Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з указаним позовом. Зазначивши, що між Акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк», Банк, позивач) та [PERSON] (далі відповідач) було укладено договір № б/н від 15.10.2011 року відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 4000,00\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином зобовязання за договором не виконав, у звязку із цим, станом на 21.06.2018 року утворилась заборгованість в сумі 14058 грн. 78 коп., яка складається з: 2935,35 грн. - тіло кредиту, 4616,27 грн. - нарахованих відсотків за користування кредитом, 5361,50 грн. - нарахованої пені, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 645,66 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить стягнути указану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 30.08.2018 року відкрито провадження в указаній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 30.10.2018 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження на розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 20.11.2018 року. Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 20.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач [PERSON]\~у судове засідання не зявився, надіслала відзив на позовну заяву та просив справу розглянути без його участі. У відзиві зазначив, що позовні вимоги визнає частково. Вказує, що позивач не надав доказів того, що [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг узгоджувались з відповідачем та ним підписувались. Зазначає, що подані позивачем докази не містять будь-яких даних про узгодження з ним зміни процентної ставки або повідомлення його про таку зміну. Тобто, позивач в односторонньому порядку без погодження з відповідачем та його повідомлення змінював процентну ставку в бік збільшення, що є недопустимим та не відповідає умовам укладеного договору, тому розмір заборгованості за процентами необхідно розраховувати відповідно до погоджених з відповідачем умов щодо розміру процентної ставки 30 % на рік на суму залишку. Також відповідач зазначає, що позивач неправильно нараховував відсотки за кредитом і тому розрахунок боргу є незаконним і розмір стягнення значно перевищує розмір основної суми заборгованості. [PERSON] вказує на те, що стягнення з нього за одне порушення одразу трьох фінансових санкцій - пені та штрафів порушує один з конституційних принципів: за одне порушення настає одна відповідальність. Просить відмовити в задоволенні вимог про стягнення неустойки у звязку із пропуском річного строку позовної давності до даних вимог, стягнути з нього суму боргу в розмірі 2935,35 грн. та відсотки за користування кредитом в розмірі 1394,29 грн., а також, стягнути з нього понесені позивачем судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк», подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. 07.11.2018 року надіслав відповідь на відзив, в якому зазначив, що [PERSON] висловив згоду про укладення договору шляхом заповнення анкети - заяви на отримання кредитної картки "Універсальна" і своїм підписом засвідчив, що ця заява, разом з Памяткою клієнта та [PERSON] надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг і він згоден із зазначеними Умовами, [PERSON] і Тарифами, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. З гідно з випискою з карткового рахунку відповідачу був встановлений кредитний ліміт і [PERSON] користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже, отримав картку "Універсальна". Виписка по рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами. Позивач надав наказ [PERSON], яким було затверджено [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг, з якими ознайомлено відповідача. У розрахунку заборгованості зазначено лише пеню, оскільки нарахування комісії умовами кредитного договору не передбачено. При нарахуванні [PERSON] процентів, комісій, пені і не внесення коштів Клієнтом на погашення цієї заборгованості, Банк має право здійснити списання даної заборгованості за рахунок кредитного ліміту. Підвищення процентної ставки відбулося тільки за витратами з певної дати, що давало можливість [PERSON] у разі незгоди з новою процентною ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій процентній ставці. Повідомлення про підвищення процентної ставки відповідачу було направлено 15.08.2014 року та 15.03.2015\~року та на сьогоднішній день заяв про розірвання кредитного договору від відповідача до [PERSON] не надходило, після підвищення процентної ставки він активно користувався карткою, в тому числі неодноразово здійснював погашення заборгованості, останнє з яких було здійснено 12.10.2017 року, що є підтвердженням прийняття діючих умов договору. При укладенні кредитного договору між банком і позичальником дотримується принцип свободи договору, тобто, позичальник є вільним у заключенні даного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, підписуючи кредитний договір він погоджується з усіма умовами, передбаченими цим договором. Пеня і штраф не є окремими видами відповідальності, а є різновидом штрафних санкцій. У межах одного виду відповідальності може застосовуватись різний набір санкцій. Ст. 61 Конституції не обмежується розмір санкцій або їх набір при залученні до одного виду юридичної відповідальності. Заборона на застосування пені та штрафу прямо не випливає із закону або із суті відносин сторін, що дозволяє здійснити відповідне врегулювання в договорі. Вищевикладене дає право [PERSON] передбачати в кредитних договорах відповідальність позичальника за невиконання або неналежне виконання зобовязання у вигляді штрафу, і за несвоєчасне виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання - у вигляді пені. Кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією, тобто, це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Картка діє до останнього дня 10.2019 року, що підтверджується довідкою про видачу кредитної карти, отже, позов поданий в межах позовної давності. Просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Зважаючи на те, що сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Стаття 610 ЦК України, передбачає, що порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 15.10.2011 року між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» шляхом підписання відповідачем анкети-заяви було укладено кредитний договір № б/н, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6, 7). Факт укладення кредитного договору шляхом підписання анкети-заяви та встановлення кредитного ліміту в сумі 4000,00 грн. відповідачем не заперечується. У анкеті-заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з умовами та [PERSON] надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та [PERSON] обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення [PERSON] та [PERSON] в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, - викладені в [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до [PERSON] та [PERSON] з умовами та [PERSON] надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті [PERSON] (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. Жодних заперечень з приводу того, що відповідач не погодився з Умовами та [PERSON] надання банківських послуг висловлено в заяві не було. Окрім того, відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів того, що надані позивачем [PERSON] та [PERSON] надання банківських послуг, а також Тарифи, надані позивачем викладені не в тій редакції, яка діяла на час підписання ним цих документів. АТ КБ\~«ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань ПАТ\~КБ «Приватбанк», що підтверджується відомостями з ЄДРПОУ та витягом із Статуту (а.с. 25, 26, 27, 28-29). У звязку з неналежним виконанням відповідачем вимог Договору утворилась заборгованість. Відповідачем не заперечується та у відзиві на позов визнається борг за тілом кредиту у сумі 2935,35 грн. Щодо посилання відповідача на те, що строк позовної давності за вимогами позивача про стягнення неустойки сплинув, то суд зазначає наступне. Картка діє до останнього дня 10.2019 року, що підтверджується довідкою про видачу кредитної карти (а.с. 77). З розрахунку заборгованості та виписки з рахунку вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. З даним позовом до відповідача [PERSON] звернувся в суд 27.08.2018 року. При цьому поповнення готівкою своєї карти в терміналі самообслуговування здійснене відповідачем банківською карткою 12.10.2017 року, чим перервано строк позовної давності, який [PERSON] у даному спорі не пропущено (а.с. 56-57). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 [PERSON] та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 1.1.3.1.9 [PERSON] та правил надання банківських послуг банк зобовязаний не рідше одного разу на місяць способом, зазначеним у заяві, надавати власнику виписки про стан картрахунків і про здійснені за минулий місяць операції за картрахунками. У разі підключення власника до системи Internet Banking (Приват 24) виписки надаються через цей комплекс. У разі підключення клієнта до комплексу Mobile Banking Банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунка шляхом використання функції СМС-повідомлень. Відповідно до п. 1.1.3.2.4 [PERSON] та правил надання банківських послуг банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно з п. 1.11.3.1.9 Договору. Якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Про збільшення розміру процентної ставки в односторонньому порядку [PERSON] був попереджений своєчасно, що підтверджується копіями електронних листів від 15.09.2014 року та від 15.03.2015 року (а.с. 75, 76). [PERSON] не зазначив жодних доказів того, що він не згоден із збільшенням розміру процентної ставки, не звертався до банку з вимогою про розірвання кредитного договору, також він продовжував користуватись платіжною карткою, що свідчить про визнання відповідачем збільшення розміру процентної ставки. Отже, суд приходить до висновку, що відповідач був своєчасно та належним чином повідомлений про збільшення розміру процентної ставки в односторонньому порядку і розрахунок відсотків за користування кредитом позивачем проведено вірно і з відповідача необхідно утримати кошти в сумі 4616,27 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом Щодо вирішення питання про стягнення неустойки (пені, штрафів) суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. За положеннями\~ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами спірного договору, а саме пунктами 1.1.5.21, 1.1.5.25 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. Також згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.7.4, 2.1.1.12.8.1 [PERSON] та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування. Оскільки штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення\~строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~ст. 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. За таких обставин суд вважає, що на користь позивача з відповідача слід стягнути пеню, яка зазначена в розрахунку заборгованості, складеному позивачем і станом на 21.06.2018 року складає 5361,50 грн., а у задоволенні вимоги щодо стягнення штрафів слід відмовити. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме, з [PERSON] на користь АТ КБ "Приватбанк" слід стягнути заборгованість в сумі 12913,12 грн. (2935,35 грн. (тіло кредиту) + 4616,27 грн. (відсотки за користування кредитом) + 5361,50 грн. (пеня)). За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір у розмірі 1762 грн., що відповідно до Закону України «Про судовий збір» є мінімальною сумою судового збору у даних правовідносинах. А тому сплачена позивачем сума судового збору підлягає відшкодуванню в повному розмірі. На підставі ст. 509, 526, 530, 1049, 1054, ЦК України,

Outcome: partial