Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-02 00:00:00

Позивачем з посиланням на ст.117 КЗпП України заявлені вимоги про стягнення 5961 грн. 55 коп середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні, з посиланням на те, що позивач перебувала з відповідачем у трудових відносинах, звільнена 01 липня 2013 року, при звільненні належні суми заробітної плати не виплачені, остаточний розрахунок проведено 19 листопада 2013 року, середньоденна заробітна плата згідно довідки відповідача від 23 серпня 2013 року у розмірі 73 грн. 49 коп, кількість днів затримки за період з 02 липня 2013 року по 18 листопада 2013 року -99 робочих днів. В судовому засіданні позивач підтримала позов за вищевикладених обставин, просила стягнути 5961 грн. 55 коп середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 02 липня 2013 року по 18 листопада 2013 року із розрахунку середньоденної заробітної плати у розмірі 73 грн. 49 коп, інший розрахунок середнього заробітку відсутній. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, відповідач про час і місце розгляду справи повідомлявся, відповідно до клопотання від 30 грудня 2013 року голова правління ПАТ "Ніжинський механічний завод" [PERSON] просить відкласти розгляд справи на інший час у зв"язку з перенесенням робочого часу 03 січня 2014 року на 25 січня 2014 року, дана причина неявки відповідача не є поважною, оскільки відповідно до ст.73 КЗпП України 03 січня 2014 року не є святковим чи неробочим днем, заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності не подані. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, що узгоджується з положеннями ст.224 ЦПК України, позивача не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Позов підлягає задоволенню повністю зі слідуючих підстав. За змістом ст.47 КЗпП України роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст.116 даного Кодексу, а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст.117 даного Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку. Сторони перебували у трудових відносинах, позивача звільнено 01 липня 2013 року, належні суми при звільненні позивачу не виплачені, фактичний розрахунок по виплаті 7860 грн. 67 коп проведено відповідачем 19 листопада 2013 року. Із врахуванням викладеного при звільненні позивача 01 липня 2013 року належні суми не виплачені, остаточний розрахунок проведено 19 листопада 2013 року, що є підставою для стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку відповідно до ст.117 КЗпП України, сама по собі відсутність коштів у відповідача, як роботодавця, не виключає його відповідальності. Згідно довідки відповідача від 23 серпня 2013 року, на яку посилається позивач, середньоденна заробітна плата (із врахуванням заробітної плати за квітень місяць 2013 року-1555 грн. 20 коп, за травень 2013 року-429 грн. 14 коп) становить 73 грн. 49 коп. Докази на спростування даного розрахунку відсутні, позивач в судовому засіданні проти нього не заперечує. Кількість днів затримки (без врахування вихідних та св”яткових днів) розрахунку при звільненні з 02 липня 2013 року по 19 листопада 2013 року (включно) складає 100 днів (липень-22, серпень-21, вересень-21, жовтень-23, листопад-13). Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 7349 грн. (100 днів*73,49 грн.=7349 грн.). Відповідно до положень п.3 розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N 100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі, тобто розмір середнього заробітку підлягає визначенню без утримання податків та інших обов'язкових платежів. Приписами ч.1 ст.11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На пропозицію суду в порядку ч.4 ст.10 ЦПК України позивачем не заявлено інших вимог із врахуванням п.3 розділу ІІІ Порядку обчислення середньої заробітної плати та не надано відповідних доказів. Враховуючи положення ст.11 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача 5961 грн. 55 коп середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", ст.88 ЦПК України судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved