідача Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про часта місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача Водяно-Лоринської сільської ради Єланецького району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності. В своїй заяві повідомив, що сільська рада не є належним відповідачем по справі та просив застосувати строки позовної давності. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснила, що згідно записів "Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Єланецькою райдержадміністрацією" по КСП "Червона Україна" с. Водяно-Лорино Єланецького району Миколаївської області та згідно списків членів КСП, які є невід'ємною частиною Технічної документації по виготовленню та видачі державного акту на право колективної власності на землю в КСП "Червона Україна", відсутні відомості про включення позивачки до вищевказаного списку. Вислухавши позивачку та її представників, представника третьої особи, свідків, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні правовідносини, суд приходить до слідуючого. Згідно Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Як вбачається з матеріалів справи, з 20.08.1993 року по 20.08.1998 року [PERSON] працювала в КСП "Червона Україна" с. Водяно-Лорино Єланецького району Миколаївської області, що підтверджується довідкою КСП "Червона Україна" від 20.08.1998 року за №165 (а. с. 7, 8). На підставі вищевказаної довідки у трудовій книжці позивачки іншим роботодавцем зроблено запис про її трудову діяльність у вищевказаному підприємстві (а. с. 12). Відпрацьований мінімум вихододів позивачки в КСП "Червона Україна" згідно книг обліку праці та розрахунків з членами колгоспу з жовтня 1990 року по лютий 1998 року включно складає: 1990 рік - 92 дні, 1991 рік - 361 день, 1992 рік - 281 день, 1993 рік - 360 днів, 1994 рік - 364 дні, 1995 рік - 254 дні, 1996 рік - ненараховано, 1997 рік - 115 днів, 1998 рік - 43 дні, що підтверджується архівною довідкою об'єднаного трудового архіву Єланецького району від 03.03.2017 року за вих. №Ч-83/0110 (а. с. 9). 18.12.1995 року видано Державний акт на право колективної власності на землю КСП "Червона Україна" с. Водяно-Лорино Єланецького району Миколаївської області. Проте, згідно записів "Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Єланецькою райдержадміністрацією" по КСП "Червона Україна" с. Водяно-Лорино Єланецького району Миколаївської області та згідно списків членів КСП, які є невід'ємною частиною Технічної документації по виготовленню та видачі державного акту на право колективної власності на землю в КСП "Червона Україна", позивачка не внесена до вищевказаного списку (а. с. 11, 107-115). Крім того, з довідки архівного сектора Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області від 31.03.2017 року №Ч-17/04-04 слідує, що згідно протоколів загальних зборів КСП "Семенівське" с. Семенівка Єланецького району Миколаївської області від 07.03.1997 року за №10 розглянуто заяву позивачки та вирішено прийняти її в члени КСП "Семенівське" без паїв (а. с. 10). 17.09.1997 року видано Державний акт на право колективної власності на землю КСП "Семенівське" с. Водяно-Лорино Єланецького району Миколаївської області. Проте, у списках членів КСП "Семенівське", які є невід'ємною частиною Технічної документації по виготовленню та видачі державного акту на право колективної власності на землю в КСП "Семенівське", позивачка відсутня (а. с. 116-119). Так, відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Враховуючи вищевикладене, після з'ясування обставин справи, дослідження доказів, наданих сторонами, суд дійшов висновку, що позивачка не набула право на земельну частку (пай) із земель КСП "Червона Україна" Водяно-Лоринської сільської ради Єланецького району, оскільки, останню не включено до списку осіб, які набувають право на земельну частку (пай). Під час розгляду справи позивачка не надала належних доказів, які підтверджують, що вона була прийнята в члени КСП "Червона Україна" і станом на 18.12.1995 року залишалась членом вказаного підприємства. Між тим, перебування [PERSON] в трудових відносинах з КСП "Червона Україна" не надає їй права на отримання земельної частки (паю). Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В своїй заяві представник відповідача Водяно-Лоринської сільської ради Єланецького району Миколаївської області повідомляє, що сільська рада не є належним відповідачем в даній справі. Суд вважає доводи представника відповідача обґрунтованими, виходячи з наступного. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Оскільки, згідно положень ч. 1 ст. 122 ЗК України сільські ради розпоряджаються земельними ділянками комунальної власності в межах населеного пункту та до суду не надано доказів того, що сільська рада є правонаступником КСП "Червона Україна", суд приходить до висновку, що Водяно-Лоринська сільська рада Єланецького району Миколаївської області не є належним відповідачем в даній справі, тому відповідно ч. 3 ст. 267 ЦК України суд не враховує посилання представника Водяно-Лоринської сільської ради про застосування строків позовної давності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed