Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

26.07.2013 р. позивачка звернулася до суду з позовом до МПП „Труд", [PERSON] про визнання договору дарування недійсним та просила визнати недійсним договір дарування від 30.10.2003 р., укладений між МПП „Труд" та [PERSON] в частині передання МПП „Труд" безоплатно у власність [PERSON] 33/100 частин квартири [ADDRESS], стягнути з відповідачів судові витрати. В подальшому позивачка подала суду заяву про виключення з кола відповідачів МПП „Труд" у зв'язку з його ліквідацією. (а.с. 2-10, 60-61) При цьому посилається на те, що з дня народження, тобто з [INFO] малолітня [PERSON] разом зі своєю мамою [PERSON] проживала в квартирі [ADDRESS], в якій остання була зареєстрована з 26.07.1996 р. [PERSON] в грудні 2008 р. зверталась до Приморського РВ із заявою про реєстрацію місця проживання своєї доньки [PERSON] за вказаною адресою, але у зв'язку з хворобою та бюрократичною тяганиною не мала можливості вирішити це питання. [INFO] [PERSON] померла. Розпорядженням Суворовської районної адміністрації № 241 від 30.03.2011 р. малолітній [PERSON] надано статус дитини позбавленої батьківського піклування та рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 29.04.2011 р. її призначено опікуном малолітньої [PERSON] 09.03.2011 р. [PERSON] була зареєстрована в квартирі [ADDRESS], в якій фактично постійно проживала з дня свого народження. 12.07.2000 р. будівля гуртожитку по [ADDRESS] на підставі рішення Одеського міськвиконкому № 379 передана в приватну власність МПП „Труд". 28.12.2010 р. Одеська міська рада прийняла рішення № 40-VI про відміну вказаного рішення. Відповідно до рішення Одеської міської ради № 2186-VI від 24.07.2012 р. до комунальної власності територіальної громади м.Одеси прийнято будівлю гуртожитку по [ADDRESS] в цілому та будівлі залишено статус гуртожитку та дозволено приватизацію його приміщень. Оскільки [PERSON] на законних підставах з моменту свого народження проживає в [ADDRESS] вона отримала право на приватизацію вказаної квартири. Однак, 23.05.2013 р. їй стало відомо, що згідно договору-дарування від 30.10.2003 р. власником 33/100 частин квартири [ADDRESS] є [PERSON] Вважає, що вказаний договір укладений з порушенням діючого на той час законодавства та порушує права малолітньої [PERSON] В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов не визнали, вважають його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, надали суду письмові заперечення на позов. (а.с. 71 - 73) Представник третьої особи Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в особі Органу опіки та піклування в судовому засіданні з позовом погодилась, в останнє судове засідання не з'явилася надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, надала суду письмові заперечення на позов, згідно яких просить в позові відмовити та розглядати справу за її відсутністю. (а.с. 80 - 81) Вислухавши пояснення позивачки та її представника, відповідача та його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. (а.с.13) Як вбачається з свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] та відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 22.02.2011 р., яке набрало законної сили 09.03.2011 р., [PERSON] позбавлений батьківських прав відносно доньки [PERSON] (а.с.15, 18-19) Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 29.04.2011 р., яке набрало законної сили 11.05.2011 р., [PERSON] призначено опікуном над малолітньою [PERSON] [INFO]. Як вбачається з мотивувальної частини вказаного рішення малолітня [PERSON] мешкає разом зі своєю бабусею [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.20, 21) Про те, що малолітня [PERSON] мешкала та продовжує мешкати разом з позивачкою за адресою [ADDRESS] свідчать також листи служби у справах дітей Одеської міської ради та Приморської районної адміністрації Одеської міської ради. (а.с.23, 24, 65, 66-67) Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 379 від 12.07.2000 р. було вирішено оформити МПП „Труд" свідоцтво про право власності на будівлю гуртожитку по [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення 31.07.2000 р. виконавчим комітетом Одеської міської ради було видано свідоцтво про право власності на будівлю гуртожитку за № 009021, відповідно до якого МПП „Труд" на праві приватної власності належить об'єкт в цілому, розташований в [ADDRESS], що складається з однієї будівлі загальною площею 1342,1 кв.м. Право власності МПП „Труд" було зареєстровано в КП „ОМБТІ та РОН" 01.08.2000 р. (а.с.51, 94) В подальшому, рішенням Одеської міської ради № 40-VI від 28.12.2010 р. було скасовано рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 379 від 12.07.2000 р. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 08.10.2012 р., яка набрала законної сили 23.10.2012 р. зобов'язано КП „ОМБТІ та РОН" здійснити державну реєстрацію припинення права власності МПП „Труд" на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: [ADDRESS], шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно. (а.с.25, 26 - 29) Згідно договору дарування, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за № 12589 від 30.10.2003 р., що укладений між МПП „Труд" та [PERSON] останній є власником 33/100 часток квартири [ADDRESS], зазначена частка складається із двох житлових кімнат загальною житловою площею 31,4 кв.м. та підсобних приміщень. Своє право власності [PERSON] зареєстрував в КП „ОМБТІ та РОН" 17.12.2003 р. (а.с.12) 09.03.2011 р. в адміністративному порядку, за клопотанням Служби у справах дітей Одеської міської ради, була здійснена реєстрація малолітньої [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. Разом з тим, як встановлено судом, після реєстрації [PERSON] в спірну квартиру не поселялася та в ній не проживала. (а.с.16, 23) Крім того, як встановлено в судовому засіданні, вказана квартира [ADDRESS] фактично не є самостійною, а входить до складу двокімнатної квартири, що належить відповідачу та мешкати в ній без користування підсобними приміщеннями, що також є власністю відповідача не можливо. Позивачка, як це вбачається із реєстрації позову, звернулася до суду 26.07.2013 р., оспорюючи при цьому договір дарування, що був укладений між МПП „Труд" та [PERSON] 30.10.2003 р., тобто після спливу майже десяти років. Разом з тим, відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, тобто зазначений строк позовної давності позивачкою пропущений. Доказів поважності пропуску строку позовної давності позивачкою суду не надано. Інші норми, що регулюють позовну давність до даних правовідносин застосовуватися не можуть. Отже, суд вважає, що в задоволенні позову позивачці слід відмовити через пропуск строку позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed