Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

18.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області ( до якої входить Бурівська територіальна громада ) та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами [ADDRESS] , що зазначені в технічному паспорті на житловий будинок під літерами : "А-1" житловий будинок з "а-1" верандою загальною площею 64,5 кв.м., в т.ч. житловою площею 21,3 кв.м., "Б-1" сарай, "б-1" сарай, "В-1" пригребиця, "в" погріб, "Г-1" літня кухня, № 1 хвіртка, № 2 ворота, № 3 огорожа, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . За життя [PERSON] залишив на ім`я позивачки заповіт. Відповідно довідки Бурівського старостинського округу Городнянського району Чернігівської області батьку позивачки належала 1/2 частина житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] . У встановлений законом строк до нотаріальних органів з заявою про прийняття спадщини батька позивача не зверталась, і вважається такою, що не прийняла його спадщину. Матір позивачки [PERSON] на день смерті свого чоловіка [PERSON] проживала разом з ним, і вважається такою, що прийняла його спадщину. 06 листопада 2017 року [PERSON] подала заяву приватному нотаріусу Сові В.Ф. про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належні її чоловіку земельні ділянки. Спадщину на належну її чоловіку 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] вона не оформлювала. [INFO] мати позивачки [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла позивачці все належне їй майно. 14 травня 2018 року позивачкою була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. До складу спадщини [PERSON] входить спірний житловий будинок. В листопаді 2019 року позивачка звернулася до нотаріуса з питання оформлення спадщини. Однак в оформленні спадкового права на спірний будинок позивачці відмовлено листом від 13.11.2019 року, оскільки спадкодавець [PERSON] не зареєструвала своє право власності на спірне спадкове майно. Вказані обставини є причиною звернення до суду. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлена належним чином, 26.12.2019 року позивачка надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.( а.с. 71). Представник відповідача - Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Сільській голова Шовкова Л. 26.12.2019 року надала до суду заяву № 02-20/857 про розгляд справи без участі представника відповідача, проти вимог [PERSON] Тупичівська сільська рада Городнянського району Чернігівської області не заперечує.( а.с. 72). Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області, Приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Сова В.Ф. - в судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, заперечень проти позову не подали. (а.с.69-70). Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. За даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] встановлено, що його видано Новозаводським ВМ УМВС України в Чернігівській області 20.09.2011 року [PERSON] , [INFO] . (а.с.6). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23.11.1985 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис № 321. Після укладення шлюбу прізвища подружжя : [PERSON] (а.с.8). Дослідженням свідоцтва про народження серії [NUMBER] , встановлено, що батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , вказані: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.8). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Бурівка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. З довідки Бурівського старостинського округу Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 26.11.2019 року № 297 встановлено, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в будинку [ADDRESS] були постійно зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] з 1960 року, виписаний в зв`язку зі смертю [INFO]; [PERSON] з 1960 року, виписана в зв`язку зі смертю [INFO]. (а.с. 17). Факт перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджений документально копією свідоцтва про одруження [NUMBER] . (а.с.11). З дослідженої в судовому засіданні копії заповіту від 21 березня 2005 року встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все своє майно дочці [PERSON] . Заповіт складено та посвідчено секретарем виконкому Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Демиденко І.А., зареєстровано в реєстрі № 77. (а.с.12). Дослідженням спадкової справи №275/2017, яка заведена Приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Сова В.Ф., встановлено, що усе спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , прийняла його переживша дружина [PERSON] . Дочка спадкодавця [PERSON] як спадкоємець за заповітом та за законом в нотаріальному порядку відмовилася від прийняття спадщини батька (а.с. 75-84). [PERSON] померла [INFO] в селі Бурівка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . ( а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. З довідки Бурівського старостинського округу Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 14.05.2018 року № 230 встановлено, що на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в будинку [ADDRESS] була постійно зареєстрована та постійно проживала тільки [PERSON] , з 1960 року, виписана в зв`язку зі смертю [INFO]. (а.с.18). З дослідженої в судовому засіданні копії заповіту від 07 жовтня 2008 року встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] , [INFO] . Заповіт складено та посвідчено секретарем виконкому Бурівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Демиденко І.А., зареєстровано в реєстрі № 213. (а.с.13). Згідно довідки Бурівського старостинського округу Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 27.11.2019 року № 301 встановлено, що заповіт [PERSON] за реєстровим № 213 від 07 жовтня 2008 року на день її смерті ( [INFO] ) за даними Бурівського старостинського округу Тупичівської сільської ради не змінювався і не відмінявся. ( а.с. 14 ). Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини. 14.05.2018 року нотаріусом заведена спадкова справа № 49/2018 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 88-103). За даними спадкової справи позивачка є єдиним спадкоємцем, хто прийняв спадщину [PERSON] у встановленому законом порядку. Як встановлено з письмових доказів справи, до складу спадщини [PERSON] увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Так, з довідки Бурівського старостинського округу Тупичівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 14.11.2019 року № 260 встановлено, що в будинку [ADDRESS] постійно були зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] - чоловік, якому належала 1/2 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] - дружина, якій належала 1/2 частина будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON] та [PERSON] не втратили права на частку в його майні. Відомості про виділення земельної ділянки під будівництво господарчих споруд та будинку [ADDRESS] відсутні. (а.с.19). Вказане також підтверджено копією з особового рахунку № [NUMBER] погосподарської книги сільської ради за 1991 рік. (а.с.20-21). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. Отже, [PERSON] та [PERSON] за їх життя набули у власність по 1/2 частині спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами як члени колгоспного двору. З інформаційної довідки від 25 травня 2018 року № 348 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою : [ADDRESS] не зареєстровано. Опис об`єкта нерухомості на день проведення технічної інвентаризації - 25.05.2018 року. Житловий будинок побудовано в 1946 році ( реконструйовано в 1968 році ). Процент готовності житла 100 %. Самочинного будівництва та перепланувань не виявлено. Зміна назви вулиці на підставі рішення другої сесії 7 скликання Бурівської сільської ради від 22 грудня 2015 року. (а.с.22). Відсутність державної реєстрації речових прав на спірний житловий будинок також підтверджена інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №197364500, №197364308 від 23.01.2020 року. (а.с.104-105) Дослідженням звіту про незалежну оцінку спірного житлового будинку встановлено, що його вартість становить 22710 грн. 00 коп. (а.с.30-56). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Доказами справи підтверджено, що на момент смерті спадкодавець [PERSON] мала у власності спірний житловий будинок вцілому, оскільки 1/2 частку у спірному будинку [PERSON] набула за життя як член колгоспного двору, та ще 1/2 частку у спірному будинку вона успадкувала після смерті її чоловіка [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на спірний будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на спірний будинок не було зареєстроване за її життя. Відмова нотаріуса оформити спадкове право підтверджена письмово. (а.с.27). Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] позначений на плані: "А-1" житловий будинок з "а-1" верандою загальною площею 64,5 кв.м., в т.ч. житловою площею 21,3 кв.м., "Б-1" сарай, "б-1" сарай, "В-1" пригребиця, "в" погріб, "Г-1" літня кухня, № 1 хвіртка, № 2 ворота, № 3 огорожа. ( а.с. 23-26). З огляду на те, що право власності спадкодавця на спірний будинок підтверджено матеріалами справи, а позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити на нього своє спадкове право, суд, враховуючи положення ст. 328, 392 ЦК України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved