Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до депутата Херсонської обласної ради VII скликання, голови постійної комісії з питань культури, науки, освіти, молодіжної політики, фізичної культури та спорту, курортно-туристичної діяльності Херсонської обласної ради [PERSON], в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.02.2018 року просив зобов'язати відповідача спростувати недостовірну інформацію, а саме: висловлювання "руководитель этот снимает свою собственную квартиру сам у себя, мы платим на сегодняшний день 4000 гривен ежемесячно в карман руководителю этого предприятия" у такий же спосіб, у який вона була поширена, а саме на найближчому пленарному засіданні Херсонської обласної ради VII скликання. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач на сесії Херсонської обласної ради VII скликання публічно висловився в присутності свідків (депутатів) та громадськості про те, що " руководитель этот снимает свою собственную квартиру сам у себя, мы платим на сегодняшний день 4000 гривен ежемесячно в карман руководителю этого предприятия, помимо того, что он получает там заработную плату. При этом мы не видем по сути той работы, которую он должен вести". Даний вислів позивач розцінює як звинувачення його в корупційних діяннях та зазначає, що неправомірними діями відповідача принижено його честь, гідність та ділову репутацію. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився про дату, місце та час судового засідання повідомлявся неодноразово, причини неявки суду не відомі. Враховуючи належне повідомлення про розгляд справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно зі ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. В п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" розяснено судам, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Відповідно до п. 15 зазначеної постанови при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено які конкретно відомості, поширені відповідачем, є такими, що порочать честь гідність та ділову репутацію позивача і в чому вони виразилися. Крім того, суд вважає, що у своєму виступі 29.12.2016 року на Х (ІІ) сесії Херсонської обласної ради VII скликання відповідач публічно висловлював критику дій позивача як керівника комунальної установи «Херсонський обласний центр фізичного здоровя населення «Спорт для всіх» Херсонської обласної ради. Він висловлював невдоволення діями позивача та доносив до депутатського корпусу думку про те, що позивач не виконував покладені на нього обовязки належним чином. На думку суду, відповідач, використовуючи іронічні способи мовлення, навів приклад діяльності відповідача та зазначив, що останній знімає свою квартиру в сам у себе, за що з бюджету сплачується щомісячно 4000 грн. Відповідно до матеріалів справи зазначена інформація в певній мірі відповідає дійсності. Оскільки відповідно до листа Херсонської обласної державної адміністрації на імя заступника прокурора Херсонської області Кубатка К.В. Херсонський обласний центр фізичного здоровя населення «Спорт для всіх» під час керівництва позивача дійсно орендував приміщення у його матері ФОП [PERSON] з січня 2015 року по червень 2016 року і вартість орендної плати складала 3993,6 грн. Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed