Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

20.06.2018 року до суду звернулося Акціонерне Товариство Комерційний банк "Приватбанк" з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідач, підписавши заяву №б/н від 21.10.2011 року з метою отримання банківських послуг, отримав кредит у розмірі 19500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає договір про надання банківських послуг, посилаючись на те, що п.1.1.3.2.3 договору передбачає зміну тарифів, відповідач неналежно виконував обов`язок щодо повернення кредиту, процентів за користування, передбаченого умовами договору №б/н від 21.10.2011 року, внаслідок чого склалася заборгованість станом на 30.05.2018 року в сумі 37237 грн., з яких заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 29111,44 грн., заборгованість за пенею в сумі 14244,91 грн., а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 1749,38 грн., прохав стягнути заборгованість за договором №б/н від 21.10.2011 року станом на 30.05.2018 року в сумі 37237 грн. та судові витрати на суму 1762 грн., надав суду розрахунок заборгованості по кредиту станом на 30.05.2018 року, копію анкети-заяви відповідача від 21.10.2011 року про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", витяг з Умов і Правил надання банківських послуг, копію банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, витяг з Статуту Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк "Приватбанк", справу розглянути за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. 06.07.2018 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. відкрито провадження у справі і справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у судове засідання на 08.10.2018 року. 08.10.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області розгляд справи відкладено на 19.11.2018 року. 19.11.2018 року до суду звернувся представник відповідача [PERSON] з відзивом на позов, в якому визнавав позов частково, не заперечував проти стягнення процентів з процентної ставки 27,6 % за період користування з 27.07.2013 року по 29.07.2016 року в сумі 17043 грн., а також 3 % річних за користування кредитом з 29.07.2016 року по 30.05.2018 року в сумі 1121,91 грн., а всього в сумі 18164,91 грн., посилаючись на ч.1 ст.258 ЦК України прохав застосувати позовну давність до вимоги про стягнення пені і задовольнити позов в цій частині на суму 1000 грн. за період з 31.05.2017 року по 30.05.2018 року, в частині стягнення неустойки у виді штрафів відмовити, посилаючись на ст.61 Конституції України, прохав стягнути заборгованість в сумі 18164,91 грн. 19.11.2018 року до суду звернувся відповідач з заявою розгляд справи у її відсутність, залучити до участі у справі її представника [PERSON] 19.11.2018 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області розгляд справи відкладено на 03.01.2019 року для надання часу відповідачу для надання відповіді на відзив на позов. 13.12.2018 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з заявою про відкладення справи на іншу дату. 29.12.2018 року до суду звернувся представник позивача [PERSON] з відповіддю на відзив відповідача на позов, в якому посилався на те, що договір укладений між сторонами є договором приєднання відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, відповідач був ознайомлений з умовами договору, ставка по договору була встановлена 27,6 % річних, вважає, що розрахунок позивача не спростований відповідачем, не призначалась судово-економічна експертиза, посилання відповідача на Постанову Верховного Суду У країни №6-16цс15 вважає недоречним, зміна кредитного ліміту по договору є правом банку, передбаченим Умовами та Правилами надання банківських послуг, вважав, що банк мав право змінювати процентну ставку за договором посилаючись на постанову №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року, вважає розрахунок відповідача неналежним доказом, так як належним доказом є судово-економічна експертиза, вважає що Закон України "Про захист прав споживача" не поширюється на спірні правовідносини, вважає правомірним стягнення неустойки у виді пені та штрафів, не погоджується з запереченнями відповідача щодо застосування позовної давності до позовної вимоги про стягнення пені. 03.01.2019 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача на 25.02.2019 року. 25.02.2019 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області розгляд справи відкладено на 03.04.2019 року. 03.04.2019 року належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, не заперечував проти стягнення процентів з процентної ставки 27,6 % за період користування з 27.07.2013 року по 29.07.2016 року в сумі 17043 грн., а також 3 % річних за користування кредитом з 29.07.2016 року по 30.05.2018 року в сумі 1121,91 грн., а всього в сумі 18164,91 грн., посилаючись на ч.1 ст.258 ЦК України прохав застосувати позовну давність до вимоги про стягнення пені і задовольнити позов в цій частині на суму 1000 грн. за період з 31.05.2017 року по 30.05.2018 року, в частині стягнення неустойки у виді штрафів відмовити, посилаючись на ст.61 Конституції України, прохав стягнути заборгованість в сумі 18164,91 грн. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, об`єктивному, всебічному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 21.10.2011 року між сторонами укладено договір про надання банківських послуг № б/н, який складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідача від 21.10.2011 року, Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідача від 21.10.2011 року, витягом з Умов і правил надання банківських послуг у Приватбанку, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна". Даний договір є відповідно до ч.1 ст.304 ЦК України договором приєднання, так як відповідач, подавши 21.10.2011 року анкету-заяву позивачу про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, приєднався до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку та витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна", ознайомився з останніми формулярами і був згоден з умовами договору, що підтверджується його підписом в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 21.10.2011 року. Договір укладено в письмовій формі відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, відповідно до якої правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах (в тому числі електронних) у листах, телеграмах, якими сторони обмінялися. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору відповідач, отримавши кредитну картку "Універсальна" з кредитним лімітом отримав доступ до карткового рахунку. Відповідно до умов кредитування з використанням кредитки "Універсальна" відповідач зобов`язався повернути зняті з кредитного рахунку кошти щомісячними платежами не пізніше 25 числа наступного за звітним в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, сплатити відсотки за базовою процентною ставкою 2,3 % на місяць, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідач повертав кошти несвоєчасно і не в повному обсязі, що підтверджується розрахунком заборгованості. З 01.09.2014 року відповідач нараховував проценти за користування коштами з процентної ставки 32,40 % річних, а з 01.04.2015 року - з процентної ставки 42 % річних, що підтверджується розрахунком заборгованості. Суд, задовольняючи позов частково, керується наступним. Правовідносини, які склалися між сторонами, є правовідносинами по договору надання банківських послуг, який містить ознаки кредитного договору, які регулюються параграфом 1 Позика та параграфом 2 Кредит Цивільного кодексу України та умовами договору про надання банківських послуг № б/н від 21.10.2011 року, укладеного між сторонами, який складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку відповідача від 21.10.2011 року, Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна". Відповідно ч.5 п.4 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації прав, передбачених цим Кодексом. Суд,

Outcome: partial