Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~У жовтні 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про\~ солідарне стягнути\~з гр.\~[PERSON] та\~[PERSON] на\~користь Відкритого\~Акціонерного Товариства\~"Державний\~ощадний банк\~України",\~від імені\~якого діє\~філія-Кіровоградське\~обласне управління\~заборгованість у\~розмірі 465\~765,08\~грн. (основний борг -367 125,29 грн., прострочений борг - 27 994,23 грн., відсотки - 61 752,45 грн., пеня на прострочений борг - 2 979,96грн., пеня на прострочені відсотки -5 913,14грн.), та стягнення солідарно\~з відповідачів\~на користь\~позивача витрати\~по сплаті\~державного мита\~в розмірі\~1700\~грн.\~та 120\~грн. за сплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи. Позовна заява обґрунтована тим, що 11.08.2008 року між філією-Кіровоградське обласне управління ВАТ "Ощадбанк" та гр. [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 361, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч дол. 00 центів.) дол. США., на 13 років, термін остаточного погашення кредиту 11 серпня 2021 року, з відсотковою ставкою 15,5% річних, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору про іпотечний кредит. Відповідно до п. 1.3 кредит був наданий готівкою. Згідно до п. 4.3.2. Позичальник зобов'язується повернути кредит в сумі 50 000 дол. США. Здійснювати погашення Кредиту та сплату відсотків за користування ним щомісячно згідно кредитного договору, не пізніше 11 числа місяця, наступного за звітним. Позичальник зобов'язаний точно в строки, обумовлені договором, погашати Кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користування Кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в Договорі. Починаючи з 10.10.2008 року [PERSON] припинив сплачувати основний борг користування кредитом і в нього виникла заборгованість перед Банком. [PERSON] та [PERSON] було направлено листи-повідомлення про виникнення заборгованості по наданому кредиту. Але до цього часу заборгованість не сплачена. Відповідно до п. 5.1. договору за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору, Сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним законодавством України. Пунктом 5.2. Договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасної сплати процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за Договором, Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,4% від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення. Внаслідок порушення термінів сплати основного боргу та відсотків за користування кредитом станом на 01.10.2009 року заборгованість гр. [PERSON] перед філією-Кіровоградське обласне управління ВАТ "Ощадбанк" становить: основний борг - 45 833,37 дол. США в еквіваленті 367 125,29грн. Прострочений борг - 3 494,91 дол. США в еквіваленті 27 994,23 гри. Відсотки - 7 709,42 дол. США в еквіваленті 61 752,45 грн. Пеня на прострочений борг - 372,03 дол. США в еквіваленті 2 979,96 грн. Пеня на прострочені відсотки - 738,22 дол. США в еквіваленті 5 913,14грн. Загальна сума заборгованості 58\~714, 95 дол. США в еквіваленті на гривню 465\~765, 08 грн. В\~ забезпечення\~ виконання\~ зобов'язань\~ по\~ кредитному договору\~ було укладено 11.08.2008 року між [PERSON], [PERSON] та ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі начальника філії-Кіровоградське обласне управління ВАТ "Державний ощадний банк України" [PERSON] тристоронній договір поруки №366, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати по зобов'язаннях за договором про іпотечний кредит № 361 від 11.08.2008р. солідарно та у тому ж обсязі, що і [PERSON] (п.3.1 договору поруки). Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань по договору про іпотечний кредит було укладено договір іпотеки №3603 від 11.08.2008р. Відповідно до п.3.4. кредитного договору Банк має право, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов кредитного договору або договору застави, достроково стягнути Кредит та суму нарахованих відсотків та інших платежів, що підлягають сплаті. З посиланням на зазначене сторона позивача просила задовольнити позовні вимоги повністю. \~ \~ \~ \~Заочним рішенням\~Кіровського районного\~суду м.\~Кіровограда від\~15\~березня 2010\~року,\~ухваленому у\~справі,\~позов ВАТ\~«Державний Ощадний\~банк України»\~в особі\~якої діє\~філія Кіровоградське\~обласне управління\~на підставі\~Статуту та\~Положення про\~філію до\~[PERSON] та\~[PERSON] про\~стягнення заборгованості,\~задоволено повністю.\~Стягнуто солідарно\~з [PERSON]\~та [PERSON]\~на користь\~ВАТ «Державний\~Ощадний банк\~України» в\~особі якої\~діє філія\~Кіровоградське обласне\~управління на\~підставі Статуту\~та Положення\~про філію заборгованість\~у розмірі\~465\~765,08\~грн. (основний борг -367 125,29 грн., прострочений борг - 27 994,23 грн., відсотки - 61 752,45 грн., пеня на прострочений борг - 2 979,96 грн., пеня на прострочені відсотки -5 913,14 грн.), а також витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в сумі\~ 120,00 грн. та державне мито в сумі 1\~700 грн. ( а.с. 64-67). \~ \~ \~ \~16 травня 2018 року відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування заочного рішення від 15 березня 2010 року по справі №2-1007/10. Вказав, що в судові засідання не зявлявся, оскільки не був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання, судові повістки не отримував, у звязку з чим був позбавлений можливості подати відзив на позов та надати суду докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Окрім того, категорично заперечує, що ним підписувався договір поруки № 366 від 11.08.2008 року, тому вважає, що відсутні були підстави для стягнення з нього заборгованості. З матеріалами справи його представник ознайомився 27 квітня 2018 року (а.с. 97). \~ \~ \~ \~05.09.2018 року судом скасовано заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2010 року, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, призначено підготовче засідання, яке 02.10.2018 року закрито та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 26 лютого 2019 року. \~ \~ \~ \~В судове засідання, при розгляді справи після скасування заочного рішення, представник позивача вимоги підтримала, просила задовольнити. Крім того стороною позивача надано відповідь на відзив, згідно якого, хоча відповідач [PERSON] помер 17.05.2011 р., спадкоємці у нього відсутні, а отже не відбулось переходу зобов»язань до нового боржника, а тому договір поруки № 366 від 11.08.2008 року не є припиненим, а тому не звільняє [PERSON] від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, однак направив до суду його представника, який подав відзив на позовну заяву, вимоги не визнав в повному обсязі посилаючись на те, що у своїй позовній заяві позивач не відобразив фактичні обставини, що мають істотне значення для вирішення позову по суті. Так, зазначає, що відповідач [PERSON] помер 17.05.2011 року, зі змісту договору поруки № 366 від 11.08.2008 року вбачається, що вказаний договір поруки не містить положень про згоду поручителя на переведення боргу у разі смерті боржника, при цьому містить застереження про те, що припинення поруки здійснюється у випадку заміни боржника іншою особою, якщо поручитель не виявив згоди відповідати за нового боржника (п. 4.2.), у зв»язку з чим договір поруки є припиненим з 17.05.2011 року, а тому вимоги до [PERSON] є безпідставними. Заслухавши доводи учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним у задоволенні вимог відмовити, з наступних підстав. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Так з'ясовано, що 11.08.2008 року між філією-Кіровоградське обласне управління ВАТ "Ощадбанк" та гр. [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 361, згідно якого останньому було надано кредит в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч дол. 00 центів.) дол. США., на 13 років, термін остаточного погашення кредиту 11 серпня 2021 року, з відсотковою ставкою 15,5% річних, відповідно до п.п. 1.1, 1.2 договору про іпотечний кредит. Відповідно до п. 1.3 кредит був наданий готівкою. Згідно до п. 4.3.2. Позичальник зобов'язується повернути кредит в сумі 50 000 дол. США. Здійснювати погашення Кредиту та сплату відсотків за користування ним щомісячно згідно кредитного договору, не пізніше 11 числа місяця, наступного за звітним. Позичальник зобов'язаний точно в строки, обумовлені договором, погашати Кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користування Кредитом, комісійні винагороди, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по кредитному договору на першу вимогу Банку сплатити штрафні санкції, як це передбачено в Договорі. Починаючи з 10.10.2008 року [PERSON] припинив сплачувати основний борг користування кредитом і в нього виникла заборгованість перед Банком. [PERSON] та [PERSON] було направлено листи-повідомлення про виникнення заборгованості по наданому кредиту. Але до цього часу заборгованість не сплачена. Відповідно до п. 5.1. договору за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань по цьому Договору, Сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених в цьому Договорі та чинним законодавством України. Пунктом 5.2. Договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов'язань по поверненню основної суми Кредиту та своєчасної сплати процентів за користування Кредитом, комісійних винагород та інших платежів за Договором, Позичальник зобов'язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,4% від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення. Внаслідок порушення термінів сплати основного боргу та відсотків за користування кредитом станом на 01.10.2009 року заборгованість гр. [PERSON] перед філією-Кіровоградське обласне управління ВАТ "Ощадбанк" становить: основний борг - 45 833,37 дол. США в еквіваленті 367 125,29грн. Прострочений борг - 3 494,91 дол. США в еквіваленті 27 994,23 гри. Відсотки - 7 709,42 дол. США в еквіваленті 61 752,45 грн. Пеня на прострочений борг - 372,03 дол. США в еквіваленті 2 979,96 грн. Пеня на прострочені відсотки - 738,22 дол. США в еквіваленті 5 913,14грн. Загальна сума заборгованості 58\~714, 95 дол. США в еквіваленті на гривню 465\~765, 08 грн. В\~ забезпечення\~ виконання\~ зобов'язань\~ по\~ кредитному договору\~ було укладено 11.08.2008 року між [PERSON], [PERSON] та ВАТ "Державний ощадний банк України" в особі начальника філії-Кіровоградське обласне управління ВАТ "Державний ощадний банк України" [PERSON] тристоронній договір поруки №366, відповідно до якого [PERSON] зобов'язався відповідати по зобов'язаннях за договором про іпотечний кредит № 361 від 11.08.2008р. солідарно та у тому ж обсязі, що і [PERSON] (п.3.1 договору поруки). Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань по договору про іпотечний кредит було укладено договір іпотеки №3603 від 11.08.2008р. Відповідно до п.3.4. кредитного договору Банк має право, у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником умов кредитного договору або договору застави, достроково стягнути Кредит та суму нарахованих відсотків та інших платежів, що підлягають сплаті. Заочним рішенням\~Кіровського районного\~суду м.\~Кіровограда від\~15\~березня 2010\~року,\~ухваленому у\~справі,\~позов ВАТ\~«Державний Ощадний\~банк України»\~в особі\~якої діє\~філія Кіровоградське\~обласне управління\~на підставі\~Статуту та\~Положення про\~філію до\~[PERSON] та\~[PERSON] про\~стягнення заборгованості,\~задоволено повністю.\~Стягнуто солідарно\~з [PERSON]\~та [PERSON]\~на користь\~ВАТ «Державний\~Ощадний банк\~України» в\~особі якої\~діє філія\~Кіровоградське обласне\~управління на\~підставі Статуту\~та Положення\~про філію заборгованість\~у розмірі\~465\~765,08\~грн. (основний борг -367 125,29 грн., прострочений борг - 27 994,23 грн., відсотки - 61 752,45 грн., пеня на прострочений борг - 2 979,96 грн., пеня на прострочені відсотки -5 913,14 грн.), а також витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи в сумі\~ 120,00 грн. та державне мито в сумі 1\~700 грн. ( а.с. 64-67). \~ \~ \~ \~17.05.2011 року відповідач [PERSON] помер. 07.07.2011 р. за №18-10/895 позивачем було направлено до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 вимогу до спадкоємців спадкодавця-позичальника [PERSON] щодо погашення існуючої заборгованості за кредитним договором. (а.с. 193). Тобто, позивачем у строк, визначений ч. 2 ст. 1281 ЦК України, предявлено вимогу до спадкоємців спадкодавця [PERSON] щодо погашення заборгованості спадкодавця за кредитним договором. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 193). 05.09.2018 року судом скасовано заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2010 року та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.03.2019 року провадження за позовом ВАТ «Державний Ощадний банк України» в особі якої діє філія Кіровоградське обласне управління на підставі Статуту та Положення про філію в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] закрито, у зв'язку зі смертю останнього. Відповідно до вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів в порядку, передбаченому ЦПК України. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)». \~ \~ \~ \~ Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України в разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За змістом ст. 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником. Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпечуваного нею зобов'язання. Згідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку із цим не може бути виконаним іншою особою. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в своїй постанові № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» роз'яснив, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя суди мають враховувати, що поручитель приймає на себе зобов'язання відповідати за виконання кредитного договору боржника (статті 553-554 ЦК України), а також за будь - якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо таке зазначено в договорі поруки. Відповідно до статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником, а згідно зі статтею 607 ЦК України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна сторона не відповідає. Таким чином на поручителя може бути покладено відповідальність за порушення боржником обов'язку щодо виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності у позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за будь - якого нового боржника, зафіксоване в тому числі у договорі поруки. Також відповідно до правової позиції Верховного Суду України в справі №6-206цс15 від 03 червня 2015 року, згідно із частиною третьою статті 559 ЦК України порука припиняється в разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Умовами Договору поруки, або будь-яким іншим чином, позивач не надавав своєї згоди поручатися за виконання кредитних зобов'язань будь яких інших осіб за Кредитним договором, навіть в разі спадкування. Отже, якщо поручитель не погоджується забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником (спадкоємцем позичальника), порука на підставі ч. 3 ст. 559 ЦК України припиняється. Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов'язанні. З даних норм закону випливає, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов'язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. На поручителів може бути покладено обов'язок щодо належного виконання зобов'язання за кредитним договором у випадку смерті позичальника лише за наявності в позичальника правонаступника, який прийняв спадщину, та згоди поручителя відповідати за нового боржника, зафіксованої в тому числі й у договорі поруки як згоди відповідати за виконання зобов'язання перед будь-яким боржником у разі переведення боргу за забезпечувальним зобов'язанням. Враховуючи викладене вище, смерть боржника за Кредитним договором та відсутність спадкоємців, яких суд може залучити до участі в справі як правонаступників, а також зважаючи на те, що поручитель [PERSON] не висловив жодним чином свою згоду відповідати за нового боржника, при цьому така згода відсутня і в договорі поруки, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позивача. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Пронін проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, при відмові у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed