Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі по 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на користь фізичної особи, яка буде утримувати дітей. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] , який народився [INFO] та [PERSON] , яка народилась [INFO] . З листа Комунального инекомерційного підприємства "Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша" Херсонської міської ради стало відомо про родину відповідачів, які неналежно виконують свої батьківські обов`язки по відношенню до своєї малолітньої дитини доньки [PERSON] , а саме не прислухаються до порад та рекомендацій лікарів. У вересні 2018 року, [PERSON] була направлена на безкоштовне лікування до "Охмадит", без лікування дитина могла б повністю втратити зір, але батьки проігнорували вказане. Під час профілактичного рейду "Сім`я", спеціалістами служби у справах дітей було неодноразво здійснено виїзд у родину та проведено профілактично-роз`яснювальні бесіди щодо недбалого виконання батьківських обов`язків, обов`язкового лікування та належного догляду за дитиною, також батьків було попереджено про адміністративну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків в частині лікування та догляду за дитиною, але батьки на рекомендації лікарів щодо обов`язкової госпіталізації не реагували. Служба у справах дітей звернулась до Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області та спільно з інспекторами доставили матір з дитиною до лікарні, де вона з малолітньою [PERSON] була госпіталізована до педіатричного відділення Комунального инекомерційного підприємства "Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша" Херсонської міської ради, але після виписки батьки знову перстали підтримувати зв`язок з лікарями та службою у справах дітей. Спеціалісти служби вдруге звернулись до Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області щодо притягнення батьків до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП, але ситуація в родині не виправилася, батьки дитину так і не госпіталізували. [INFO] в родині народилась друга дитина син [PERSON] . З листа Комунального некомерційного підприємства "Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша" Херсонської міської ради стало відомо, що батьки неналежним чином відносяться до своїх обов`яків, а саме не виконують рекомендації щодо лікування, догляду за дітьми. У зв`язку з невиконанням відповідачами рекомендацій щодо лікування та догляду за дітьми, що є загрозою життю та здоров`ю дітей, згідно з розпорядженням голови Суворовської районної у м. Херсоні ради від 24.05.2019 р. №51-в, малолітніх дітей було негайно вилучено з родини, та доставлено до педіатричного відділення лікарні. З 24.05.2019 року малолітні діти перебувають на обліку служби у справах дітей, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах, у зв`язку з невиконанням батьками своїх обов`язків. [PERSON] офіційно не працює, обмежується тимчасовими заробітками, [PERSON] перебувє у відпустці по догляду за малолітніми дітьми, але рекомендацій, отриманих від лікарів та спеціалістів служби у справах дітей батьки не виконували, що призвело до загрози життю та здоров`ю дітей. Відношення батьків та їх ставлення до виконання батьківських обов`язків в частині лікування, належного догляду у перші місяці життя дітей, є найважливішим фактором, який у родині не виконується, що позбавляє їх майбутнього, ставить під загрозу їх життя та здоров`я. Така поведінка відповідачей до малолітніх дітей не обумовлена ніякими поважними причинами та свідчить про свідчить про свідоме ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, що згідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.10.2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. В судовому засіданні відповідачі позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Відповідач [PERSON] пояснила, що вони приносили дітям памперси, бачила дітей вона лише через віконце. У травні 2019 року вимушена була залишити дитину в лікарні, оскільки їй необхідна була медична допомога, а завідувачка відділення сказала, що для дитини місце є, а для матері не має. Щодо того, що вона не їздила з дитиною до " [PERSON] " пояснила, що не було грошей на білети, та окрім того, вона була вагітна. Відповідач [PERSON] суду пояснив, що діти були доглянуті, лдягнені, набирали вагу згідно з віком, вага була нормальна. Стан дітей не подобався лише медичним працівникам. Частіше до дітей у дитячий будинок ходить дружина. Вони приносили памперси дітям одну-дві пачки, приносили ліки. Все про що говорять лікарі та служба не правда, речі стояли запаковані не в мусорних пакетах, а у звичайних великих пакетах, Коля спав у колясці, оскільки місця для другої кроватки в кмнаті не має. Суд, засліхав пояснення відповідачів, дослідив матеріали справи, встановив наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. [PERSON] народилась [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30.03.2018 р. (арк. справи 8). [PERSON] народився [INFO] , батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.02.2019 р. (арк. справи 7). Листом КЗ "Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша" №10-96 від 27.06.2018 р. просили взяти під соціальний супровід дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати [PERSON] , [INFO], неналежним чином відноситься до своїх обов`язків по догляду за дитиною. Дитина знаходиться на штучному вигодовувані, не добирає вагу. Існують труднощі в проведенні контролю за вигодовуванням з боку сімейних медичних працівників. Мати не виконує медичні рекомендації щодо лікування дитини. 22 червня 2018 року дитина була госпіталізована до інфекційної лікарні №5. Мати самовільно покинула лікарню з хворою дитиною. Дитина потребує подальшого лікування. Потрібна допомога в роботі з сім`єю (арк. справи 9). Згідно повідомлення КЗ "Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша" №10-134 від 17.10.2018 р., на території, яка обслуговується поліклінікою №3 за адресою: [ADDRESS] проживає дитина [PERSON] , [INFO] . Мати [PERSON] , [INFO] Батьки неналежним чином відносяться до своїх обов`язків з виховання дитини. Не виконують медичні рекомендації щодо лікування та догляду за дитиною. Дитина потребує оперативного лікування. Без лікування дитина може повністю втратити зір. Направлена у вересні 2018 року до Національної дитячої спеціалізованої лікарні "ОХМАДИТ" на безкоштовне лікування. З вересня до 15.10.2018 року при активних відвідуванням вдома не відкривали двері, не відповідали на телефонні дзвінки медичним працівникам. 15.10.2018 року при активному відвідуванні вдома відкрили двері. Зі слів матері на лікування до "ОХМАДИТ" не поїхали у зв`язку з тим, що відсутні кошти на квитки до м. Києва. Проили допомоги в роботі з сім`єю (арк. справи 9 зворотній бік). Начальником служби у справах дітей на адресу начальника Херсонського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області направлено лист №08-44-1017 від 26.10.2018 р., згідно якого повідомлено, що до Служби у справах дітей надходять листи з КЗ "Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша" про малолітню [PERSON] , [INFO] , з приводу невиконання батьками рекомендацій лікарів щодо негайного оперативного лікування. Дитина потребує оперативного втручання, без операції вона може повністю втратити зір. Спеціалістами служби двічі було зроблено вихід у родину та проведено профілактичну бесіду щодо ігнорування рекомендацій лікарів та необхідності лікування, батьків було попереджено про адміністративну відповідальність за невиконання бтьківських обов`язків, але батьки ігнорують рекомендації, на телефонні дзвінки не відповідають, ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Просили притягнути [PERSON] та [PERSON] до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків (арк. справи 12). Листом КЗ "Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша" №10-65 від 17.05.2019 р. на адресу Начальника Служби у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради доведено до відома, що на території обслуговування поліклініки №3, за адресою: [ADDRESS] мешкає сім`я [PERSON] (мати [PERSON] , [INFO]). В сім`ї виховується 2 дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сім`я перебуває на бліку в районній службі у справах дітей, як сім`я, що опинилась у складних життєвих обставинах. Батьки неналежним чином відносяться до своїх обов`язків. Не виконують медичні рекомендації щодо лікування, догляду за дітьми. Існують труднощі в проведенні контролю з боку медичних працівників. При активних відвідуваннях вдома не відкривають двері, не відповідають на телефонні дзвінки. Якщо дитина хворіє, не звертаються за медичною допомогою до сімейного лікаря. Діти знаходяться на штучному вигодовуванні, не набирають вагу: [PERSON] в 1 рік 3 місяці має вагу 5 кг 300 г при нормі 10-12 кг. Тричі знаходилась на стаціонарному лікуванні в ОДКЛ. Дитина була направлена на безкоштовне оперативне лікування до "ОХМАДИТ", але батьки не поїхали. Сімейним лікарем [PERSON] постійно направляється на обстеження, консультацію вузьких спеціалістів у зв`язку з тим, що потребує оформлення інвалідності. Батьки не реагують на рекомендації сімейного лікаря. 14.05.2019 р. діти були направлені до дитячого відділення на лікування. Дівчинка знаходиться у відділенні сама, мати пішла додому і забрала [PERSON] . З батьками постійно проводяться бесіди, попередження про відповідальність за життя, здоров`я та розвиток дітей. Просили вилучити дітей із сім`ї у зв`язку із загрозою життя (арк. справи 10). Розпорядженням голови Суворовської районної у м. Херсоні ради №51-в від 24.09.2019 р., Службі у справах дітей 24.05.2019 р. вжити заходів про відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у батьків дітей [PERSON] та [PERSON] ; забезпечити тимчасове влаштування малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; направити лист про негайне відібрання малолітніх до Херсонської місцевої прокуратури (арк. справи 11). Відповідно до листа КЗ "Херсонський обласний Будинок дитини" ХОР №648 від 25.09.2019 р., у закладі на повному державному утриманні з 14.06.2019 року перебувають малолітні: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьки дітей відвідали їх у закладі 15.06.2019 р. та останній раз 09.07.2019 р. лише мати. Нічого дітям не приносили. З того часу не телефонували, не цікавилися станом здоров`я та долею, ніякої допомоги на утримання не надавали (арк. справи 37). Згідно висновку виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради №94 від 12.07.2019 року, виконавчий комітет, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] у відношенні малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] доцільним (арк. справи 39). Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів має право звернутись кожна особа. Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані серед іншого піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частин 1-5 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 СК України). Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положення п.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Як роз`яснено у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і у сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідачів та їх поведінці. Відповідачі не втратили інтересу до дитину, мають бажання утримувати та виховувати дітей, враховуючи доведеність певних намагань відповідачів проявити турботу про дитину, суд вважає, що позивачем не доведена доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно їх дітей. Також суд враховує, що відповідачі жодним чином не ухилялися від виховання дітей, жорстоко з ними не поводилися. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Згідно висновку Верховного Суду в постанові від 13.03.2019 р. у справі № 631/2406/15-ц, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Позиція Верховного Суду у даній справі базується, серед іншого, на рішенні ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України». Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Аналізуючи вимоги та положення вищезазначеного законодавства, слід наголосити, що при вирішенні питань, які стосуються дітей, в тому числі і щодо позбавлення батьківських прав її батьків, в першу чергу мають бути враховані інтереси дитини. Позивачем не надано доказів того, що позбавлення відповідачів батьківських прав щодо малолітніх дітей є необхідним в найкращих інтересах дітей. Органом опіки та піклування не доведено фактів неналежного утримання та вихованні дітей, не надано доказів притягнення відповідачів до відповідальності. Крім того, суду не надано жодних належних доказів, що підтверджують погрозу життю та здоров`ю дітей. Так, відсутні документи щодо стану здоров`я дітей при їх відібранні, медичні висновки щодо необхідності госпіталізації дітей тощо. Також, суду не надано доказів обстеження житлово-побутових умов проживання відповідачів. Одне лише посилання на наявність такого акту та притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності у висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав не може бути підставою для такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав відповідачів відносно обох малолітніх дітей. Відтак, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей є винятковим заходом впливу, який повинен застосовуватися лише у випадку, коли виправлення матері (батька) є неможливим та існує така необхідність з врахуванням інтересів дитини, суд вважає, що позбавлення батьківських прав не відповідає найкращим інтересам дитини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Судові витрати компенсувати за рахунок держави. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Повний текст складено 22 квітня 2020 року. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed