Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

У позові позивач вказує, що відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серії НАА № 484423 від 11.06.2014 року є власником нежитлової будівлі (овочесховища), розташованого на земельній ділянці площею 0,28 га, з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться по вул. Кащука, 3-б в смт. Диканька Полтавської області та перебуває у комунальній власності Диканської селищної ради Диканського району Полтавської області /далі - Диканська селищна рада/. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від укладення договору оренди вказаної вище земельної ділянки, хоча ця земельна ділянка ним використовується для розміщення належного йому овочесховища, не сплачує коштів за її використання, внаслідок чого Диканська селищна рада недоотримала кошти у вигляді орендної плати за землю за період з 01 січня 2015 року по 01 грудня 2017 року у розмірі 29 645 грн. 75 коп., позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь вказану суму матеріальної шкоди та судові витрати по справі у розмірі 1762,00 грн. Враховуючи те, що вказана справа є малозначною, так як ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, то відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа була розглянута в судовому засіданні без виклику і повідомлення учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. З наявної у матеріалах справи поштової розписки про отримання відповідачем [PERSON] копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями документів вбачається, що відповідач зазначені документи отримав 08 червня 2018 року. У зв'язку з тим, що станом на перше судове засідання 15-ти денний термін надання відзиву на позов для відповідача виходячи з дати отримання ним копії ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позову та доданих до неї документів не закінчився, то ухвалою суду від 20 червня 2018 року перше судове засідання було відкладене з метою надання можливості відповідачу надання суду відзиву на позов у наданий йому судом 15-ти денний строк з дня отримання копії ухвали суду про відкриття провадження. Однак і у вказаний термін відповідач відзиву на позов до суду не надав як і не надав якихось клопотань. Вказане свідчить про байдуже ставлення відповідача як до вимог позивача, так і до розгляду справи стосовно нього.\~\~ Третя особа - Диканська районна державна адміністрація Полтавської області в особі Комісії по визначенню збитків власникам землі та землекористувачам Диканського району у своєму письмовому клопотанні вказала, що не заперечує проти позову. Розглянувши матеріали справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без виклику і повідомлення учасників справи, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 березня 2012 року між позивачем [PERSON] селищною радою та приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди землі площею 0,28 га з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка знаходиться по вул. Кащука, 3-б в смт. Диканька Полтавської області та перебуває у комунальній власності Диканської селищної ради. З наявної у матеріалах справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що згідно договору купівлі-продажу серії НАА № 484423 від 11 червня 2014 року відповідач [PERSON] став власником нежитлового приміщення (овочесховища), розміщеного на орендованій у позивача вищевказаній земельній ділянці, розташованій по вул. Кащука, 3-б в смт. Диканька Полтавської області. Відповідно до ч. 1 ст. 31 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі, зокрема, припиняється в разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Як вбачається з наявних у матеріалах справи листів позивача, адресованих відповідачеві [PERSON] від 16 червня 2014 року та 30 листопада 2017 року, відповідачеві пропонувалося укласти договір оренди земельної ділянки, на якій розміщене належне йому на підставі договору купівлі-продажу нежитлове приміщення (овочесховище). Окрім цього, у вказаних листах відповідачу [PERSON] повідомлялося про наслідки неукладення ним договору оренди земельної ділянки, яка знаходиться в комунальній власності Диканської селищної ради, зокрема про направлення позову до суду про відшкодування завданих ним збитків. Із відмітки на листі позивача від 30 листопада 2017 року вбачається, що відповідач [PERSON] отримав його 04 грудня 2017 року, що підтверджується його власноручним підписом. З наявної у матеріалах справи копії акту обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 05 грудня 2017 року вбачається, що комісією з самоврядного контролю за використанням та охороною земель територіальної громади Диканської селищної ради було встановлено, що земельна ділянка площею 0,28 га, яка розташована по вул. Кащука, 3-б в смт. Диканька Полтавської області, що знаходиться в комунальній власності Диканської селищної ради, фактично використовується відповідачем [PERSON] для розміщення належного йому на праві приватної власності нежитлового приміщення (овочесховища). Того ж дня, 05 грудня 2017 року позивачем було надіслано відповідачеві рекомендованим листом вимогу № 8 щодо необхідності звернення до Диканської селищної ради з клопотанням про передачу йому, відповідачеві в користування на умовах оренди вказаної вище земельної ділянки. Вказаний лист повернувся на адресу Диканської селищної ради без вручення відповідачу у зв'язку із закінченням строків його зберігання. Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Відповідно до частин 1, 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтями 125, 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ст. 1 ЗУ "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Статтею 206 Земельного кодексу України та статтею 2 ЗУ "Про плату за землю" визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. З матеріалів справи вбачається, що після набуття права приватної власності на нежитлове приміщення (овочесховище) по вул. Кащука, 3-б в смт. Диканька Полтавської області, розташоване на земельній ділянці комунальної власності площею 0,28 га, призначеній для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, відповідач [PERSON] договір оренди вказаної земельної ділянки з Диканською селищною радою не укладав, орендну плату за використання земельної ділянки не сплачував, хоча зазначена земельна ділянка використовується ним для розміщення належного йому нерухомого майна. Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За приписами частин 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до частин 1, 3 ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 /далі - Порядок/ власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні, зокрема, неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Відповідно до п. 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, суд дійшов висновку, що користування відповідачем [PERSON] земельною ділянкою комунальної власності без правовстановлюючих документів позбавляє Диканську селищну раду права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який вона могла б отримувати, якби її право не було порушено. Таким чином, неукладення договору оренди як правової підстави для користування спірною земельною ділянкою з вини користувача - відповідача по справі [PERSON] тягне за собою для відповідача правові наслідки, передбачені ст. 157 Земельного кодексу України та Порядку. \~ \~ \~ \~ Такі\~висновки суду\~взаємоузгоджуються з\~правовим висновком,\~викладеним у\~постанові Верховного\~Суду України\~від 14\~вересня 2016\~року у\~справі №\~6-2588цс15,\~який у відповідності до положень ч. 6 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" та ч. 4 ст. 263 ЦПК України враховується іншими судами при застосуванні таких норм права. Відповідно до п. 2 Порядку розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Відповідно до п. 4 Порядку розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених або необхідних витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості). Згідно з п. 5 Порядку збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше ніж протягом одного місяця після затвердження актів комісій. З наявної у матеріалах справи копії акту засідання районної комісії по визначенню збитків нанесених власникам землі та землекористувачам Диканського району від 21 березня 2018 року вбачається, що вказаною комісією було встановлено факт використання відповідачем [PERSON] без правовстановлюючих документів з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року спірної земельної ділянки комунальної власності для розміщення належного йому нежитлового приміщення (овочесховища) та визначено збитки у вигляді неодержаного Диканською селищною радою доходу за час користування відповідачем спірною земельною ділянкою у розмірі 29 645 грн. 75 коп. Вищевказаний акт було затверджено розпорядженням голови Диканської районної державної адміністрації Полтавської області 21 березня 2018 року за № 44. З матеріалів справи вбачається, що 06 квітня 2018 року вказані акт та розпорядження було направлено рекомендованим листом відповідачу [PERSON] з вказівкою на необхідність відшкодувати визначені збитки в повному обсязі у місячний термін з дня прийняття розпорядження. З наявної у матеріалах справи копії поштового повідомлення вбачається, що вищевказані документи відповідач [PERSON] отримав 10 квітня 2018 року. З матеріалів справи вбачається, що на час розгляду справи судом відповідачем не відшкодовано завданих позивачеві у період часу з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року матеріальних збитків. \~ \~ Враховуючи\~те,\~що відповідач\~фактично користувався\~спірною земельною\~ділянкою,\~яка перебуває\~у комунальній\~власності Диканської\~селищної ради,\~для розміщення\~належного йому\~нежитлового приміщення\~(овочесховища)\~без правовстановлюючих\~документів,\~неодноразові пропозиції\~позивача щодо\~укладення договору\~оренди землі\~відповідачем було\~проігноровано,\~внаслідок чого\~Диканській селищній\~раді було\~завдано матеріальних\~збитків у\~вигляді неодержання\~доходу у\~вигляді орендної\~плати за\~землю,\~який вона\~могла б\~отримувати,\~якби її\~право не\~було порушено\~відповідачем,\~враховуючи те,\~що в добровільному порядку вказані збитки відповідачем не були відшкодовані, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне стягти з відповідача [PERSON] на користь позивача завдані ним матеріальні збитки у період часу з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2017 року у розмірі 29 645 грн. 75 коп. ((нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки у 2015 році 250 049,80 грн. * ставка річної орендної плати 3 % / 100) + (нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки у 2016 році 358 321,36 грн. * ставка річної орендної плати 3 % / 100) + (нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки у 2017 році 379 820,65 грн. * ставка річної орендної плати 3 % / 100) = 29 645,75 грн.). Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то згідно ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 8 ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з вказаним позовом у розмірі 1 762 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved