Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

06.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Крюківського районного суду м.Кременчука з позовом до [PERSON], третьої особи: Служба у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міськради про визначення місця проживання дитини, мотивуючи вимоги тим, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]Під час шлюбу у них народилося двоє синів: [PERSON], 09.03.2010року народження та [PERSON],15.09.2011року народження. Рішенням Крюківського райсуду м.Кременчука від 21.11.2014 р. шлюб між сторонами розірвано та визначено місце проживання дітей з матір*ю [PERSON] Рішенням Крюківського райсуду м.Кременчука від 16.12.2014 року стягнено аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку,але на кожну дитину,не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до їх повноліття. Починаючи з 17 червня 2016 року старший син [PERSON], проживає разом з позивачем . Позивач переконаний, що старший син повинен проживати разом із ним, оскільки ним створені всі належні для цього умови. Крім того, відповідачка на даний час не в змозі повною мірою забезпечити належні умови проживання та повною мірою займатися вихованням дитини. Обіцяє не чинити перешкод для спілкування відповідачки із сином та сприяти, щоб дитини через розлучення батьків не була позбавлена піклування матері. Старший син також хоче жити з позивачем. Відповідачка на даний час не може дати дитині ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних умов для здоров*я дитини. За таких умов вважає, що сину буде краще проживати з позивачем. Та прохає його позовні вимоги задовольнити та визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] ,[INFO] за місцем проживання батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Позивач та його представник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, надавши пояснення, що дійсно позивач працює, має житло, піклується за сином. Відповідач [PERSON] Н,О. в судовому засіданні з позовом не погодилась вважає позовні вимоги безпідставними. В судове засідання 17.10.2017 року, 08.11.2017 року не з*явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи. Представник Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міськради в судовому засіданні позов підтримала, не заперечували проти його задоволення., прохала суд в інтересах дитини, задовольнити позов. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює вчителем в школі №10, дійсно батько [PERSON] опікується за дитиною, відвідую батьківські збори, мати дитини відвідує школу дуже рідко. Дитина не переживає, що мати відвідує його рідко. Дитина постійно охайна. В судовому засіданні свідок [PERSON] дала аналогічні покази. В судовому засіданні в присутності двох вихователів [PERSON] та [PERSON] був опитаний неповнолітній [PERSON], [INFO], який пояснив, що він зараз проживає з батьком, з яким йому дуже добре. Його батько та друга мама на ім.*я Катя, постійно турбуються про нього, допомагають йому у навчанні, він постійно відвідує кружки малювання та української мови . Рідну маму бачить дуже рідко та не жалкує про це. Тому що вона як батько, не турбувалася про нього. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з'ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне: Відповідно до свідоцтва про народження, серії 1-БК № 212950 від 30 березня 2010 року народився [PERSON], батьками дитини записані: батько [PERSON], мати - [PERSON]. (а.с.9). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частиною 1\~ст. 150 СК України\~\~визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя. Згідно\~ст. 151 СК України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. За змістом ч.ч. 1, 2\~ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Позивач [PERSON], відповідно висновку органу опіки та піклування виконкому Кременчуцької міськради щодо доцільності зміни місця проживання та визначення проживання малолітнього [PERSON] за місцем проживання характеризується позитивно, має належні матеріально-побутові умови для утримання дитини. Відповідно довідки з місця проживання,об*єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемоги10» від 21.06.2017р. за № 21/,власницею квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], яка є цивільною дружиною [PERSON]. За підтвердженнями сусідів за місцем проживання позивача [ADDRESS], які підтверджують той факт що, починаючи з 14.03.2017 року по теперішній час [PERSON] разом з сином [PERSON], проживають [INFO] по вул. Перемоги та підтримують доброзичливі стосунки зі сусідами. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради від 21.08.2017 року за № 868 вирішено надати висновок до Крюківського райсуду м.Кременчука про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , з батьком громадянином [PERSON], який проживає за адресою: [INFO] Як вбачається з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком гр.[PERSON] , який проживає за адресою: [INFO],відомо, що його мати, відповідачка по справі [PERSON] зареєстрована разом з меншим сином [PERSON],15.09.2011р.н. за адресою м.Кременчук, вул.. Набережна л-та Дніпроваб.64 кв.24.Власником квартири є [PERSON]. Спеціалістами служби у справах дітей Крюківської райадміністрації виконкому Кременчуцької міської ради 07.07.2017 р.було здійснено обстеження житлово-побутових умов проживання за адресою: м.Кременчука іл..Космічна б.5 кв. 58 встановлено, що гр.. [PERSON] разом з сином [PERSON] та своєю матір*ю [PERSON],[INFO] мешкають в двокімнатній квартирі з усіма комунальним зручностями. Малолітній [PERSON] має окреме спальне місце. Дитини забезпечена одягом,їжею необхідними речами побутового вжитку. Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, враховуючи пояснення батьків, думку дитини,надані документи вирішила за доцільне змінити місце проживання малолітнього [PERSON],[INFO] та визначити місце проживання з батьком та вважають доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с.73-76). Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір'ю лише у винятковій\~\~ситуації неможна тлумачити таким чином, що у матері\~\~малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі\~ст. 141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини. Тим більш, що поняття "розлучення" не співпадає з поняттям "визначення місця проживання", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Матеріали справи не містять таких доказів, які б свідчили про аморальну поведінку позивача, відсутність можливості матеріально та морально забезпечити дитину, приймати участь у вихованні сина. Наведені вище правові норми та інші обставини справи свідчать про можливість позивача забезпечувати нормальний всебічний розвиток дитини. Відповідно до\~ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом із батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач не має протипоказань щодо проживання з сином, фінансово запезпечний, має можливість утримувати малолітню дитину матеріально, позитивно характеризуються, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, то суд приходить до висновку про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON],09.03.2010р.народження, разом із батьком [PERSON].

Outcome: approved