Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

державний виконавець відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Шевченко О.Д. звернувся до суду з поданням, погодженим В.о. начальником ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві, про тимчасове обмеження боржника [PERSON] у праві виїзду за межі України. Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві перебуває виконавчий лист Оболонського районного суду м. Києва № 2-1610 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1000 грн. 00 коп. з 09.12.2009 року щомісячно до повноліття дитини. 17.03.2014 року згідно заяви стягувача державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42536180, копію якої направлено боржнику до виконання, стягувачу до відома. Згідно акту державного виконавця від 22.05.2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-1610, виданого 29.03.2010 року за адресою зазначеною у виконавчому листі майно, на яке можна звернути стягнення відсутнє. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців відносно майна боржника [PERSON] за всіма параметрами запиту відомості відсутні. З цих підстав суб'єкт подання просив суд встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника [PERSON] до моменту виконання зобов'язань перед стягувачем. В судове засідання державний виконавець не з'явився, у поданні зазначив про можливість розгляду справи без участі державного виконавця. Боржник та стягувач у судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд розглядає подання державного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без виклику чи повідомлення боржника та стягувача. Дослідивши матеріали справи та копію виконавчого провадження суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що у ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві на виконанні перебуває виконавче провадження ВП № 42536180 з примусового виконання виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва № 2-1610, виданого 29.03.2010 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1000 грн. 00 коп. з 09.12.2009 року щомісячно до повноліття дитини. Як зазначив суб'єкт подання, боржник ухиляється від добровільного виконання своїх зобов'язань та рішення суду. У відповідності до ст. 77-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Ст. 3 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантовано свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. ч. 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 року №3857-XII передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п.п.1-9 ч.1 цієї статті. Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим, з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково. Невиконання боржником своїх зобов'язань може зумовлюватися об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядженя, важкої хвороби. Однак, воно може мати і суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього з причин, які не є поважними. Саме самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків. На момент звернення до суду з поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Проте, суб'єктом подання не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ним вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", в матеріалах справи відсутні посилання на докази на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов'язань. Також суб'єктом подання не надано доказів на підтвердження наявності у боржника закордонного паспорта та наміру виїхати за межі України з метою уникнення цивільно-правової відповідальності. Таким чином, відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" та,

Outcome: dismissed