Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

У січні 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому прохала позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та внести зміни до актового запису про народження дитини - [PERSON], [INFO], а саме змінити прізвище дитини на прізвище матері - [PERSON]. На підтвердження своїх вимог позивачка вказувала, що вона є матір'ю неповнолітнього громадянина України [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження сина батьком був записаний [PERSON], [INFO]. У зареєстрованому шлюбі із [PERSON] позивачка не перебувала, на даний час усі витрати на виховання та розвиток здібностей дитини покладені на неї, оскільки батько жодним чином не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Після народження дитини відповідач з власної ініціативи припинив будя-яким чином допомагати їй із матеріальним, психологічним та фізичним розвитком сина, не виявляв жодного наміру підтримувати зв'язок з ними та позивачка не має можливості зв'язатися з ним, в той же час, зі свого боку відповідач не проявляє жодного наміру підтримувати стосунки з нею та сином. Всі питання щодо виховання вирішуються самостійно позивачем без участі та підтримки з боку відповідача. Тобто зазначені вище дії відповідача є ухиленням від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що і стало підставою для звернення до суду. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримувала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Прокурор Харченко І.В. погоджувалася з позовними вимогами позивачки. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Октябрської у м. Полтаві ради, Шаповал Ю.С., покладалася у вирішенні справи на розсуд суду. Відповідач у судове засідання не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомленим належним чином - рекомендованою кореспонденцією. Про причини неявки суд не повідомляв, заперечень проти позову, пояснень чи заяв про розгляд справи без його участі на адресу суду не надсилав. Відповідно до ст. ст. 169, 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в справі докази, заслухавши пояснення сторін, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] року народження (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.05.2011 року, а.с. 7). Відповідно до акту жителів будинку [ADDRESS], [PERSON] разом з сином [PERSON], майже 4 роки мешкають в їхнім домі в квартирі 21. [PERSON] активний, ввічливий, завжди вітається з сусідами. [PERSON] багато гуляє разом з [PERSON] у дворі. [PERSON] організувала різноманітні ігри з дітворою двору, прикрашала двір власноручними виготовленими разом з дітьми бджілками з пустих пластикових плашок. У [PERSON] багато іграшок, книжок. [PERSON] із задоволенням читає книжки [PERSON] та іншим дітям, які гуляють у дворі. Багато грають. Хлопчик завжди охайний, нагодований, чисто, охайно та по сезону вдягнений. Сходити у магазин, бо у них у дворі є пенсіонери, яким важко ходити [PERSON] ніколи не відкаже у допомозі. Цього вона вчить свого сина. Під час прибирання у квітнику [PERSON] виривала бур'ян, а [PERSON] складав його на купу. Батько дитини, [PERSON] у дворі не з'являвся. Ніякої підтримки з боку батька до [PERSON] не виявлено. [PERSON] та [PERSON] хороша, міцна сімЧя.(а.с.8). Відповідно до довідки від 23.01.2015 року №01-02/04 виданої [PERSON] в тім що її дитина [PERSON], [INFO], дійсно відвідує Полтавський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) комбінованого типу №77 "Джерельце" з червня 2013 р. Відвідує групу з порушенням зору. За час навчання [PERSON] в дошкільному закладі його батько [PERSON] жодного разу не відвідував ясла-садок, не з'являвся на батьківських зборах і не забирав свого сина [PERSON] з дитячого садка. Вихователі групи в якій навчається [PERSON] не знайомі з його батьком, він жодного разу не цікавився дошкільним життям сина та станом його здоров'я.(а.с. 9). Відповідно до характеристики [PERSON] від 23.01.2015 р. №01-02/05, він почав відвідувати дитячий садочок №77 з червня 2013 року. В садочок приводить та забирає його мама, [PERSON] Дитина приходить в садочок охайною та добре доглянутою. Дитина слухняна, здібна до математики, фізкультури, танців, дуже жвава, допитлива. [PERSON], [PERSON], по відношенню до дитини добра, ніколи на дитину не кричить та не б'є. Батько дитини жодного разу у дитячому садочку не з'являвся. Дитиною не цікавився. (а.с.10). Згідно з рішенням Виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради від 24.02.2015 року №53 про розгляд ухвали Октябрського районного суду м. Полтави з питання надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], у зв'язку з відсутністю об'єктивної інформації про причини невиконання відповідачем батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] не має можливості. Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. С. 18 Конвенції про права дитини передбачено, що держава має забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Згідно з ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Ст. 12 цього ж Закону встановлено, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.150, ч.ч.1, 2 ст.155 СК України батьки зобов'язані поважати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, а мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. П. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З огляду на викладені обставини суд приходить до висновку, що [PERSON] ухиляється від виховання сина та свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками. На підставі викладеного,

Outcome: approved