Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

До суду звернулася позивач з вказаним позовом, в якому просить визнати за ним у порядку спадкування право власності на житловий будинок з надвірними спорудами по вулиці Садовій, 13 в селі Браженець Коростишівського району Житомирської області. В обґрунтування позову вказує, що 18 жовтня 2014 року помер його батько [PERSON] За життя батько заповів все майно своїй племінниці [PERSON], яка від даної спадщини відмовилася, усвідомлено пропустила строк для прийняття спадщини та заявила про відсутність намірів звернутися до суду за визначенням додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як єдиний спадкоємець першої черги за законом позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий будинок та реєстрації права власності за спадкодавцем. Позивач у судове засідання не зявився, подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у відсутність сторін, що відповідає положенню частини 2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 18 жовтня 2014 року помер [PERSON] у віці 78 років, про що 21 жовтня 2014 року складено відповідний актовий запис №10, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП №250250, виданого виконавчим комітетом Квітневої сільської ради Коростишівського району Житомирської області. (а.с.8) Відповідно до копії заповіту від 29 квітня 2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, з чого б воно не складалося, в тому числі належний йому житловий будинок за адресою с. Браженець, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він за законом буде мати право, заповів [PERSON]. (а.с.6) Згідно копії заяви [PERSON] остання, усвідомлюючи, що строк прийняття спадщини вона пропустила, до суду про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не буде. (а.с.7) Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями статті 1233 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України. Відповідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. [PERSON] народився 04 липня 1957 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 04 серпня 1957 року зроблено відповідний запис №21. Батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЯР №610865. (а.с.9) Відповідно [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Згідно копії довідки №72 від 17 березня 2015 року, виданої Квітневою сільською радою Коростишівського району Житомирської області, [PERSON], [INFO], який помер 18 жовтня 2016 року до дня смерті був зареєстрований і проживав в [INFO]. Разом з ним на день його смерті за цією адресою проживав без реєстрації його син [PERSON] В житловому будинку в селі Браженець по вулиці Садовій, 13 протягом шести місяців до дня смерті, на день смерті та на протязі шести місяців з дня смерті [PERSON] проживав без реєстрації його син [PERSON] (а.с.10) Відповідно до довідки №74 від 19 лютого 2016 року згідно запису погосподарської книги №5 за 2011-2015 роки номер обєкта погосподарського обліку 0197-1 за померлим [PERSON] рахується житловий будинок, який знаходиться в селі Браженець Коростишівського району Житомирської області по вулиці Садова,13. (а.с.11) З копії довідки про наявність (відсутність) зареєстрованого майна №143 від 31 березня 2015 року, виданої Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, вбачається, що згідно наявних даних, що знаходяться в матеріалах інвентаризаційної справи №20 станом на 31 грудня 2012 року за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, село Браженець, вулиця Садова, 13, право власності на нерухоме майно не зареєстровано. (а.с.15) Відповідно до копії довідки №143 від 31 березня 2015 року про інвентаризаційну вартість нерухомого майна, виданої Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 31 березня 2015 року було проведено інвентаризацію житлового будинку за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, село Браженець, вулиця Садова, 13. Встановлено, що загальна інвентаризаційна вартість житлового будинку та надвірних будівель складає 84079 гривень. До будинку належать: літ. «Б» сарай; літ. «В» господарська будівля; літ. «Г» гараж; №1-3 огорожа; літ. «К» криниця. (а.с.16) З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №13 по вулиці Садова в селі Браженець вбачається, що житловий будинок був збудований у 1950 році, а сарай, господарська будівля, гараж були побудовані у 1989 році. Відповідно до пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до частини 4 статті 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] Однак, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №78/02-31 від 18 лютого 2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться в селі Браженець Коростишівського району Житомирської області, вулиця Садова, 13, після смерті [PERSON], який помер 18 жовтня 2014 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначений житловий будинок та відсутністю зареєстрованого права власності. Відповідно до пункту 4.15, 4.18 Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 травня 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до вимог частини 1 статті 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. На даний час позивач не має можливості оформити право власності на вказане майно, оскільки право власності на нерухоме майно не зареєстроване за спадкодавцем. Будь-які інші особи на вказане майно не претендують, спору щодо такого майна також не існує, тобто права третіх осіб не порушені. Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем докази не викликають сумніву у їх достовірності, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 16, 328, 1216-1222, 1233, 1268-1270 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved