Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА 1. [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з ФГ "Саранчі Миколи Петровича" збитки, завдані самовільним використанням належної йому земельної ділянки, у 2018 році, в сумі 50684 гривні 65 копійок. Як зазначав позивач рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 14 травня 2018 року, яке набрало законної сили 19 грудня 2018 року, було визнано недійсним договір оренди землі від 01 березня 2015 року, укладений між [PERSON] та фермерським господарством "Саранчі Миколи Петровича". Фермерське господарство "Саранчі Миколи Петровича" самовільно використовувало земельну ділянку [PERSON] , не маючи на те законних підстав. [PERSON] звернувся до Новомиколаївського районного суду Запорізької області ще в листопаді 2017 року з позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, через той факт, що він його не підписував. Не зважаючи на це, Фермерське господарство "Саранчі Миколи Петровича" продовжувало використовувати земельну ділянку для вирощування сільськогосподарської продукції та отримувало дохід. За час, коли тривав судовий розгляд справи, з листопада 2017 року по грудень 2018 року, [PERSON] не міг отримати дохід від власного майна, не міг розпоряджатися земельною ділянкою на власний розсуд, оскільки його ділянку самовільно займало Фермерське господарство "Саранчі Миколи Петровича", чим завдало [PERSON] збитки. Позивач [PERSON] звернувся до Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області із заявою про здійснення розрахунку заподіяних йому Фермерським господарством "Саранчі Миколи Петровича" збитків. Відповідно до Акту оцінки нанесених збитків від 01 серпня 2019 року розмір заподіяних позивачу збитків за 2018 рік складає 50684 гривень 65 копійок. Збитки були нараховані комісією по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284. Відповідач ухиляється від відшкодування завданих збитків в добровільному порядку. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВІДЗИВУ, ВІДПОВІДІ НА ВІДЗИВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ 2.Відповідач Фермерське господарство "Саранчі Миколи Петровича" подало відзив, в якому вказало, що згідно зі статтями 156, 157 ЗК України відшкодування збитків здійснюється органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами та юридичними особами, які використовують земельні ділянки і діяльність яких обмежує права власників та землекористувачів. Даний порядок встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам" від 19 квітня 1993 року № 284 (надалі Порядок). Відповідно до п. 3 Порядку неодержаний дохід це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян. Відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (частина друга статті 22 ЦК України). Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно було б ним отримані в разі використання земельної ділянки. Аналогічна правова позиція була вказана в постанові ВСУ від 09 грудня 2014 року № 3-188гс14. Представником позивача, при зверненні до суду, надано Акт оцінки нанесених збитків, який не містить інформації про Фермерське господарство "Саранчі Миколи Петровича", та визначення характеру збитків, тобто чи це є реальні збитки чи упущена вигода, а також і щодо обставин порушення прав. Таким чином не виконано обов`язок довести, що доходи, про які заявлено вимога, не є абстрактними, а дійсно були б отримані [PERSON] . У розрахунку не зазначено про ціну соняшника, станом на розрахунковий період. При зазначенні ціни послуг з обробітку відсутня інформація щодо конкретизації як самих послуг, так і щодо їх вартості. Відсутні дані щодо використання засобів захисту рослин, добрив, насіннєвого матеріалу для посіву, вартості витратних матеріалів, амортизаційних відрахувань тощо. До того ж вказано про ціну послуг з обробітку земельних ділянок лише ТОВ "Світанок", однак не вказано і чому саме ціна послуг вказаного ТОВ є визначальною. Відповідно до ч. 4 ст. 623 ЦК України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Таким чином для стягнення збитків, у виді упущеної вигоди, необхідно встановити протиправність поведінки відповідача, наявність збитків та їх розмір, причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та заподіяними збитками, а також його вину. Лише одночасна наявність всіх названих елементів дає підстави для стягнення збитків. Однак представником позивача при зверненні до суду не зазначено про існування за вказаний у позові період часу жодного із передбачених законом елементів щодо протиправності поведінки відповідача, наявності конкретизованих збитків та їх розміру, причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та заподіяними збитками, а також його вини. Відповідно до п. 2 Порядку, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Наданий представником позивача Акт оцінки нанесених збитків по суті є нікчемним документом, і не є обґрунтуванням позову, оскільки згідно довідки, виданої виконкомом Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, представник якої згідно вказаної вимоги Порядку мав включатися до складу комісії, оскільки саме на території якого знаходиться земельна ділянка [PERSON] , зазначено, що вказана земельна ділянка Фермерським господарством "Саранчі Миколи Петровича" на протязі як 2018 року так і 2019 року не використовувалася. Обґрунтування представником позивача при зверненні до суду посиланням на рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 22 травня 2019 року, а саме зазначенням про довготривалість судового розгляду справи, що ніби то саме і позбавляло [PERSON] отримувати дохід від власного майна, який нібито не міг розпоряджатися земельною ділянкою на власний розсуд, оскільки його ділянку самовільно займало Фермерське господарство "Саранчі Миколи Петровича", є нікчемним. Зазначення про зайняття земельної ділянки відповідачем є неправдою, яка, у тому числі, спростована, як зазначено вище, виконкомом Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. Під час розгляду зазначеної представником позивача справи, представником відповідача неодноразово вказувалося про відсутність жодних перешкод у користуванні позивачем своєю власністю, та неодноразово пропонувалося вирішити спір у позасудовому порядку, у тому числі і в частині щодо можливих матеріальних питань. Однак саме [PERSON] , та представник позивача, категорично не бажали за можливе вирішити вказані питання у добровільному порядку. Вказані обставини вкотре підтверджують відсутність існування обставин щодо самовільності зайняття відповідачем земельної ділянки [PERSON] . Також представником відповідача неодноразово у судових засіданнях заявлялося про можливість вирішення справи за участі судді, однак вказані заяви були залишені без жодного реагування. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. На підставі вищевказаного представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити. 3.Представником позивача було подано відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначила, що розмір завданих позивачу збитків було визначено комісією по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області. Голова Фермерського господарства "Саранчі Миколи Петровича" Саранча М [PERSON] . був повідомлений про дату та час засідання зазначеної комісії, але на розгляд даного питання не з`явився. На цьому засіданні він міг висловити свою позицію з приводу розміру нарахованих збитків. Також до складу комісії був включений голова Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області [PERSON] , який також на засідання не з`явився. Твердження представника відповідача про нікчемність акту нанесених збитків є не коректним, оскільки його нікчемність ніким не установлена. Якщо представник відповідача не згоден з розміром збитків, він має право звернутися до суду з клопотанням про призначення товарознавчої експертизи. Щодо тверджень представника відповідача про те, що ним особисто неодноразово в судових засіданнях вказувалось про відсутність жодних перешкод у користуванні позивачем своєю власністю, зазначила, що до набрання рішенням про визнання договору оренди недійсним законної сили, юридично ділянка знаходилася в оренді відповідача. В державному реєстрі речових прав містився запис за номером 10449248, який перешкоджав [PERSON] передати в оренду свою земельну ділянку іншій особі, або обробляти її самостійно, оскільки він не був би власником вирощеного врожаю. Представник відповідача у відповіді на відзив зазначив, що представник позивача в позові посилалася на рішення суду від 22 травня 2019 року, що не відповідає недійсності. Рішення про визнання недійсним договору оренди було винесено ще в 2018 році, окрім цього, незрозуміло навіщо представником відповідача акцентується увага на тому, що відповідач не використовував земельну ділянку позивача у 2019 році. Позовні вимоги стосуються лише використання відповідачем земельної ділянки позивача у 2018 році, збитки нараховані за 2018 рік. Якщо відповідач стверджує, що не перешкоджав у користуванні земельною ділянкою, то він мав би визнати позов з першого дня, або в добровільному порядку припинити договір оренди. До останнього судового засідання представник відповідача наполягав на дійсності договору оренди землі. 4.У запереченнях Фермерське господарство "Саранчі Миколи Петровича" зазначило,\~що згідно зазначеної представником позивача комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, у тому числі і відповідно до наданого Акту оцінки нанесених збитків, склад зазначеної комісії затверджено розпорядженням голови районної державної адміністрації від 29 липня 2019 року № 130. При цьому, у дійсності, вказаним розпорядженням голови районної державної адміністрації від 29 липня 2019 року № 130 до складу зазначеної комісії не був включений не тільки особисто голова Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району [PERSON] , а також не був включений і жоден інший представник виконкому вказаної сільської ряди. Вказане розпорядження голови районної державної адміністрації стосується комісії з розгляду звернення [PERSON] , та не має жодного відношення до розгляду звернення [PERSON] , комісія з розгляду звернення якого створювалася розпорядженням голови районної державної адміністрації від 11 березня 2019 року № 048. Згідно протоколу від 01 серпня 2019 року засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам знову ж таки безпідставно зазначено склад комісії створеної згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 29 липня 2019 року № 130 з розгляду звернення [PERSON] , у той же час як при цьому склад комісії з розгляду звернення [PERSON] , створеної згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 11 березня 2019 року № 048, складається з одинадцяти членів, при цьому зазначено, що [PERSON] не є заступником голови комісії, однак, згідно протоколу, останній у вказаному засіданні приймав участь безпосередньо як заступник голови комісії, а також приймала участь у якості секретаря комісії [PERSON] , яка жодним чином не вказана у складі комісії з розгляду звернення [PERSON] , створеної згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 11 березня 2019 року № 048. Згідно протоколу від 01 серпня 2019 року, враховуючи склад комісії з розгляду звернення [PERSON] , створеної згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 11 березня 2019 року № 048, у засіданні приймали участь п`ять із одинадцяти членів комісії, включених до її складу. Однак, згідно результатів голосування "за" 6 чоловік, "проти" 0, "утримались" 0. Наведене свідчить про фальсифікацію протоколу від 01 серпня 2019 року засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам створеної згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 11 березня 2019 року № 048, оскільки вказані результати голосування прямо суперечать не лише кількості членів комісії та визначеному вказаним розпорядженням штату комісії (заступник голови комісії, секретар комісії та ін.), а також суперечить кількості учасників засідання вказаної комісії. Зазначені обставини також свідчать про фальсифікацію Акту оцінки нанесених збитків [PERSON] , оскільки вказаний акт складено та визначено розмір збитків [PERSON] складом комісії, створеної згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 29 липня 2019 року № 130, з розгляду звернення [PERSON] , у той час як вказаний Акт мав би бути затверджений складом комісії, створеної згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 11 березня 2019 року № 048. Представник позивача, звернувшись із заявою на адресу комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, надала пояснення у підтвердження самовільного зайняття земельної ділянки, надала розрахунок розміру шкоди разом із документами у його обґрунтування, зазначаючи при цьому, що вона порадилась із своїм клієнтом, і на даний час саме враховуючи дані обставини, замовчуючи про існування норм права, якими визначається порядок і процедура правового вирішення всіх вищезазначених питань, а також і щодо невідповідності вчинених дій передбаченій правовій процедурі, у тому числі і розгляд на засіданні фактично неправомочною оскільки створеною для розгляду звернення зовсім іншої особи, однак зазначає, що твердження про нікчемність Акту оцінки нанесених збитків від 01 серпня 2019 року є некоректним. Однак діючими нормами права підтверджується нікчемність не лише саме Акту оцінки нанесених збитків від 01 серпня 2019 року, а також навіть і неправомірність дій: включно з питаннями складу комісії по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, якою фактично на засіданні 01 серпня 2019 року розглянуто звернення в інтересах [PERSON] комісією, створеною у складі визначеному для розгляду звернення в інтересах іншої особи [PERSON] , а тим самим комісією склад якої затверджено з порушенням діючих норм права і тому, враховуючи вказані обставини, вказана комісія навіть не може бути визнана повноважною; також не вчинення компетентним і повноважним органом жодний дій ні щодо встановлення існування факту самовільного зайняття земельної ділянки, у тому числі і щодо фактичного її обстеження у передбаченому нормами права порядку, а також не вчинення компетентним і повноважним органом жодний дій, щодо розрахунку розміру шкоди, у разі достовірного і об`єктивного встановлення можливого заподіяної вказаної шкоди саме внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та при цьому із застосуванням методики передбаченої нормами права. Відповідно до п. 1, 4, 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року № 963, встановлено єдину процедуру здійснення вказаних дій, а саме: \~ \~ \~ \~встановлення єдиної методики спрямованої на визначення розміру шкоди, заподіяної фізичним особам, на всіх категоріях земель внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок; встановлення єдиної формули яка має застосовуватися у тому числі для визначення розміру шкоди для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови); встановлення єдиного органу яким проводиться розрахунок розміру шкоди заподіяної фізичним особам, внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок територіальні органи Держгеокадастру на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок. Відповідно до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Держгеокадастр, відповідно до покладених на нього завдань,: обстежує земельні ділянки, яким заподіяна шкода внаслідок їх самовільного зайняття; складає протоколи про адміністративні правопорушення та розглядає справи про адміністративні правопорушення, накладає адміністративні стягнення; розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок. Згідно вимог п. 5-1 керівники територіальних органів Держгеокадастру є головними державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Автономній Республіці Крим, області, мм. Києві та Севастополі, районі, а їх перші заступники та заступники - відповідно першими заступниками та заступниками головних державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель в Автономній Республіці Крим, області, мм. Києві та Севастополі, районі. Доводи представника позивача у відповіді на відзив, у яких підтверджується неодноразові в судових засіданнях пропозиції, щодо можливого позасудового врегулювання спору, які по суті саме [PERSON] , також і представником позивача категорично були відхилено, оскільки останні не бажали за можливе вирішити вказані питання у добровільному порядку, при цьому визнається, що до набрання рішенням про визнання договору оренди недійсним законної сили, юридично ділянка знаходилася в оренді відповідача, таким чином фактично визнається відсутність факту самовільного зайняття земельної ділянки з листопада 2017 року по грудень 2018 року тобто саме за період і з часу звернення позивача до суду та до часу набрання рішенням законної сили. Зазначення представника позивача у відповіді на відзив про обов`язок визнання чи не визнання позову, а також щодо оскарження чи не оскарження в апеляційному порядку судового рішення жодним чином не свідчить про неправомірність дій відповідача, оскільки вимогами ЦПК України вказані права є саме правом сторони у цивільній справі і в жодному разі не є її обов`язком, оскільки саме сторона вирішує вчиняти чи не вчиняти процесуальні дії надані їй Законом. На підставі вказаного відповідач просив у задоволенні позову відмовити. 5.Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін, або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 6.Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами. 7.Від представника відповідача Фермерського господарства "Саранчі Миколи Петровича" надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. 8.При вирішенні вказаної заяви суд виходив із наступного. 9.Частинами 1 3 статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд. У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. 10.Частинами другою шостою статті 277 ЦПК України встановлено порядок розгляду клопотань сторін щодо розгляду справи в спрощеному або загальному позовному провадженні. 11.Разом з тим, частиною сьомою статті 277 ЦПК України встановлено, що частини друга шоста цієї статті не застосовуються, якщо відповідно до цього Кодексу справа підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження. 12.Дана справа, враховуючи ціну позову, відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України, відноситься до малозначних справ, а тому вона підлягає розгляду тільки в порядку спрощеного провадження. 13.Тому заява представника відповідача Фермерського господарства "Саранчі Миколи Петровича" із запереченнями\~проти розгляду\~справи в\~порядку спрощеного\~позовного провадження задоволенню не підлягає. 14.Також суд не знайшов підстав і для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. 15.Так, частиною 6 ст. 279 ЦПК України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. 16.Враховуючи, що предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 17.Також судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області у зв`язку з наступним. 18.Відповідно до ч. 1, 3 ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. 19.Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається яким чином рішення у даній справі може вплинути на права або обов`язки Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області. 20.Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв`язку з наступним. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 21.Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 14 травня 2018 року, яке набрало законної сили 19 грудня 2018 року, встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності, на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серії ІІ-ЗП № 036746, виданого головою Зеленівської сільської Ради народних депутатів 12 грудня 2001 року, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,37 га., розташована на території Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області. 22.Вказаним рішенням суду визнано не дійсним укладений між сторонами договір оренди вищевказаної земельної ділянки від 01 березня 2015 року. 23.Розпорядженням голови Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області від 11 березня 2019 року № 048 було створено комісію по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, та затверджено її склад. 24.Як вбачається до складу комісії були включені представники Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області, виконавчого комітету Зеленівської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, представник власника землі, якому були заподіяні збитки, представник фермерського господарства, яке буде їх відшкодовувати, представник територіального органу Держгеокадастру, фінансового органу та органу у справах містобудування і архітектури. 25.В засіданні комісії, яке відбулося 01 серпня 2019 року, приймали участь 7 її членів, за результатами засідання комісією було затверджено Акт оцінки нанесених збитків [PERSON] 26.Актом оцінки нанесених збитків, складеним комісією Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області, від 01 серпня 2019 року, встановлено, що розмір нанесених [PERSON] за 2018 рік збитків становить 50684 гривні 65 копійок. 27.При цьому, як було встановлено, для розрахунку завданих збитків комісією було взято площу земельної ділянки (5,37 га), затрати на обробіток, посів землі, збір врожаю та сплату податку (18910 гривень 55 копійок), середню врожайність соняшнику по району в 2018 році (16,2 ц.), середню ціну соняшнику в 2018 році (8000 грн.). 28.Вказаний розрахунок завданих збитків в суду обґрунтованого сумніву не викликає, і відповідачем не спростований. 29.Суд зазначає, що допущена описка у вищевказаному акті щодо реквізитів розпорядження про створення комісії, а також прийняття в її участі, в якості членів комісії, осіб, які не були включені до неї, на законність рішення комісії не впливає. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 30.Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. 31.Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. 32.Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. 33.Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. 34.Згідно частини 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 35.Суд зазначає, що при наявності чинного договору оренди землі, зареєстрованого у встановленому законом порядку, позивач [PERSON] , до набрання рішенням суду про визнання вказаного договору не дійсним законної сили, був позбавлений можливості самостійно використовувати належну йому земельну ділянку. 36.Таким чином матеріалами справи підтверджується перебування вказаної в позові земельної ділянки у незаконному користуванні відповідача з 01 березня 2015 року по 19 грудня 2018 року. 37.Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. 38.Згідно п.п. ж п. 2 Постанови Пленуму ВС України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року № 20, судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про відшкодування шкоди, заподіяної майну, або збитків, завданих порушенням права власника (включаючи й неодержані доходи). 39.Як роз`яснив Пленум ВС України в п. 12, 14 Постанови "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16 квітня 2004 року № 7 (зі змінами) у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК особами, що її заподіяли. Розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням (викупом) або тимчасовим зайняттям земельних ділянок у встановленому порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284. 40.Відповідно до cт. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 41.Водночас відповідно до статті 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. 42.Згідно зі статтею 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. 43.Статтею 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, зокрема, самовільне зайняття земельних ділянок. 44.Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 45.Згідно частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 46.Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 47.Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. 48.Таким чином позов [PERSON] про стягнення збитків являється обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 49.Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. 50.У зв`язку із задоволенням позовних вимог із відповідача, на користь позивача, підлягають стягненню судові витрати, понесені ним, а саме витрати на оплату судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок.

Outcome: approved