Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області в інтересах [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер дід позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Зазначений будинок було побудовано у 1953 році. Позивач прийняла спадщину, але успадкувати будинок не може бо у спадкодавця відсутні правовстановлюючі документи на будинок. В судове засідання позивач з'явилася, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволені, надавши суду пояснення відповідні викладеному у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши та оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. За вимогами ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.. 1218 ЦК). До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст..1225 ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.(ст.. 1268 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.(ст.. 1269 ЦК). Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. (ст..1278 ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні позовних вимог суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинка. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Відповідно до вимог зазначених в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами). Як встановлено судом в судовому засіданні [INFO] помер [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] від 02.01.1993 року, свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.09.1970 року та сідоцтва про шлюб [NUMBER] виданого 16.07.2016 року, позивач є його онукою, яка на час відкриття спадку була неповнолітньою (а.с.5-6,8). Відповідно до довідки Степанівської сільської ради №920 від 29.11.2016 року, [PERSON], який помер [INFO], на момент смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Погосподарська книга має запис за особовим рахунком № 244, відповідно до якого зареєстроване домогосподарство за адресою [ADDRESS], головою якого є [PERSON]. В списку членів домогосподарства зазначена дружина [PERSON], яка відповідно до п. 18 померла [INFO] (а.с.10). Відповідно до довідки Олександрівського районного комунального підприємства «Олександрівське БТІ» від 13 грудня 2016 року, технічні показники житлового будинку [ADDRESS] не змінилися, самовільних будівель та споруд не виявлено (а.с.18). Спеціалістами Олександрівського БТІ 09.12.2016 року був виготовлений Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] (а.с.15-17). Зазначений технічний паспорт відповідно до листа Олександрівського районного комунального підприємства «Олександрівське БТІ» від 22.12.2016 року за № 337, є висновком БТІ про задовільний технічний стан будинку, який є придатним для проживання (а.с.27). Постановою приватного нотаріуса М.М. Левочка №446/02-14 від 30.11.2016 року, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними побудовами [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правостановлюючих документів (а.с.13-14). Свідок [PERSON], який є батьком позивача в судовому засіданні показав, що житловий будинок [ADDRESS], він не успадкував та не збирався реєструвати, бо донька вчилась у м. Донецьк у аспирантурі та мала намір там залишитися. Він хотів розібрати будинок, але коли дочка повернулась то почала мешкати у будинку дідуся. Розглянувши вимоги позивача про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем після померлого [PERSON] п'ятої черги, яка на час відкриття спадщини була неповнолітньою та відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, спадковий будинок був побудований спадкодавцем у 1953 році. Житловий будинок має задовільний стан і є придатним для проживання. На підставі зазначеного, ст..1216, 1218, 1225, 1269, 1278 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію»,та

Outcome: approved