Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

Позивач 28.05.2015 року звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що йому та відповідачам на праві приватної спільної часткової власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. Ломоносова №4, м. Герца Чернівецької області. Відповідно до договору дарування та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачу належать 52/100 частини обєкту нерухомого майна. У звязку з тим, що сторони складають різні сімї, у позивача виникла необхідність виділити частки в натурі. Виділити його частку в натурі являється можливим, що підтверджується висновком щодо технічної можливості поділу в натурі частки обєкта нерухомого майна. Оскільки домовитись про добровільний виділ частки сторони не змогли у звязку з відсутністю коштів у відповідача, позивач змушений був звернутись до суду. Представники позивача в судовому засіданні дали пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просили задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у ній. Відповідачі в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позовних вимог, та пояснили суду, що дійсно позивачу належить 52/100 частини житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами за адресою вул. Ломоносова №4, м. Герца Чернівецької області. Даний будинок належить їм на праві спільної часткової власності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачу та відповідачам належить на праві приватної спільної часткової власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою вул. Ломоносова №4, м. Герца Чернівецької області. Відповідно до договору дарування від 12.06.1996 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивачу належать 52/100 частини обєкту нерухомого майна. Положеннями статей\~21,\~24,\~41 Конституції України\~та статей\~319,\~358 ЦК України\~гарантовано принцип згідно з яким всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Поняття спільної часткової власності викладено в частині 1\~статті 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Згідно зі\~статтею 358 вказаного Кодексу\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Способи реалізації існуючих у співвласника правомочностей розпорядження спільним майном передбачені в статтях\~364,\~367 ЦК України. Так\~статтею 364 ЦК України\~співвласнику надано право на виділ в натурі його частки із майна, що є у спільній частковій власності. При цьому якщо такий виділ не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Технічний поділ спірного житлового будинку №4 по вул. Ломоносова в м.Герца Чернівецької області за технічними показниками можливий, що підтверджується Висновком про технічну можливість поділу нерухомого майна, а саме 52/100 частини житлового будинку яка належить позивачу складається з: частини житлового будинку літ. "А", що складається із коридору 1 -1 площею 3,00 кв.м.; комори 1-2 площею 3,90 кв.м.; коридору 1- 3 площею 2,50 кв.м. кухня 1-4 площею 7,00 кв.м.; житлової кімнати 1-5 площею 11,80 кв/м.; житлової кімнати 1-6 площею 25,40 кв.м.; сараю літ. "В" площею 34,30 кв.м..; убиральні літ. "Ж"; сараю літ. К" площею 6,20 кв.м.; сараю літ. "Л" площею 10,40 кв.м.; літньої кухня ліг. "М" площею 26,80 кв.м.; огорожі № 2,3. Договір про виділ в натурі частки з нерухомого майна спільного майна укладається у письмовій формі. Змістом пунктів 2.2, 2.7 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, встановлено проведення поділу на самостійні об'єкти нерухомого майна відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси і вирішення спорів щодо поділу об'єктів нерухомого майна в судовому порядку. Отже, можливість проведення виділу або поділу у натурі майна, яке перебуває у спільній частковій власності, закон пов'язує з домовленістю співвласників, оформленою письмовим і нотаріально посвідченим договором, або у судовому порядку за відсутності цих обставин. При цьому виділ частки майна, що є об'єктом спільної часткової власності, у натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників, а особа набуває право власності на виділене майно з державною реєстрацією такого права у встановлених законом випадках. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності, за всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Враховуючи те, що сторони не змогли добровільно домовитися з приводу виділу частки зі спільної часткової власності, яка належить позивачу, останній звернувся до суду за захистом свого права. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Вирішуючи справу, суду окрім спеціальної норми слід врахувати і загальні засади цивільного законодавства (ст.3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. Враховуючи те, що в позасудовому порядку сторони не змогли домовитися про виділ 52/100 частки житлового будинку, яка належить позивачу на праві спільної часткової власності, також враховуючи технічну можливість поділу обєкта нерухомого майна, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Також суд бере до уваги визнання позову відповідачами, оскільки це не суперечить закону. На підставі наведеного,

Outcome: approved