Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

16 листопада 2016 року позивач [PERSON] Акціонерне Товариство [PERSON] "ПриватБанк" (ПАТ КБ "Приват Банк") звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що згідно укладеного договору №ODXRRX07940223 від 19.02.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 394 грн. на строк з 19.02.2007 року по 19.02.2008 року включно, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати (з 1 по 5 число кожного місяця), Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 218 грн. 88 коп., для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. При порушенні позичальником зобовязань по погашенню кредиту, він сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 8,5% на місяць розрахункових від суми залишку непогашеної заборгованості. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов'язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості станом на 25.10.2016 року у розмірі 1 992 грн. 71коп. В пунктах 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався відповідач підписуючи договір (заяву) № ODXRRX07940223, визнано обовязок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п. 4.1., 4.2. даних умов та Тарифів повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2 умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отже, датою 19.02.2008 року в договорі (заяві) № ODXRRX07940223 саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобовязань за договором та припинення зобовязань в цілому. Згідно п. 5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Строк прострочення за тілом кредиту за період з 25.10.2011 р. по 25.10.2016 року становить 1 825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 1 992 грн. 71 коп , розмір % ставки в день дорівнює 0,283%, а отже сума заборгованості по відсоткам згідно розрахунку складає 1992,71 грн. * 0,283% * 1825 днів прострочення / 100 = 10 291 грн. 84 коп. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив провести судове засідання без його участі і ухвалити заочне рішення по справі ( а.с.4 зв.). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.22,23,25). Так, судом, у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, тому вважається, що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Враховуючи думку представника позивача, викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 1054 ч.1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що згідно до укладеного договору №ODXRRX07940223 від 19.02.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 394 грн. 00 коп. на строк з 19.02.2007 року по 19.02.2008 року включно, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в обумовлені у заяві та умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати (з 1 по 5 число кожного місяця), відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 218 грн. 88 коп., для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.(а.с.7-10). При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Статтею 638 ч.2 ЦК України, передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Тому акцептуючи оферту Банку відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані Банком умови. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Ст.1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ "Приват Банк" станом на 25.10.2016 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 1 992 грн. 71 коп. Статтею 631 ч.1 ЦК передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В пунктах 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався відповідач, підписуючи Договір (заяву) №ODXRRX07940223 визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п.4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в Заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отже, датою 19.02.2008 р. в Договорі (заяві) № ODXRRX07940223 саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань за договором та припинення зобов'язань в цілому. Відповідно до п.п.4.1, 4.7 Умов, за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у Заяві. При непогашенні кредиту в строки, установлені у заяві й п.3.2.2 Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отримані відповідачем кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тим самим, враховуючи що Договір (Заява) № ODXRRX07940223 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст.ст.599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного користування кредитними коштами. Стаття 256 ЦК України дає визначення позовної давність як - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного праву або інтересу. Таким чином, враховуючи що сплата відсотків за Договором ODXRRX07940223 позичальником повинна здійснюватися щомісячно то і позовна давність за вимогами пов'язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам (відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду, якщо термін не збільшено умовами договору. За правилами ч.1 ст.259 ЦК України сторонам дозволено за домовленістю збільшувати встановлену законом як загальну, так і спеціальну позовну давність. Згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Так, строк прострочення за тілом кредиту за період 25.10.2011 р. по 25.10.2016 р. становить 1825 днів, розмір простроченої заборгованості складає 1 992 гри. 71 коп., розмір % ставки в день дорівнює 0,283 %, а отже, сума заборгованості складає згідно розрахунку: 1 992 гри. 71 коп.* 0,283 %*1825 днів прострочення/100= 10 291 грн. 84 коп.. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Стороною позивача наданий розрахунок заборгованості по кредитному договору. Відповідачу суд неодноразово пропонував подати пояснення, заперечення та усі наявні у нього докази на спростування доводів викладених в позовній заяві, однак відповідач знехтував своїм правом щодо подання суду доказів та можливого доведення перед судом їх переконливості. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 1378 грн.

Outcome: approved