Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] померла їхня мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом у вигляді права на земельну частку(пай) розміром 5,16 в умовах кадастрових гектарах без визначення між цієї частки в натурі (намісцевості), яке належало їй згідно сертифікату ЖТ№0300251 із земель КСП"Сингаївське" Сингаївської сільської ради. [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 1822385200:10:000:0019 площею 4,57 га, кадастровий номер 1822385200:09:000:0027 площею 0,52 га, про що видано державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЖТ №149183, а також права на 1/3 частку земельної частки (паю) розміром 5,16 в умовах кадастрових гектарах без визначення між цієї частки в натурі (на місцевості) із земель КСП "Сингаївське" Сингаївської сільської ради, яке успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , [INFO] . При зверненні до нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва на спадщину за законом їм було відмовлено, так як відсутні документи, що посвідчують право власності на вищезаначене майно.Просять визнати за ними право власності на спадкове на вищезаначене майно. Позивачі позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, подавши письмову заяву. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (отримано виклкик до суду 08.07.2021). Судом вжито усіх заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак, відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч.8 ст.178 ЦПК України. У наданий в ухвалі строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] . Відповідно до довідки №250 від 14.04.2021 року [PERSON] , [INFO] на день смерті [INFO] була зареєстрована і проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з померлою на день її смерті були зареєстровані: чоловік - [PERSON] , син - [PERSON] , син - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яке належало їй згідно сертифікату ЖТ 0300251 із земель КСП "Сингаївське" Сингаївської сільської ради. [INFO] помер батько позивачів [PERSON] . Відповідно до довідки №714 від 12.04.2019 року [PERSON] , [INFO] на день смерті [INFO] був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з померлим на день його смерті були зареєстровані: син - [PERSON] , син - [PERSON] , (згідно копії свідоцтва про шлюб прізвище [PERSON] після шлюбу значиться як [PERSON] ), син - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельних ділянок кадастровий номер 1822385200:10:000:0019 площею 4,57 га, кадастровий номер 1822385200:09:000:0027 площею 0,52 га. (Державний акт серії ЖТ №149183), а також права на 1/3 частку земельної частки (пай) розміром 5,16 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель КСП "Сингаївське" Сингаївської сільської ради, яке він успадкував після смерті своєї дружини [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно відповіді відділу у Коростенському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області від 10.11.2020 №29-6-0.17-567/113-20 згідно з документацією по паюванню земель, переданих у колективну власність КСП "Сингаївське" Сингаївської сільської ради в уточнені списки громадян КСП "Сингаївське", які мають право на земельну частку (пай), включено [PERSON] та дійсно видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) по реформованому КСП "Сингаївське" Сингаївської сільської ради серії ЖТ №0300251 від 16.10.1997, згідно рішення Коростенської РДА від 29.09.1997 №270. Взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0300251 на ім`я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку не видавася. Приватним нотаріусом Зіневичем С.О. відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки не надано оригіналу державного акту на вищевказані земельні ділянки. Приватним нотаріусом Неборачко І.В. відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки не надано оригіналу сертифікату на право на земельну частку (пай). За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачами свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Разом з тим згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно положень ст.524 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до вимог ст.ст. 548,549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадщина вважається прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Також відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу). Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Пленум Верховного суду України у п.11 постанови №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно до ст.3 ЦК України, із змісту якої випливає неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та іншими законами. Захист прав на отримання земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай), за аналогією закону здійснюється в порядку ст.392 ЦК України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності - шляхом пред`явлення позову про визнання права на земельну частку (пай). При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Позивачі, як спадкоємці за законом, своєчасно прийняли спадщину після смерті матері та батька, оскільки фактично вступили в управління та розпорядження спадковим майном, що підтверджується копіями довідок №714 від 12.04.2019 року, №250 від 14.04.2021, інші спадкоємці відсутні, на даний час користуються та розпоряджаються спадковим майном, але юридично не можуть оформити свої спадкові права, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право спадкодавців на спадкове майно, а тому суд вважає, що позивачі правомірно набули право на дане спадкове майно, в зв`язку з чим за ними слід визнати право власності на вищевказані земельні ділянки, право на частку земельної частки (паю), в порядку спадкування, відповідно до заявлених вимог. За таких обставин, з метою захисту права власності позивачів, а також з огляду на те, що із поданих позивачами даних не встановлено підстав, що порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; позивачі звернулись до суду із таким спором, бо іншого порядку переходу права власності немає і такий є законним на підставі наведених вище норм і наявних у справі документальних доказів, а тому суд приходить до висновку, що заявлені вимоги в позовній заяві підлягають задоволенню.

Outcome: approved