Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] на її користь на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на кожну дитину. Судові витрати покласти на відповідача. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Рівненського міського суду від 28 жовтня 2011 року шлюб між сторонами розірвано, малолітніх дітей залишено на проживання з нею. Стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 травня 2011 року і до повноліття дітей. На даний час відповідач не виконує рішення суду та всіляко ухиляється від допомоги дітям, хоча як їй відомо, має значні неофіційні доходи, а тому його матеріальне становище покращилося. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач позов визнав частково. Додатково відповідач пояснив, що не заперечує проти стягнення аліментів з нього на утримання дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. на обох дітей. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 28 жовтня 2011 року шлюб між сторонами розірвано, малолітніх дітей залишено на проживання з матір"ю. Стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця смт.Млинів Рівненської області, на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 травня 2011 року і до повноліття дітей. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.03.2005 року актовий запис №513 та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.07.2008 року актовий запис №1613 підтверджується, що батьком [PERSON] та [PERSON] є [PERSON]. Відповідно до ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначених за рішенням суду, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я когось із них. З наведених норм чинного законодавства України про особисті немайнові і майнові права та обов"язки батьків і дітей випливає, що відповідач зобов"язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття шляхом сплати аліментів на їх утримання у розмірі, визначеному судом. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Вищенаведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 05.02.2014 р. у справі за № 143 цс 13, котра згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України. На підставі встановлених і наведених судом фактів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про доцільність стягнення аліментів у розмірі 800 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дітей. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягають також стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial