Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду шляхом подання позовної заяви до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], в якій просить визнати за нею право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за правом представлення після смерті [PERSON], померлого 30 вересня 2013 року, припинити право власності [PERSON] на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], витребувати у [PERSON] зазначену квартиру шляхом зобовязання звільнити квартиру та передати їй ключі від квартири. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 26 вересня 2012 року померла її тітка [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири,\~що розташована\~за адресою:\~ [ADDRESS].Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] був її син [PERSON], який спадщину після смерті матері прийняв шляхом подачі до нотаріальної контори у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини. 30 вересня 2013 року її двоюрідний брат [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вище зазначеної квартири. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] за правом представлення є позивач, яка спадщину після смерті двоюрідного брата прийняла шляхом подачі приватному нотаріусу Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON]Є немає. Після спливу\~ строку,\~встановленому ст.1270\~ЦК України,\~ позивач\~ звернулася до\~приватного нотаріуса\~ Зміївського\~районного нотаріального\~округу Харківської\~області \~[PERSON]\~ із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], однак 19 червня 2014 року остання відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу на квартиру, \~що розташована за адресою: [ADDRESS]. У звязку з відмовою нотаріуса в оформлені права на спадщину позивач вимушена була звернутися до суду за правилами позовного провадження. При підготовці позовної заяви позивач в Єдиному державному реєстрі судових рішень виявила рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2013 року, яким позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] були задоволені, за [PERSON] визнано право власності на квартиру, \~що розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після [PERSON], яка померла 26 вересня 2012 року; визнано дійсним договір купівлі-продажу цієї квартири, укладений 12 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на зазначену квартиру. Позивач, не погодившись із зазначеним рішенням, в грудні 2014 року подала апеляційну скаргу. Апеляційним судом Харківської області 15 січня 2015 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2013 року скасовано в частині визнання дійсним договір купівлі-продажу квартири, укладеного 12 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], визнання за [PERSON] право власності на квартиру згідно з укладеним договором купівлі-продажу та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін. Отже, після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], на яку позивач і просить визнати право власності в порядку спадкування за законом. Оскільки [PERSON] 30 грудня 2014 року відчужив спірну квартиру [PERSON], позивач просить припинити право власності [PERSON] на вказану квартиру, витребувати у [PERSON] зазначену квартиру шляхом зобовязання звільнити квартиру та передати їй ключі від квартири. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06 квітня 2016 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, припинення права власності та витребування квартири залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків 5 днів з дня отримання копії ухвали. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 квітня 2016 року провадження у справі відкрито. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 липня 2016 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів, з Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області витребувані відомості щодо осіб, зареєстрованих в квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2016 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2016 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, припинення права власності та витребування квартири залишено без розгляду. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 січня 2017 року ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 листопада 2016 року скасовано, справу повернуто до того ж суду для продовження розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 лютого 2017 року провадження по справі зупинено до закінчення розгляду справи за позовом [PERSON] до Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, Житлово-будівельного кооперативу «Стекольщик-78» про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 лютого 2018 року провадження по справі поновлено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 квітня 2018 року у задоволенні заяви [PERSON] про зупинення провадження по справі відмовлено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 травня 2018 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили судового рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, Житлово-будівельного кооперативу «Стекольщик-78» про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 червня 2018 року провадження у справі поновлено. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали суду заяви, в яких просили про розгляд справи за їх відсутності, підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно і належним чином, відповідачем суду надана заява, в якій він просить про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника, та заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що спірна квартира була ним придбана відповідно до вимог діючого законодавства, правові підстави для припинення права власності на квартиру відсутні. Враховуючи, що в судове засідання не зявились всі учасники справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є сином померлої 26 вересня 2012 року [PERSON] і померлого 21 травня 1999 року [PERSON],\~\~які перебували у шлюбі з 16 липня 1977 року. Зі змісту довідки житлового будівельного кооперативу "Стекольщик-78" від 07 квітня 2013 року вбачається, що [PERSON] належала квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS], остання здійснила повний розрахунок за квартиру 09 лютого 1994 року. Сума пайового накопичення складає 10 727 крб. в цінах на 09 лютого 1994 року. За архівними матеріалами КП "ХРБТІ" станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру ні за ким зареєстровано не було. Згідно відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 10 квітня 2013 року, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини у 6-місяний строк звернувся син померлої [PERSON] Заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини від інших спадкоємців не поступало. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2013 року позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволено: визнано за [PERSON] право власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], у порядку спадкування за законом після [PERSON], яка померла 26 вересня 2012 року; визнано дійсним договір купівлі-продажу цієї квартири, укладений 12 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на зазначену квартиру згідно з укладеним договором купівлі-продажу; вирішено питання про розподіл судових витрат. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2015 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2013 року в частині задоволення зустрічного позову [PERSON] скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 13 червня 2016 року касаційну скаргу [PERSON] відхилив, рішення апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2015 року залишив без змін. Верховний Суд України постановою від 4 жовтня 2017 року заяву [PERSON] про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2016 року задовольнив, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 червня 2016 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2015 року скасував і передав справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Апеляційний суд Харківської області постановою від 15 січня 2018 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 10 травня 2018 року, рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2013 року в частині задоволення зустрічного позову [PERSON] скасував та ухвалив у цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] відмовив. В іншій частині рішення залишив без змін. Судове рішення набрало законної сили. Вищезазначеним судовим\~рішенням встановлено,\~щомати позивача [PERSON] набула право власності на спірну квартиру, а тому суд першої інстанції правильно визнав за позивачем [PERSON] право власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] За ч.5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вище зазначені обставини відповідачем під час судового розгляду не спростовані. Судом також встановлено, що 30 вересня 2013 року [PERSON] помер. Після його\~смерті відкрилася\~спадщина у\~вигляді квартири,\~що розташована за адресою: [ADDRESS]. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи (статті\~1220,\~1222 ЦК України). Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). За ч.1, ч.2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за\~законом одержують\~право на\~спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст. 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. За ч.4 ст. 1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14 жовтня 2014 року, що набрало законної сили 28 жовтня 2014 року, єдиним спадкоємцем [PERSON] за правом представлення є його двоюрідна сестра [PERSON] Батько [PERSON] - [PERSON] помер ще до відкриття спадщини, а саме: 01 березня 2004 року. Інших спадкоємців у [PERSON] не було. За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1ст. 1269 ЦК України,спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. [PERSON] у встановлені ст. 1270 ЦК України строк, а саме 15 жовтня 2013 року звернулася до приватного нотаріуса Зміївського нотаріального округу Харківської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим була заведена спадкова справа № 92/2013. В подальшому [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Зміївського\~нотаріального округу\~Харківської області\~[PERSON]\~для оформлення її спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій від 03 лютого 2015 року. Згідно постанови приватного нотаріуса Зміївського нотаріального округу Харківської області [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 лютого 2015 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті її двоюрідного брата [PERSON]Є у звязку з відсутністю реєстрації за померлим права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст.\~67\~Закону України\~"Про\~нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. У відповідності до ч. 2ст.\~328\~ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на наведене та враховуючи, що за життя [PERSON] набув право власності на спірну квартиру, позивач у встановлений\~ст. 1270 ЦК України\~строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину, приватним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу\~\~на спірну квартиру, суд вважає можливим визнати право власності за [PERSON] на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за правом представлення після [PERSON], який помер30 вересня 2013 року. Разом з тим, судом встановлено, що спірна квартира була відчужена [PERSON] Згідно інформаційної\~довідки з\~Державного реєстру\~прав на\~нерухоме майно\~ та\~реєстру прав\~власності на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~обєктів нерухомого\~майна щодо\~обєкта нерухомого\~майна №\~40469463\~від 10\~липня 2015\~року власником\~квартири,\~ що\~ розташована за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30 грудня 2014 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Харківської області [PERSON], рішення про державну реєстрацію прав, індексний номер: 18471442 від 30 грудня 2014 року, є [PERSON] Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку. Відповідно до п.3 ч.1\~ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо\~майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Як зазначено вище, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2013 року зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано дійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений 12 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на зазначену квартиру згідно з укладеним договором купівлі-продажу. Постановою апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2018 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 16 квітня 2013 року скасовано в частині визнання дійсним договір купівлі-продажу квартири, укладеного 12 грудня 2012 року між [PERSON] та [PERSON], визнання за [PERSON] право власності на квартиру згідно з укладеним договором купівлі-продажу та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін. Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON], суд апеляційної інстанції зазначав, що відповідно до ч. 2ст.\~220\~ЦК України якщо сторони домовилися щодо істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання умов договору,\~але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Разом з тим, матеріали справи не містять письмових доказів, а саме договору купівлі-продажу квартири 5 у будинку 15 на вул. Зоріна у м. Мерефа Харківської області , укладеного між сторонами у справі, зі змісту якого вбачалось би, що вони домовились щодо істотних умов договору. Наявна в матеріалах справи розписка свідчить лише про те, що [PERSON], який діяв в інтересах [PERSON] отримав від [PERSON] 12 грудня 2012 року грошові кошти за квартиру, яка належить [PERSON] після смерті його матері. Але, однією з умов застосування частини другої\~статті 220 ЦК України\~та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту\~безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Ураховуючи, що право власності на спірну квартиру було визнано за [PERSON] рішенням суду лише 16 квітня 2013 року, то в грудні 2012 року за відсутності правовстановлюючих документів у [PERSON] він не міг нотаріально посвідчити правочин\~договір купівлі продажу, а відповідно і не міг ухилятись від його посвідчення, тому що договір, не могло бути укладено. При цьому слід зазначити, що скасування незаконного судового рішення, на підставі якого особа набула право власності, не породжує правових наслідків, оскільки відпала підстава набуття права власності за цим рішенням. Разом з тим, [PERSON] є добросовісним набувачем, оскільки набув право власності на це майно відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 30 грудня 2014 року. У суду відсутні відомості про те, що [PERSON] знав, що відчужував не є власником цього майна. Водночас, належна [PERSON] квартира, що перейшла до неї в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], була відчужена без її згоди. Як вбачається з правову висновку Верховного Суду України у спорі про витребування власником майна від добросовісного набувача, за змістом\~ст. 388 ЦК України\~майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею (справа №6-146 цс 13 від 16.04.2014 року). Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідно до п.3 ч.1\~ст. 388 ЦК України, позивач вправі ставити питання про витребування даного майна у добросовісного набувача, оскільки відповідно до ч.1\~ст. 1268 ЦК України\~спадщина належить спадкоємцеві з часу її відкриття. \~Відповідно до\~ч.1,\~ч.2\~ст.\~5\~ЦПК України\~здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК врегульовує захист цивільних прав та інтересів судом та передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту\~цивільних прав\~та інтересів\~можуть бути:1)\~визнання права;\~2)\~визнання правочину\~недійсним;\~3)\~припинення дії,\~яка порушує\~право;4)\~відновлення становища,\~яке існувало\~до порушення;\~5)\~примусове виконання\~обов'язку\~в натурі;\~6)\~зміна правовідношення;\~7)\~припинення правовідношення;\~8)\~відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди;\~9)\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди;\~10)\~визнання незаконними\~рішення,\~дій чи\~бездіяльності органу\~державної влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органу місцевого\~самоврядування,\~їхніх посадових\~і службових\~осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Отже,\~з огляду\~на вище\~викладене,\~виходячи зі\~ змісту\~порушеного права\~та характеру\~його порушення,\~ спосіб\~захисту порушеного\~права позивача\~у даному\~випадкувизначений законом, а саме витребування спірного майна у добросовісного набувача в порядку ст. 338 ЦК України. Проте, таких вимог позивачем заявлено не було. Разом з тим, позивач просить припинити право власності [PERSON] на спірну квартиру. Проте, такий спосіб захисту порушеного права суперечить загальним засадам цивільного законодавства та не відповідає способу захисту, встановленого законом. Що стосується\~вимог позивача\~в частині\~витребування зазначеної\~квартиру шляхом\~зобовязання відповідача\~ звільнити\~квартиру та\~передати їй\~ключі,\~то в\~даному випадку\~цей спосіб\~захисту порушеного\~права позивача\~ \~не є\~ефективним, оскільки не відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. За таких\~обставин,\~суд вважає\~за необхідне\~відмовити [PERSON] в задоволенні позовних вимог в частині припинення права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], та витребування квартири шляхом зобовязання звільнити вказану квартиру та передати ключі. \~ \~ \~ \~Згідно квитанції № 56 від 14 квітня 2016 року та квитанції № 58 від 14 квітня 2016 при пред'явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору за вимоги майнового характеру в розмірі 2520 гривень 00 копійок та вимоги немайнового характеру в розмірі 551 гривня 21 копійка відповідно. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2520 гривень 00 копійок. \~\~\~\~\~\~На підставі викладеного і

Outcome: partial