Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач ПАТ КБ „ПриватБанк" подало до Кельменецького районного суду позовну заяву у якій просить стягнути з відповідача - [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" - заборгованість у розмірі 33776 гривень 83 копійки за кредитним договором №CVKWRX02550138 від 24.11.2006 року, яка складається з наступного: 1048 гривень 24 копійки - заборгованість за кредитом, 9875 гривень 53 копійки - заборгованість по процентам за користування кредитом, 170 гривень 16 копійок - заборгованість по комісії за користування кредитом, 20598 гривень 29 копійок - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штрафи: 500 гривень - фіксована частина та 1584 гривні 61 копійка - процентна складова. Стягнути судові витрати у розмірі 337 гривень 77 копійок. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково. Відповідачка пояснила, що згідна повернути лише те, що брала. [PERSON] стверджує, що їй лишилось заплатити за 3 або 4 місяці, працівник банку вилучили у неї телефон. [PERSON] просить зменшити їй пеню. Представник позивача Яремчук А.О. до суду не з'явився та надіслав клопотання, у якому він просить розглянути справу без його присутності, позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Судом досліджено наступні докази: розрахунок заборгованості за договором № CVKWRX025501 від 24 листопада 2006 року укладеним між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] станом на 06.10.2014 року, копія анкети позичальника [PERSON], копія заяви [PERSON] CVKWRX025501, копія Умов надання споживчого кредиту фізичним особам („Розстрочка") (Стандарт), копія меморіального ордеру від 24.11.2006 року ;61124В002Q, копія рахунку - фактури №00769 від 24.11.2006 року, довідки видані Новоселицькою сільською радою Кельменецького району Чернівецької області №№756,757,758 від 08 грудня 2014 року. Судом встановлено, що між ЗАТ КБ „ПриватБанк", яке в подальшому реорганізоване в публічне акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк" та відповідачкою [PERSON] 24 листопада 2006 року був укладений кредитний договір CVKWRX025501. Згідно даного договору відповідачка отримала кредит в розмірі 1364 гривні зі сплатою відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.11.2007 року, зі сплатою щомісячної суми винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 21 гривні 82 копійок та одноразової винагороди за надання фінансового інструменту в сумі 124 гривні. Отже, між позивачем та відповідачкою відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідачка зобов'язалася щомісячно, в період з 24 по 29 число, сплачувати відповідні платежі за цим договором в загальній сумі 143 гривні 12 копійок. Для виконання зобов'язань за цим кредитним договором банк відкрив відповідачці рахунок [NUMBER]. Відповідачка не в повному обсязі сплачувала необхідні платежі, у зв'язку з чим утворилася прострочена заборгованість. Згідно договору при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 10 % на місяць, що складає 120,0 % річних. Згідно пункту 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам („Розстрочка") (Стандарт) при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Таким чином, станом на 06.10.2014 року відповідачка [PERSON] не виконала в повному обсязі свої зобов'язання за кредитним договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором строк та не повернула позивачу основний борг в сумі 1048 гривень 24 копійки, а також прострочила заборгованість по відсотках в сумі 9875 гривень 53 копійки, заборгованість по щомісячній винагороді за надання фінансового інструменту в сумі 170 гривень 16 копійок. Відповідно до умов договору відповідачці нараховані штрафи: 500 гривень штрафу (фіксована частина), 1584 гривні 61 копійка штраф (процентна складова) та пеня за несвоєчасність виконанням зобов'язань за договором в сумі 20598 гривень 29 копійок. Загальна сума нарахованої заборгованості складає 33776 гривень 83 копійки. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідачка в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовилася від своїх зобов'язань за цим договором, порушила свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Зокрема відповідачка не своєчасно та не в повному обсязі вносила щомісячні платежі за договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За правилами ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Виходячи з аналізу зазначених статей, штраф є відповідальністю, яка залежить лише від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, тобто встановлює певні юридичні наслідки у вигляді обов'язку сплатити певну суму, яка залежить не тільки від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, а й від часу такого невиконання. Тобто, пеня та штраф є різними видами неустойки як засобу юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання. Відповідно до п. 5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі - Умови) при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн + 5 % від суми заборгованості. Пеня ж, в свою чергу, відповідно до п. 5.1. вказаних Умов сплачується при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту у розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тобто, законодавцем передбачено дві підстави для зменшення неустойки за рішенням суду: 1) значне перевищення неустойкою розміру збитків та 2) за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що розмір неустойки у вигляді пені в сумі 20598 гривень 29 копійок значно перевищує розмір збитків - заборгованості за кредитом, яка становить 1048 гривень 24 копійки. Згідно до пункту 27 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 30 березня 2012 року „Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. Таким чином, суд вважає за можливе зменшити розмір неустойки, нарахованої позивачем і стягнути з відповідача неустойку передбачену п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам в розмірі, який дорівнює сумі основного боргу, а саме 1048 гривень 24 копійки, оскільки відповідно до ч.3 ст. 509 ЦК України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У заяві позивальника за підписом відповідачки зазначено що остання ознайомилася і згідна з умовами кредитування, які були надані їй в письмовій формі. Відповідачка надала свою згоду на те, що ця заява, разом із запропонованими банком умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) , Тарифами, складає між ним та банком кредитно - заставний договір. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити частково. З відповідачки слід стягнути на користь позивача борг в сумі 12142 гривні 17 копійок, в тому числі: 1048 гривень 24 копійки основного боргу, заборгованість по процентах в сумі 9875 гривень 53 копійки, заборгованість по щомісячній винагороді за надання фінансового інструменту в сумі 170 гривень 16 копійок, пеню за несвоєчасність виконанням зобов'язань за договором в сумі 1048 гривень 24 копійки, штраф у фіксованій частині 500 гривень та як відсоток від суми заборгованості з врахуванням зменшеного розміру пені в сумі 607 гривень 10 копійок. Суд вважає, що з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 132 гривні 49 копійок пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене вище, на підставі ч.1 ст.61 Конституції України, ст. ст. 509,525,526, 549,550,551,553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial