Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом в якому просила визнати за нею право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], померлої 15 лютого 2005 року, а саме: на право на земельну частку (пай), площею 3.41 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала у колективній власності САТ « Самгородоцьке», с. Самгородок, Козятинського району, Вінницької області, що належало померлій на підставі розпорядження Козятинської РДА №261, від 22 липня 2004 року. Свої вимоги мотивував тим, що 15 лютого 2005 року померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. На день смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай), площею 3.41 в умовних кадастрових гектарах, у землі, яка перебувала у колективній власності САТ «Самгородоцьке», с.Самгородок, Козятинського району, Вінницької області. Вона як єдина спадкоємиця за законом, спадщину після смерті матері прийняла. Інших спадкоємців та осіб, з якими її мати проживала однією сімєю, але не перебувала у шлюбі, також немає. Зараз вона звернулася до нотаріуса з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, однак у видачі їй такого свідоцтва нотарісом було відмовлено у зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно - оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай), тому вона вимушений звернутись із даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з"явилась, однак її представник - адвокат [PERSON] надала суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача - Самгородоцький сільський голова [PERSON], в підготовче засідання не з"явився, надав суду заяву про визнання позову. Згідно ч. 3ст. 200 ЦПК Україниза результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з'явились до суду. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-АМ №275937 [PERSON] померла 15 лютого 2005 року (а.с.4) яка проживала та була зареєстрована в [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай), розміром 3,41 в умовних кадастрових гектатрах, у землі, яка перебувала у колективній власності САТ "Самгородоцьке", с. Самгородок, Козятинського району Вінницької області. Даний факт підтверджується витягом із списку трудового колективу та пенсіонерів САТ « Самгородоцьке», де померла значиться за № 919 (а.с.6-7); розпорядженням Козятинської РДА за № 261, від 22 липня 2004 року, до якого долучено, як додаток список громадян, власників земельних часток (паїв) на території адміністративно-територіального підпорядкування Самгородоцької сільської ради, яким видаються державні акти на право власності на земельну ділянку, в якому померла [PERSON] значиться за № 655, та якій належить земельна ділянка за № 893, площею 3,41 га.(а.с.9, 10-12), довідкою Самгородоцької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 29.01.2018 року №186 із якої вбачається, що [PERSON] була членом САТ "Самгородоцьке" і набула право на отримання земельної частки-паю при розпаюванні земель (а.с.19) Єдиним спадкоємцем за законом на майно померлої [PERSON] є її донька - позивач по справі - [PERSON], яка спадщину прийняла у встановлений законом строк, подавши заяву про прийняття спадщини до державного нотаріуса Козятинського районного нотаріального округу. Інших спадкоємців немає. Оформити свої спадкові права після смерті матері позивачка не може, із-за відсутності сертифіката на право на земельну частку (пай). Постановою державного нотаріуса Козятинського районрного нотаріального огкругу [PERSON] від 26.10.2018 р. відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало [PERSON], померлій 15.02.2005 року. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 N 7, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В п. 11 Постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування", Пленум Верховного Суду України висловив наступну правову позицію, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 16.05.2013 року ВССУ в Інформаційному листі N 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у п. 3.5. було висловлено правову позицію з вирішення аналогічного питання, відповідно до якого, спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Оскільки у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, суд вважає, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі наведеного,

Outcome: approved