Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом до ПП "КОСМОПОЛІТ-СЕРВІС" про стягнення коштів. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 03.03.2015 між ним та ПП "КОСМОПОЛІТ-СЕРВІС" було укладено договір про надання консультаційних послуг щодо оформлення віз та супутнього сервісу, відповідно до умов якого відповідач зобовязувався надати послуги, передбачені договором, а він зобов'язався прийняти та оплатити ці послуги. На виконання умов договору ним було сплачено 8000 грн, однак ПП "КОСМОПОЛІТ-СЕРВІС" своїх зобов'язань за договором не виконало. У зв'язку з цим, він звернувся до відповідача із вимогою про повернення коштів. На його вимогу ПП "КОСМОПОЛІТ-СЕРВІС" повернуло 500 грн, що свідчить про визнання ним боргу. Посилаючись на вказані обставини, просив суд стягнути з ПП "КОСМОПОЛІТ-СЕРВІС" на його користь 7500 грн. В судовому засіданні позивач, [PERSON], підтримав свій позов та просив його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надіслав до суду заперечення, в яких просив розгляд справи проводити за відсутності його представника. В запереченнях відповідач зазначив, що позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував сплату останнім на рахунок ПП "КОСМОПОЛІТ-СЕРВІС" 8000 грн. Вказав, що [PERSON] не були вчинені дії, передбачені договором, до виконання яких виконавець позбавлений можливості здійснити дії на виконання зобов'язання. Зокрема, не надано необхідні документи і не сплачена вартість замовлених послуг. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Судом встановлено, що 03 березня 2015 року між [PERSON] та ПП "КОСМОПОЛІТ-СЕРВІС" було укладено договір №150303/1 про надання консультаційних послуг щодо оформлення віз та супутнього сервісу(далі Договір), предметом якого було надання Агенцією інформаційно-довідкового обслуговування з питань оформлення виїзних документів. Відповідно до умов Договору ПП "КОСМОПОЛІТ-СЕРВІС" зобов'язалось, зокрема, забезпечити замовника інформацією у відповідності до замовлених послуг, а замовник в свою чергу зобов'язався своєчасно забезпечити Агенцію достовірними та необхідними для виконання Договору інформацією та документами; сплатити вартість усіх замовлених послуг в повному обсязі до моменту подачі документів у посольство. Згідно ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. В п.3 Договору визначено, що загальна вартість послуг по Договору, згідно Листу бронювання становить 8000 грн, які не підлягають поверненню Агенцією в будь-якому випадку. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу(ст.10,60 ЦПК України). На підтвердження оплати вартості послуг ПП "КОСМОПОЛІТ-СЕРВІС" позивач надав суду рахунок-фактуру від 03.03.2015 №СФ-150303/2. На думку суду, вказаний документ не є належним доказом, який підтверджує сплату коштів, оскільки рахунок-фактура є розрахунково-платіжним документом, який передбачає лише зазначення певних сум до оплати за поставлені товари, надані або такі, що надаються послуги. Крім того, позивач посилається також на визнання відповідачем свого боргу, оскільки останнім було перераховано кошти в сумі 500 грн. Разом із тим, доказів, які б підтверджували вказаний факт, суду надано не було. Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку про те, що позивачем не надано доказів, підтверджуючих порушення його прав та інтересів діями відповідача, в зв'язку з чим позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed