Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

Представник ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Дубровицького районного суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованість у розмірі 14453,33 грн. за кредитним договором № DNH4KP20671136 від 28.04.2006 року. Одночасно позивач просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 28.04.2006 року між ПАТ КБ "Притватбанк" (надалі Позивач) та [PERSON] (надалі - Відповідач) було укладено договір №DNH4KP20671136 відповідно до умов якого Відповідач отримала кредит у розмірі 6796,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка", складає між ним і банком договір, про що свідчить заява Відповідача. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому Договором. Проте, Відповідач у свою чергу не виконала належним чином свої зобов'язання за укладеним договором №DNH4KP20671136 щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків в результаті чого станом на 12.02.2016 року, утворилась заборгованість в розмірі 64975,00 грн., Проте, рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 05.08.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" за договором №DNH4KP20671136 від 28.04.2006 року, стягнуто 51686,11 грн., а тому із врахуванням вже задоволеної рішенням суду суми, а також штрафів відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг, що складає 500,00 грн. фіксована частина та 664,44 грн. процентна складова, заборгованість [PERSON] станом на 12.02.2016 року, складає 14453,33 грн. В судове засідання представник Позивача не з'явився, проте у позовній заяві вказав на можливість розгляду справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач судове засідання не з'явилась, хоча про розгляд справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Вісті Рівненщини" (а.с.36-37). Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик, відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Оскільки від Відповідача не надійшло доказів добровільної сплати заборгованості, тому суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідачів про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності та постановлення заочного рішення у справі. Судом встановлено, що 28.04.2006 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір №DNH4KP20671136, відповідно до умов якого Відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 6796,40 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка", складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис Відповідача на заяві (а.с.7). Позивач свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.п. 3.2.2., 3.2.3. умов надання споживчого кредиту фізичним особам («розстрочка») (Стандарт) позичальник зобов'язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п.4.1., 4.2. даних умов та тарифів. Повну сплату відсотків за користування кредитом здійснити не пізніше до фактичного повного погашення Кредиту. Відповідно до п. 3.2.4 даного договору, позичальник зобов'язується сплатити банку винагороду у строки та розмірі згідно тарифів, заяви та даних умов. Відповідно до п. 3.2.7 даного договору, позичальник зобов'язується погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь час користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомлені банку, передбаченого п.п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3. Відповідно до п. 3.2.8 договору, позичальник зобов'язується надавати банку кошти для погашення заборгованості за даними умовами включаючи кредит, винагороду й відсотки за користування кредитом, які передбачені заявою. Відповідно до п. 3.2.9 договору, позичальник зобов'язується повністю повернути Кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2. цих умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до п. 5.7 "Правил користування платіжною карткою", банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором. Дослідивши у судовому засіданні розрахунок суми заборгованості, судом встановлено, що Відповідач порушила свої зобов'язання, внаслідок чого станом на 12.02.2016 року за договором №DNH4KP20671136 від 28.04.2006 року утворилась заборгованість на загальну суму - 64975,00 грн. Як вбачається із копії рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 05.08.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" за договором №DNH4KP20671136 від 28.04.2006 року, стягнуто 51686,11 грн. (а.с.3). Таким чином, із врахуванням вже задоволеної рішенням суду суми, а також штрафів відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг, що складає 500,00 грн. фіксована частина та 664,44 грн. процентна складова, заборгованість [PERSON] №DNH4KP20671136 від 28.04.2006 року, станом на 12.02.2016 року, складає 14453,33 грн. Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Предметом кредитного договору є грошові кошти в національній або іноземній валюті. Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 214 ЦПК України суд, під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved