Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № IFXRRG54566996 від 22.12.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 7442,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. У порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 22.09.2015 року має заборгованість - 13282,50 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 7442,00 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 6,24 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 238,14 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 4487,43 грн., а також штрафи відповідно до договору: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 608,69 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився. Подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін з ухваленням, відповідно до ст. 224 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі - «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 22.12.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» з однієї сторони та [PERSON] (позичальником) з другої сторони укладено кредитний договір № IFXRRG54566996. Відповідно до особливих умов вищевказаного кредитного договору банк зобов'язується надати позичальнику кредитні кошти в розмірі 7442,00 грн. на строк з 22.12.2013 року по 21.12.2016 року включно, із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,12 % річних, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 119,07 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 0,0 грн. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії. Погашення заборгованості позичальником повинно здійснюватись щомісяця з 25 по 29 число кожного місяця. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобов'язань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] згідно умов договору надано кредитні кошти, які він банку не повернув. Відповідач належно не виконував умови договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, у зв'язку з чим станом на 22.09.2015 року утворилась заборгованість по Кредитному договору в розмірі 13282,50 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 7442,00 грн., заборгованості по процентах за користування кредитом 6,24 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 238,14 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 4487,43 грн., а також штрафи відповідно до договору: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 608,69 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за договором № IFXRRG54566996 від 22.12.2013 року відповідачем суду не надано. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачем в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов'язання, визначеного Договором. Виходячи з наведеного, позов банку про стягнення з відповідача заборгованості за вищевказаним кредитним договором слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати за подання до суду позовної заяви. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України,

Outcome: approved