Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, котрого підтримала у судовому засіданні представник [PERSON]Л та пояснила суду, що квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON]. Відповідно до Закону України „Про житлово-комунальні послуги, Статуту та рішення Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 09.09.2010 року № 2952-52/2010, КП «Житлоінфоцентр» на час звернення до суду являвся балансоутримувачем будинку № 83 по вул. Моцарта в м. Коломиї і виконавцем послуг з утримання будинку і прибудинкової території. Власники квартир даного будинку створили обєднання співвласників квартир багатоквартирного будинку відповідно до Закону України „Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку та ч. 3 ст. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду. В березні місяці 2016 по вул.Моцарта в м.Коломия знято збалансу позивача. Згідно ч. 4 ст.10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду комунальні підприємства по експлуатації житла зобовязані здійснювати обслуговування приватизованого житла за регульованими тарифами. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 10 згаданого закону утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій незалежно від форми власності на них. Власники квартир є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Відповідно до Закону України „Про житлово-комунальні послуги (ст.20) споживач зобовязаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічна норма закріплена в Правилах користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992р. зі змінами внесеними постановою №45 від 24.01.2006р. На неодноразові пропозиції КП «Житлоінфоцентр» відповідач відмовилася укласти договір про надання послуг з утримання будинку та при будинкової території, хоча послугами користується. Статтею 8 ЦК України передбачено, що якщо цивільні відносини не врегульовані ЦК України, іншими актами цивільного законодавства, або договором, вони регулюються тими правовими нормами Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини. Відповідач [PERSON] послуги з утримання будинку та при будинкової території не сплачувала в результаті чого утворився борг за період з квітня 2011 року по грудень 2015 року включно. Комунальним підприємством «Житлоінфоцентр» за період з квітня 2011 року по 01.01.2016 року надано послуги по обслуговуванню будинку і прибудинкової території, а саме: заміна черепичних дашків у будинку, технічне обслуговування та експертне обстеження ліфтів, супровідні роботи до капітального ремонту ліфтів, вивезення і захоронення твердих побутових відходів; прибирання прибудинкової території; освітлення сходових кліток обслуговування димо-вентиляційних каналів; аварійне обслуговування будинку та обслуговування внутрішньобудинкових мереж водопостачання та каналізації; поточний ремонт підготовка будинку до роботи в осінньо-зимовий період; видача довідок . Зауважила, що відповідач з претензіями щодо неякісного надання послуг чи їх ненадання до позивача не зверталась. Станом на 01.01.2016 р. борг відповідача з оплати за утримання будинку і прибудинкової території становить 4079,36 гривень за період з квітня 2011 року по 31.12.2015 року. 16.12.2015 року Коломийським міськрайонним судом видано судовий наказ за заявою КП «Житлоінфоцентр» про стягнення з відповідача боргу за утримання будинку і прибудинкової території. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 22.01.2016 року за заявою боржника судовий наказ по справі №346/5616/15ц скасовано, тому вони змушені звернутися до суду про стягнення боргу. Зазначає, що в процесі розгляду цивільної справи відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності, крім того на даний час у відповідача виникла додаткова заборгованість, а тому виникла необхідність уточнити позовні вимоги. Оскільки позовну заяву до суду подано 02 лютого 2016 року, то вважає, що КП «Житлоінфоцентр» має право вимагати стягнення заборгованості з лютого 2013 року. В березні місяці 2016 року будинок № 83 по пул. Моцарта в м. Коломиї знято з балансу позивача. На дату зняття будинку з балансу позивача за відповідачем рахується борг по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території, який за період з лютого 2013 року по 29 лютого 2016 року становить 2713 грн. 29 коп., а тому позовну вимогу про стягнення боргу за утримання будинку та при будинкової території змінюють з 4079,36 грн. за період з квітня 2011 року по 31.12.2015 року на 2713 грн.29 коп. за період з лютого 2013 року по 29 лютого 2016 року (в межах строку позовної давності). В звязку із зміною періоду та суми боргу відповідно перерахунку підлягає інфляційна сума та 3 відсотки річних, які відповідач повинна сплатити згідно вимог ч.2 ст. 625 ЦК України за весь час прострочення. Відповідно до розрахунку у виписці інфляційна сума від суми заборгованості по оплаті за утримання будинку становить 1252,97 грн., а 3% річних - 142,24 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь Комунального підприємства "Житлоінфоцентр" - 2 713 гривень 29 копійок боргу за утримання житлового будинку і прибудинкової території за період з лютого 2013 року по 29 лютого 2016 року, 1 252 грн. 97 коп. - інфляційних збитків від суми заборгованості по оплаті за утримання будинку та 142 грн. 24коп. 3% річних за весь період затримки з лютого 2013 року, а всього 4\~108,50 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду письмове заперечення, в котрому зазначила, що вимоги КП «Житлоінфоцентр» є незаконними , безпідставними та необґрунтованими виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.19 Закону України„Про житлово-комунальні послуги відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно п.3 ч.2 ст.21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги виконавець зобовязаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з пиповим договором. Згідно ч.1 ст.32 Закону України„Про житлово-комунальні послуги плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Так як договір на надання послуг між нею, відповідачем [PERSON] та позивачем КП «Житлоінфоцентр» не укладався, вимоги позивача про стягнення з неї заборгованості є безпідставними і не відповідають вищезазначеним нормам закону. Ст. 26 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» передбачено 18 істотних умов, серед яких є ті, про які усно домовитися нереально . Зокрема, визначення місць розподілу , в яких відбувається передача послуг від виконавця /виробника споживачу, порядок здійснення ремонту , перелік форс-мажорних обставин тощо. Так як договір між нею відповідачем та позивачем укладений не був, то відсутні будь які зобовязання перед позивачем КП «Житлоінфоцентр». Крім того, послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території позивачем, їй не надавались і КП «Житлоінфоцентр» не представило жодних доказів надання таких послуг. Вказала, що позовні вимоги КП «Житлоінфоцентр» виходять за межі строку позовної давності , встановленого ст. 256 ЦК України, так як заборгованість нараховано з 01.03.2011 р. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити, та розгляд справи проводити у її відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, враховуючи письмові заперечення відповідача, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні суд вважає, що позов слід задоволити з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечується сторонами, квартира [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Житлоінфоцентр» № 39 від 01.02.2016 р (а.с.5) Загальна площа квартири становить 54,1 м. кв. Відповідно до Закону України „Про житлово-комунальні послуги, Статуту та рішення Коломийської міської ради Івано-Франківської області від 09.09.2010 року № 2952-52/2010, КП «Житлоінфоцентр» являвся балансоутримувачем будинку № 83 по вул. Моцарта в м. Коломиї і виконавцем послуг з утримання будинку і прибудинкової території.(а.с.24) Власники квартир даного будинку створили обєднання співвласників квартир багатоквартирного будинку відповідно до Закону України „Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку та ч. 3 ст. 10 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду. Згідно ч. 4 ст.10 закону „Про приватизацію державного житлового фонду комунальні підприємства по експлуатації житла зобовязані здійснювати обслуговування приватизованого житла за регульованими тарифами. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 10 згаданого закону утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій незалежно від форми власності на них. Власники квартир є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01.06.2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» встановлено порядок формування тарифу на обслуговування будинку і прибудинкової території. Положеннями ст. 382 ЦК України передбачено, що власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Ст. ст. 360, 369 ЦК України передбачено, що кожний учасник спільної часткової та спільної сумісної власності відповідно до своєї частки повинен брати участь у витратах по утриманню і зберіганню спільного майна. Відповідно до Закону України „Про житлово-комунальні послуги (ст.20) споживач зобовязаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Аналогічна норма закріплена в Правилах користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992р. зі змінами внесеними постановою №45 від 24.01.2006р. На неодноразові пропозиції КП «Житлоінфоцентр» відповідачка відмовилася укласти договір про надання послуг з утримання будинку та при будинкової території, хоча послугами користується. Актом від 20.11.2012 р. засвідчено відмову відповідача на укладення договору (а.с124). Статтею 8 ЦК України передбачено, що якщо цивільні відносини не врегульовані ЦК України, іншими актами цивільного законодавства, або договором, вони регулюються тими правовими нормами Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно п. 5 Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд і прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 529 від 20.05.2009 року розрахунковим періодом є календарний місяць. Статтею 68 Житлового кодексу України передбачено, що квартирна плата та плата за комунальні послуги вносяться щомісячно. Відповідно до постанови Ради Міністрів Української PCP № 264 від 12 липня 1985 р. в редакції 22.08.1991 року «Про строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги» оплата послуг проводиться не пізніше 10 числа наступного за оплачуваним місяця. Комунальним підприємством «Житлоінфоцентр» відповідачу надано послуги по обслуговуванню будинку і прибудинкової території а саме: заміна черепичних дашків у будинку, технічне обслуговування та експертне обстеження ліфтів, супровідні роботи до капітального ремонту ліфтів, вивезення і захоронения твердих побутових відходів; прибирання прибудинкової території; освітлення сходових кліток; обслуговування димо-вентиляційних каналів; аварійне обслуговування будинку та обслуговування внутрішньобудинкових мереж водопостачання та каналізації; поточний ремонт і підготовка будинку до роботи в осінньо-зимовий період; видача довідок . Вищезгадане підтверджується поясненнями свідків. Свідок [PERSON], яка займає посаду начальника виробничо-технічного відділу КП «Житлоінфоцентр», є відповідальною за надання послуг в спірному будинку та квартирі, в якій мешкає відповідач пояснила, що послуги підприємством завжди надавались в повному обсязі. Свідок [PERSON], яка займає посаду начальника абонентського відділу КП «Житлоінфоцентр», є відповідальною за формування тарифів на надання послуг КП «Житлоінфоцентр», в судовому засіданні пояснила, що пропонували всім укласти угоду , спочатку інформували через ЗМІ та на інформаційних дошках, ходили по квартирам. Відповідач відмовилась підписати угоду без зазначення причин, про що складено акт, також відмовилась від ознайомлення з актом. Згідно статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено порядок вирішення спорів, щодо надання неякісних послуг чи їх ненадання, а саме шляхом складання претензії і направлення її виконавцю послуг який в триденний термін зобовязаний або здійснити перерахунок вартості послуг або дати письмову обгрунтовану відмову в задоволені його претензії. Відповідачка з претензіями щодо неякісного надання послуг чи їх ненадання не зверталася. Тарифи на квартирну плату встановлені рішенням виконкому Коломийської міської ради №178 від 24.06.2008 року з 10 липня 2008 року 0,89 грн. за 1 м кв. та 0,21 грн. за користування ліфтом. Рішенням виконавчого комітету №87 від 30.03.2010 року проведено коригування тарифу відповідно до постанови Кабінету Міністрі України №529 та складає 1,22 грн в будинках без ліфтів та 1,54 грн в будинках з ліфтами. Коригування тарифу проведено рішеннями міської ради №197 від 02.06.2014 року та 108 від 03.06.2014 року. Рішенням виконавчого комітету Коломийської міської ради № 269 від 30.12.2014 року встановлено нові тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, рішеннями № 67 від 24.03.2015 року та №81 від 27.03.2015 року даний тариф відкоригований і складає 1,54 грн. в будинках без ліфтів та 2,02 грн. в будинках з ліфтами та додатково проводиться коригування тарифу в залежності від класу будинку.(а.с.11-16). Будинок № 83 по вул. Моцарта знято з балансу підприємства відповідно до акту від 04.03.2016 р., що стверджується довідкою КП «Житлоінфоцентр» № 252 від 03.06.2016 р. (а.с.123). Судом встановлено, що 25 лютого 2013 року Коломийським міськрайонним судом винесено ухвалу про скасування судового наказу виданого 07 лютого 2013 року за заявою КП «Житлоінфоцентр» про стягнення з [PERSON] боргу за утримання житлового будинку і прибудинкової території за період з квітня 2011 року по 01 січня 2013 року (а.с..130). 16.12.2015 року Коломийським міськрайонним судом видано судовий наказ за заявою КП «Житлоінфоцентр» про стягнення з відповідача боргу за утримання будинку і прибудинкової території. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 22.01.2016 року за заявою боржника судовий наказ по справі №346/5616/15ц скасовано (а.с.88) Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно із частиною першою статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоч у частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.(Правова позиція Постанова Верховного Суду України № 6-2951 цс15 від 20.04.2016 р.) Отже, посилання відповідача на відсутність письмового договору з позивачем не може бути підставою для невиконання ним зобов'язання по оплаті вартості наданих послуг, а тому заперечення відповідача з цього приводу судом не приймаються. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати певну роботу, надати послуги, сплатити гроші) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як встановлено ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи із загальних положень та змісту цивільного законодавства України, звичаїв ділового обороту, з урахуванням того, що договір між сторонами не укладався, враховуючи, що позивач надавав відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідач у свою чергу їх приймав та претензій щодо їхньої якості не заявляв, йому присвоєно особовий рахунок , суд вважає, що до даних правовідносин повинні застосовуватися норми ст.ст. 526, 610, 614 ЦК України, які регламентують загальні умови виконання зобов'язання, правові наслідки та відповідальність за порушення зобов'язання. За змістом ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Із додаткової позовної заяви позивача вбачається, що розрахунок заборгованості зроблено у межах трирічного строку позовної давності. В березні місяці 2016 року будинок № 83 по пул. Моцарта в м. Коломиї знято з балансу позивача. Отже, на дату зняття будинку з балансу за відповідачем [PERSON] рахується борг по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території, який за період з лютого 2013 року по 29 лютого 2016 року становить 2713 грн. 29 коп., що підтверджується випискою по квартирі (а.с134-137). Враховуючи те, що правовідносини, які передбачають обов'язок споживача оплатити надані житлово-комунальні послуги та право замовника послуг вимагати відповідної оплати, є за своєю правовою природою грошовим зобов'язанням, тому за прострочення його виконання підлягають застосуванню наслідки, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних від простроченої суми. Таким чином, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України стягненню підлягає 1252,97 грн.-нфляційна сума від суми заборгованості по оплаті за утримання будинку та 142,24 грн.- 3 % річних від простроченої суми Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. Слід стягнути з відповідача 1378 грн. сплаченого КП "Житлоінфоцентр" судового збору. На підставі наведеного та ст.ст.11, 257, 264, 267, 360,369, 382,509, 512, 514, 516, 526, 543, 610, 614, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 19, 20, 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", Правилами користування приміщеннями будинків і прибудинкових територій,

Outcome: approved