Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.08.2013 р. звернувся до суду із вищевказаним позовом. В заяві вказав , що між ним та співвласниками домоволодіння , розташованого по [ADDRESS] виникають суперечки з приводу користування земельною ділянкою та домоволодінням. Він вимушений був огородитися парканом від співвласників, зменшивши свою частку земельною ділянки , що знаходилася в користування з 600 кв.м до 503 кв.м , але і це не задовольняє інших співвласників, які вимагають знесення паркану, тому бажає виділити свою частку домоволодіння та земельної ділянки в натурі. Прохав виділити [PERSON] в натурі 25 частки із домоволодіння розташованого по [ADDRESS] та складається житлового будинку літ. " А" , сараю літ "В" , сараю літ. "в" , сараю літ. "в1" , вбиральні літ. "З" , частини трубопроводу №1 , частини вимощення № 2, розташованих на земельній ділянці площею 600 кв.м. як зазначено у варіанті виділу № 2 ( додатку № 6 ) висновку № 668 експертно- будівельно-технічного дослідження від 26.07.2013 р. складеного експертом Дудник Т.Г. Полтавського відділення ХНДІСЕ ім.засл. проф. Бокаріуса та зафарбовано на плані земельної ділянки червоним кольором. Враховуючи те , що при здійсненні такого варіанту виділу частки домоволодіння в натурі необхідне перенесення побутово-питного водопроводу № 1 , обов'язки по місце влаштуванню побутово-питного водопроводу № 1 згідно варіанту № 2 покласти на нього. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов повністю підтримав та надав пояснення аналогічні змісту позовних вимог. Відповідачі позов не визнали та вважають , що перенесення водозабірної колонки порушить їх житлові права та [PERSON] повинно належати менша земельна ділянка , ніж пропонує виділити експерт. В судове засідання призначене на 19.09.2014 р. відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з*явилися , будучи вчасно повідомленими про день та час слухання справи. Представник Октябрської районної у м. Полтаві ради не заперечувала проти задоволення позову, пояснила , що вони зможуть оформити права на земельну ділянку після винесення рішення суду. 3 особа [PERSON] та КП « Полтававодоканал» в судове засідання не з*явилися, будучи вчасно повідомленими про день та час розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 25 частин домоволодіння розташованого по [ADDRESS] Іншими співвласниками домоволодіння є [PERSON] , який належить 110 частина домоволодіння , [PERSON], якому належить 110 частина домоволодіння , [PERSON], який належить 310 частини домоволодіння та [PERSON], якому належить 110 частина домоволодіння , розташованого по [ADDRESS]. [PERSON] помер , його частка спадщини офіційно не оформлена . 14.08.1954 р. батько позивача - [PERSON] придбав 12 частину домоволодіння розташованого на земельній ділянці площею 1250 кв.м за адресою [ADDRESS] (а.с. 6-8 ).У власність [PERSON] перейшов жилий будинок літ «А» та сарай літ «Г». Іншим співвласником 12 частини цього домоволодіння була [PERSON] , за якою залишився будинок літ. «Б». Як вбачається з матеріалів справи, між співвласниками цього домоволодіння [PERSON] та [PERSON] була укладена угода про порядок користування земельною ділянкою , при якому у користуванні [PERSON] відійшла земельна ділянка площею 601 кв.м , що підтверджується наданими суду платіжними повідомленнями по місцевим податкам і зборах за 1954-1979 р. У користуванні [PERSON] залишилася земельна ділянка площею 649 кв.м . Ідеальна доля земельної ділянки , що належала померлому [PERSON] складала 625 кв.м ( 1250 кв.м. :2 ). На протязі 1964-1973 рр. [PERSON] продала належну їй 12 частину будинку іншим особам. Усі співвласники будинку літ «Б» , хто в той чи інший час придбавав свою частку в цьому будинку , бачили і знали , що [PERSON] володіє окремим будинком літ «А» , його земельна площею 601 кв.м відгорожена і ніяких претензій до [PERSON] не пред'являли. У 1992 р. [PERSON] помер. Його дружина оформила свідоцтво про право на спадщину та з*ясувалося , що частка померлого змінилася в домоволодінні з 12 на 25 частини , оскільки [PERSON] зробила прибудову до своєї частини будинку літ «Б», яку виконком Октябрської районної ради у м. Полтаві своїм рішенням від 15.04.1980 р. узаконив та 13.01.1981 р. своїм рішенням № 15 змінив частки співвласників домоволодіння по [ADDRESS] Ця обставина стала приводом для звернення [PERSON] до суду з позовом про визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадкове майно. Рішенням Октябрського районного суду від 05.10.1994 р. у позові [PERSON] відмовлено. Ухвалою Полтавського обласного суду від 03.11.1994 р. вищевказане рішення суду залишено без змін. У рішеннях обох судів зазначено , що зміна ідеальних часток не тягне за собою порушення чиїхось прав і законних інтересів. Згідно ст. 30 Земельного Кодексу України 1991 р. при переході права власності на будівлю і споруду , разом з цими об'єктами переходять у розмірах , передбачених , передбачених ст. 67 цього Кодексу і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення . Згідно ст. 42 ЗК України 1991 р. співвласники користуються земельною ділянкою пропорційно розміру їх часток ( долей ) в праві власності на будинковолодіння і подальші зміни в розмірі їх часток в спільній власності на будинковолодіння , які сталися у зв'язку прибудовою , надбудовою чи перебудовою не тягнуть за собою зміну встановленого порядку користування земельною ділянкою. Таким чином , після проведення самочинного будівництва [PERSON] , частки земельної ділянки , що перебували у користуванні співвласників не повинні були змінюватися. [PERSON] як користувався земельною ділянкою площею 601 кв.м так і продовжував нею користуватися ( хоча згідно ідеальних часток йому належало більша частина - 625 кв.м ). Такий порядок користування земельними ділянками існував до 2006 р. , поки між співвласниками не виник конфлікт та частина огорожі [PERSON] була самовільно знесена. Після непорозумінь з приводу користування земельною ділянкою між сторонами по справі у [PERSON] фактично залишилося 503 кв.м. земельної ділянки, яку він встиг огородити . захищаючись від посягань інших співвласників. Фактично відповідачі наполягають на тому , що [PERSON] повинен користуватися земельною ділянкою площею , від його ідеальної частки в домоволодіння. Однак , частка в домоволодінні змінилася за рахунок самочинних будівель [PERSON] та остання вважає, що вона повинна також користуватися більшею частиною земельною ділянки , ніж користувалася при придбанні домоволодіння. Суд це раз зазначає, що зміна ідеальних часток в домоволодінні не тягне за собою автоматичного перерозподілу часток користування земельною ділянкою. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті . Жоден із учасників цієї справи не оскаржував і оскаржує ні розмір частки [PERSON] у домоволодінні , ні розмір земельної ділянки , якою вона користувалася за життя. Таким чином , до [PERSON] в силу ст. 1218 ЦК України після смерті його матері -[PERSON] перейшли усі права і обов'язки , що належали їй на момент відкриття спадщини , в тому числі і право користування земельною ділянкою площею 600 кв.м У відповідності до ч.2 ст. 1255 ЦК України до спадкоємців житлового будинку , інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені. [PERSON] прийняв спадщину , зареєстрував право власності на свою частку у спільному майні по [ADDRESS] та сплатив податок за землю площею 600 кв.м , що підтверджується наданими суду квитанціями. Суд вважає, що інші співвласники домоволодіння фактично намагаються переділити земельну ділянку , залишивши [PERSON] в користуванні меншу земельну ділянку , ніж припадає на його ідеальну частку 12 . Твердження [PERSON] про те , що [PERSON] належить до користування лише земельна ділянка від 25 ідеальних частин домоволодіння тобто 500 кв.м. не відповідає дійсності. [PERSON] фактично за рахунок узаконених самочинних будівель намагається користуватися більшею частиною земельної ділянки , ніж припадало на її ідеальну долю до зміни ідеальних часток в домоволодінні. Твердження відповідачів про те , що померлий [PERSON] та його родина ніколи не користувалися земельною ділянкою площею 600 кв.м не відповідають дійсності. Так , всі відповідачі по справі придбали свої частки в домоволодінні набагато пізніше , ніж померлий [PERSON] та не могли бути свідками первісного розподілу користування землею , також [PERSON] сплачував земельний податок за 601 кв.м земельної ділянки , що майже відповідало його ідеальній долі 625 кв.м .Таким чином , згідно чинного законодавства [PERSON] та його спадкоємцям повинно належати до користування 625 кв.м земельної ділянки , а не 500 кв.м. як стверджують відповідачі. У відповідності до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна , що є у спільній частковій власності. У відповідності до п.1.2 Інструкціїї про проведення поділу , виділу та розрахунку часток об'єкту нерухомого майна , затвердженої наказом № 55 Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 р. та зареєстрованої в Міністерстві комунального господарства України 06.07.2007 р. за № 77414041 , поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об'єкту нерухомого майна. [PERSON] фактично користується в домоволодіння по [ADDRESS] житловим будинком літ « А-1 « в складі кухні 2 пл. 9,8 кв.м , кімнати 3 17,6 кв.м, кімнати 4 пл . 11,3 кв.м , тамбуру 1 пл. 1,2 кв.м, сіни 10 пл. 7,5 кв.м , разом по будинку літ «А-1» та надвірними будівлями : сарай літ «В», сарай літ «в» , сарай літ «в1», вбиральня літ «з» , частина трубопроводу №1, частина вимощення № 2. Самочинне будівництва в приміщеннях житлового будинку , господарських будівлях [PERSON] відсутнє. Відповідно до висновку № 668 експертного бувівельно-технічного дослідження від 11.07.2013 р. складеного експертом Дудник Т.Г. Полтавського відділення Харківського НДІСЕ ім. засл .проф. М.С.Бокаріуса запропоновано два варіанта виділу 25 частин домоволодіння з об'єкта нерухомого майна. Позивач прохає здійснити виділ об'єкта нерухомості по варіанту № 2 . Розглянувши даний варіант виділу об'єкта нерухомості суд вважає, що він не порушує права інших співвласників домоволодіння . Земельна ділянка , що виділяється в користування [PERSON] складає 600 кв.м Площа земельної ділянка , яка знаходиться в користуванні співвласників декілька різниться в різних документах. Так , в договорі купівлі -продажу 12 частини домоволодіння від 14.08.1954 р. зазначено, що домоволодіння по [ADDRESS] розташоване на земельній ділянці площею 1250 кв.м , згідно даним технічного паспорту площа земельної ділянки , яка передана для будівництва та обслуговування житлового будинку , господарських будівель і споруд складає 1201 кв.м Згідно даним кадастрового плану ділянки Ск-63 виконаного ТОВ НВІ «Земресурс» площа земельної ділянки по [ADDRESS] складає 1256 кв.м В судовому засіданні була допитана експерт [PERSON], яка пояснила , що незначна різниця в площі земельної ділянки могла дійсно утворитися, оскільки раніше техніки міряли земельну ділянку з допомогою рулетки, а зараз застосовується точне геодезичне обладнання і технічний паспорт виготовляється після того , як виготовлений кадастровий план земельної ділянки . При визначенні розміру земельної ділянки , що закріплена за домоволодіння потрібно виходити з показників кадастрового плану. Відповідно до ч.4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. При запропонованому варіанті виділу необхідне перенесення побутово-питного водопроводу, як показано в додатку № 6 висновку. В судовому засіданні встановлено, що співвласники проти перенесення водопроводу .Однак , аргументованих заперечень проти цього не надали. Позивачем розроблений проект перенесення водозабірної колонки відповідно до висновку експерта ( а.с. 124-126 ). Відповідно до листа КП «Полтававодоканал» від 04.11.2013 р. останні погоджують перенесення водорозбірної колонки за вищевказаним варіантом за умови виготовлення проектної документації ( а.с 123 ). Аналізуючи вищевикладене , суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved