Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат", про визнання ТОВ "ЗТМК" користувачем земельних ділянок, зобов'язання ТОВ "ЗТМК" сплачувати плату за землю та визнання необгрунтованою відмову у наданні земельної ділянки в суборенду або користування (піднайм). В позові заявив учасником судового процесу у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача - Державне підприємство "Запорізький титано-магнієвий комбінат". Суд визнав Державне підприємство "Запорізький титано-магнієвий комбінат" третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача. У своєму позові та у судовому засіданні Позивач пояснив, що 11 квітня 2014 р. звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" з листом, в якому просив надати ТОВ "ЗТМК" з моменту припинення (реорганізації) Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" шляхом приєднання до ТОВ "ЗТМК" в суборенду або користування (піднайм) земельну ділянку у розмірі 200 м2 для паркування автомобіля з умовою компенсації плати за землю. 14 квітня 2014 р. Позивач отримав лист від Відповідача, в якому йому було відмовлено у наданні земельної ділянки, так як у Відповідача відсутнє зареєстроване право користування та оренди на земельні ділянки та немає підстав здійснювати платежі за землю. Позивач вважає, що оскільки при прийнятті рішення про відмову Відповідачем не було враховано норми частини другої статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 Цивільного кодексу України, а саме те, що у разі набуття права власності на житловий будинок (будівлю, споруду), що знаходяться на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача. Отже, якщо попередній власник житлового будинку (будівлі, споруди) користувався земельною ділянкою, на якій розміщено відповідне нерухоме майно на підставі договору оренди або інших підставах користування, новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім'я в установленому законом порядку, в тому числі з додержанням вимог згаданих Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень" і статті 125 ЗК України, яка пов'язує виникнення права на земельну ділянку з моментом державної реєстрації відповідного права. До того ж, відповідно до частини 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Крім того зазначив, що відповідно до пп. 14.1.147 Податкового кодексу України, плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Земельним податком вважається обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп. 14.1.72 ПКУ). Щодо орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності то це - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 ПКУ). Однак, на підставі п. 306.3 ПКУ - платники податку, утворені протягом року шляхом злиття, приєднання або перетворення у звітному податковому періоді, у тому числі за набуті ними площі нових земельних ділянок, уперше сплачують податок протягом 30 календарних днів місяця, що настає за місяцем їх утворення (виникнення права на земельну ділянку), а надалі - у порядку, визначеному пунктом 306.2 статті 306 ПКУ. Також, пункт 286.6 статті 286 ПКУ передбачає нарахування земельного податку за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні. Тобто Податковим кодексом України передбачається нарахування земельного податку незалежно від питання про наявність зареєстрованого права власності або користування на земельну ділянку. Позивач зазначив, що керівництво Відповідача не бажає надати земельну ділянку в суборенду або користування (піднайм) безпідставно, і тому посилається на відсутність зареєстрованого права користування та оренди на земельні ділянки: - заводоуправління з об'єктами культурно-побутового обслуговування ([ADDRESS]); - промисловий майданчик та під'їзні залізничні колії від станції "Сілікатної" в районі селища Північного ([ADDRESS]); - відвальне господарство ([ADDRESS]); - виробнича база Сєвєродонецького хіміко-металургійного заводу ([ADDRESS]); - база відпочинку ([ADDRESS]); - дитячий оздоровчий табір "Сокіл" ([ADDRESS]); - автостоянка для службового транспорту та транспорту робітників (м. Запоріжжя); - водна станція (м. Запоріжжя) ; - причал теплоходу "Титан-1"(м. Запоріжжя); - санаторій-профілакторій ([ADDRESS]). Тому Позивач вимагає визнати відмову Відповідача у наданні земельної ділянки в суборенду або користування (піднайм) необгрунтованою та просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник Відповідача у судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що 19.11.2013 р. згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 955 від 03.10.2012 р. "Деякі питання утворення товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" проведено реєстрацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат". 31.12.2013 р. Фонд державного майна України та Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" підписали Акт приймання-передачі майнового комплексу Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат» до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (далі - Акт приймання-передачі), згідно якого Фонд держмайна України передав, як вклад держави до статутного капіталу товариства, майновий комплекс Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат», що становить 51 % статутного капіталу товариства, вартість якого, згідно з Висновком про вартість майнового комплексу ДП "ЗТМК" становить 749 164 000,00 грн. У відповідності до пункту 4. Постанови Кабінету Міністрів України № 955 від 03.10.2012р. передбачено правонаступництво Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" щодо прав та обов'язків Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат". На дату передачі майнового комплексу ДП "ЗТМК" до статутного капіталу ТОВ "ЗТМК" за ДП "ЗТМК" було закріплено на підставі Актів на право постійного користування землею та договорів оренди земельних ділянок земельні ділянки, на яких розташовані промислові та соціальні об'єкти нерухомості підприємства. У відповідності до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ст. ст. 4, 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, в тому числі право постійного користування та право оренди земельної ділянки. Державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом та державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Враховуючи викладене, представник Відповідача визнає, що ТОВ "ЗТМК" не має достатніх законних підстав передати земельну ділянку в суборенду або користування (піднайм), так як у Відповідача відсутнє зареєстроване право користування та оренди на земельні ділянки та немає підстав здійснювати платежі за землю, та просить відмовити у задоволенні позову. До того ж, зазначив, що не має можливості надати земельну ділянку у розмірі 200 м2 для паркування автомобіля з умовою компенсації плати за землю, так як земельні ділянки використовуються у виробничій діяльності. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні Позивача вважає позов [PERSON] обгрунтованим та правомірним та просить його задовольнити. Дослідивши докази по справі, с вислухав пояснення сторін, їх представників, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про господарські товариства" - товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу. 31.12.2013 р. Фонд державного майна України за Актом приймання-передачі передав як вклад держави до статутного капіталу ТОВ "ЗТМК" майновий комплекс Державного підприємства «Запорізький титано-магнієвий комбінат», в тому числі промислові та соціальні об'єкти нерухомості підприємства: - заводоуправління з об'єктами культурно-побутового обслуговування ([ADDRESS]); - промисловий майданчик та під'їзні залізничні колії від станції "Сілікатної" в районі селища Північного ([ADDRESS]); - відвальне господарство ([ADDRESS]); - виробнича база Сєвєродонецького хіміко-металургійного заводу ([ADDRESS]); - база відпочинку ([ADDRESS]); - дитячий оздоровчий табір "Сокіл" ([ADDRESS]; - автостоянка для службового транспорту та транспорту робітників (м. Запоріжжя); - водна станція (м. Запоріжжя) ; - причал теплоходу "Титан-1"(м. Запоріжжя); - санаторій-профілакторій ([ADDRESS]). Зазначений майновий комплекс ТОВ "ЗТМК" використовує у своїй виробничій та соціальній діяльності, користуючись земельними ділянками, закріпленими за ДП "ЗТМК" на підставі Актів на право постійного користування землею та договорів оренди землі. Із наказу ФДМУ № 2 від 08.01.2014 р. "Щодо прийняття рішення про припинення (реорганізацію) державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" вбачається, що з метою виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 955 від 03.10.2012 р. про утворення ТОВ "ЗТМК" з державною часткою у статутному капіталі товариства не менше як 51 відсоток шляхом внесення до статутного капіталу товариства з боку держави майнового комплексу ДП "ЗТМК" та реорганізації ДП "ЗТМК" шляхом приєднання до товариства Фондом державного майна України 08.01.2014 р. прийнято рішення про припинення (реорганізацію) державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат", як юридичної особи та утворено комісію з припинення (реорганізації) державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат". Враховуючи викладене, з 08.01.2014 р. ДП "ЗТМК" знаходиться на етапі реорганізації (приєднання) та припинення. З моменту припинення ДП "ЗТМК" ТОВ "ЗТМК" стане повним правонаступником прав та обов'язків підприємства. Відповідно до ст. 92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (пп. 14.1.73 ПКУ). Відповідно до частини другої статті 120 ЗК України та 377 ЦК України у разі набуття права власності на житловий будинок (будівлю, споруду), що знаходяться на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача. Отже, якщо попередній власник житлового будинку (будівлі, споруди) користувався земельною ділянкою, на якій розміщено відповідне нерухоме майно на підставі договору оренди або інших підставах користування, новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім'я в установленому законом порядку, в тому числі з додержанням вимог згаданих Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень" і статті 125 ЗК України, яка пов'язує виникнення права на земельну ділянку з моментом державної реєстрації відповідного права. До того ж, відповідно до частини четвертої ст. 32 Закону України "Про оренду землі" реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Земельним податком вважається обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп. 14.1.72 Податкового кодексу України). Щодо орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності то це - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 ПКУ). На підставі п. 306.3 ПКУ - платники податку, утворені протягом року шляхом злиття, приєднання або перетворення у звітному податковому періоді, у тому числі за набуті ними площі нових земельних ділянок, уперше сплачують податок протягом 30 календарних днів місяця, що настає за місяцем їх утворення (виникнення права на земельну ділянку), а надалі - у порядку, визначеному пунктом 306.2 статті 306 ПКУ. Крім того, пункт 286.6 статті 286 ПКУ передбачає нарахування земельного податку за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні. Тобто Податковим кодексом України передбачається нарахування земельного податку незалежно від питання про наявність зареєстрованого права власності або користування на земельну ділянку. З цього приводу, з огляду на вимоги чинного законодавства, Відповідач помилково не визнає ТОВ "ЗТМК" з моменту припинення Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" шляхом реорганізації (приєднання) користувачем земельних ділянок, на яких розташовані промислові та соціальні об'єкти ТОВ "ЗТМК", та відповідальною особою за внесення до бюджету земельного податку та орендної плати за зазначені земельні ділянки. Відповідно до частини 2 ст. 92 ЗК України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; в) релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; г) публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування". Право постійного користування земельними ділянками є специфічним речовим правом. Воно характеризується обмеженим суб'єктним складом: суб'єктами можуть бути лише юридичні особи, визначені частиною 2 статті 92 ЗК України. Відповідно [PERSON], що є фізичною особою, не має права на постійне користування земельною ділянкою. Відповідно до частини 2 та частини 8 ЗК України земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Згідно частини 1 статті 8 Закону України "Про оренду землі" орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Судом не встановлено факту звернення до орендодавця та надання письмового повідомлення про згоду чи заперечення орендодавця щодо передачі частини орендованої земельної ділянки у суборенду. Позивачем не надано письмових доказів погодження Відповідачем надання земельної ділянки в суборенду. Крім того суд вважає, що за відсутності зустрічного обов'язку Відповідача щодо реалізації права на суборенду Позивача, відсутнє порушення Відповідачем по справі вимог чинного законодавства щодо відмови у наданні земельної ділянки у суборенду або користування (піднайм). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] частково знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню як повністю обгрунтовані та правомірні в частині, оскільки встановлено, що ТОВ "ЗТМК" з моменту припинення ДП "ЗТМК" шляхом реорганізації (приєднання) є повним правонаступником ДП "ЗТМК", користувачем земельних ділянок, на яких розташовані промислові та соціальні об'єкти ТОВ "ЗТМК" та відповідальною особою за внесення до бюджету земельного податку та орендної плати за користування земельними ділянками. Стосовно передання [PERSON] земельної ділянки в суборенду або користування (піднайм), суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли достатнього правового підтвердження та обгрунтування, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: partial