Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Пальченко А. В. звернувся до суду з поданням, погодженим виконуючим обов'язків начальника ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, про тимчасове обмеження боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України. Подання обґрунтовано тим, що на примусовому виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2009 року по справі № 2-3493 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 13.11.2007 року і до повноліття [PERSON], [INFO]. Станом на 01.11.2015 року заборгованість по аліментам складає 48 000, 00 грн. 26.05.2009 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження. 26.05.2009 року державним виконавцем направлено запит до УДАІ м. Києва адресне бюро м. Києва та БТІ м. Києва. Згідно відповіді УДАІ м. Києва транспортних засобів за боржником не зареєстровано, за повідомленням адресного бюро м. Києва боржник зареєстрований за адресою Черкаська обл. Городищенський район, с. Валява. 13.11.2009 року та 10.05.2014 року на адресу боржника: [ADDRESS] направлено виклики державного виконавця. Боржник за викликами не з'являється. 06.11.2015 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та заборони на його відчуження копії яких направлено сторонам виконавчого провадження та УДАІ м. Києва. У разі виїзду боржника закордон буде неможливим або ускладненим виконати рішення суду. З цих підстав суб'єкт подання просив суд тимчасово обмежити [PERSON] у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за виконавчим документом, що перебуває на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві. У судове засідання державний виконавець не з'явився, про розгляд подання повідомлений належним чином. Боржник та стягувач у судове засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд розглядає подання державного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення боржника та стягувача. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва від 05.05.2009 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини. Як зазначив суб'єкт подання, рішення суду боржником не виконується, на виклики державного виконавця боржник не з'являється, будь які спроби зв'язатися з боржником є безуспішними. У відповідності до ст. 77-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Ст. 3 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року №3857-XII передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково. Невиконання боржником своїх зобов'язань може зумовлюватися об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядженя, важкої хвороби. Однак, воно може мати і суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з причин, які не є поважними. Саме самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, яке державний виконавець суду взагалі не надав та в судове засідання не з*явився. Суд вважає, що суб*єктом подання не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", в матеріалах справи відсутні посилання на докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань. Також суб'єктом подання не надано доказів на підтвердження наявності у боржника закордонного паспорта та наміру виїхати за межі України з метою уникнення цивільно-правової відповідальності. Таким чином, відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" та,

Outcome: dismissed