Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

У листопаді 2013 р. комунальне підприємство "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 2 червня 2010 р. та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 8364,06 грн. Позов обґрунтований наступним. Відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], у якій проживає разом з неповнолітнім сином [PERSON] Будинок [ADDRESS] перебуває на балансі комунального підприємства "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва", яке забезпечує надання відповідачу житлово-комунальних послуг. Відповідач споживає надані йому послуги, а їх оплату здійснює нерегулярно, що обумовило виникнення заборгованості. 2 червня 2010 р. між сторонами було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 6671,85 грн. на строк до червня 2015 р. Проте умови вказаного договору відповідачем не виконуються, а заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги зросла до 8364,06 грн. Представник позивача подав письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, проте в судове засідання він не з'явився, про причини неявки не повідомив, у зв'язку з чим суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача проти такого вирішення справи не заперечує. Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши наявні у справі докази, суд вважає встановленими наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідач [PERSON] та його неповнолітній син [PERSON] зареєстровані і проживають у [ADDRESS]. Вказана квартира у власність не передавалася, а отже вона відноситься до державного житлового фонду, а [PERSON] і його син користуються квартирою відповідно до договору найму жилого приміщення, як це випливає з положень ст. 61 ЖК України. Будинок [ADDRESS], в якому розташована вищевказана квартира, перебуває на балансі КП "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва". Ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" дає визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та покладає на балансоутримувача будинку обов'язок здійснювати розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечення управління майном. Діючи відповідно до вимог вищевказаного закону, комунальне підприємство "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва" на підставі укладених з виробниками та виконавцями житлово-комунальних послуг договорів виступило замовником житлово-комунальних послуг для будинку [ADDRESS]. Відповідач користується жилим приміщенням квартири [ADDRESS] та за змістом Закону України "Про житлово-комунальні послуги" він є споживачем житлово-комунальних послуг. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі житлово-комунальних послуг зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 30 діючих Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, споживач (фізична та юридична особа, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення - п. 1 Правил) зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Таким чином з врахуванням наведених положень закону та підзаконних актів, а також вимог ст.ст. 66, 67, 68 Житлового кодексу України, п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2006 р. № 45, п.п. 4, 17, 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання в редакції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 р. № 476, відповідач зобов'язаний своєчасно оплачувати надані йому житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно до загальної площі займаної ним квартири. Тарифи на житлово-комунальні послуги формуються у відповідності з Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспорт та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 р. № 869. Слід відмітити, що до 1 червня 2011 р. діяв Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинку і прибудинкових територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 529. Судом встановлено, що відповідач, споживаючи житлово-комунальні послуги, з 1999 року не сплачує в повному обсязі їх вартість, що обумовило виникнення заборгованості. 2 червня 2010 р. між комунальним підприємством "Управління житлового господарства» Дарницького району м. Києва, правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 42 про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 6671,85 грн., яка виникла станом на 1 червня 2010 р. (а.с. 17). Відповідно до умов вказаного договору позивач надав відповідачу розстрочку у погашенні вказаної заборгованості на строк до 1 червня 2015 р., а відповідач зобов'язався окрім поточних платежів щомісячно додатково сплачувати борг в сумі 111,20 грн. 1 квітня 2013 р. між комунальним підприємством "Дирекція замовника з управління житловим господарством Дарницького району міста Києва" (Виконавцем) та [PERSON] (Споживачем) укладено письмовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 9). Відповідно до умов вказаного договору Виконавець зобов'язався забезпечити надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) у будинку [ADDRESS] відповідно до затвердженого органом місцевого самоврядування рішення про структуру тарифів, періодичність та строки виконання робіт, а Споживач - оплачувати вказані послуги щомісяця не пізніше 20 числа. Згідно з приписами ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а договір є обов'язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] не лише не виконує умови договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, а й не сплачує в повному обсязі поточні платежі за спожиті житлово-комунальні послуги згідно виставлених позивачем рахунків, у зв'язку з чим станом на 18 листопада 2013 р. утворився борг в сумі 8364,06 грн. (а.с. 13-14). Згідно з приписами ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Враховуючи, що внаслідок порушення відповідачем умов договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги на рахунок позивача не надходять кошти, на які він розраховував, надаючи розстрочку у погашенні заборгованості за житлово-комунальні послуги, суд вважає таке порушення істотним, що дає підстави для розірвання вказаного договору. Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України наслідком розірвання договору є припинення зобов'язань сторін, є обґрунтованими і вимоги позивача про стягнення з відповідача усієї суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла станом на 18 листопада 2013 р. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України присудженню з відповідача підлягають понесені позивачем судові витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved