Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до суду, в якому просить суд зняти арешт та заборону відчуження 2/3 частини квартири [ADDRESS], обтяжений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, 27904405, від 10.10.2012 р. Відділом державної виконавчої служби Суворовського РУЮ у м. Херсоні, зареєстрованого 10.10.2012 р. за № 13097979, реєстратором Херсонська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON], позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача, в судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Представник третьої особи - [PERSON], в судових засіданнях, у вирішенні позовних вимог поклалася на розсуд суду. За таких обставин, відповідно до ст.ст.169, 224 ЦПК України суд розглянув справу за його відсутності в порядку заочного провадження на підставі наявних в справі доказів. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про доцільність задоволення позовних вимог виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що 10.10.2012 р. постановою старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні [PERSON] (ВП № 15-173) накладено арешт на 2/3 частини нерухомого майна [ADDRESS], в м. Херсоні, що належали [PERSON], як боржнику у відкритому виконавчому провадженні. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11.07.1998 р. виданого Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Херсона - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] р. - [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.06.2013 р. виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина - 2/3 частини квартири [ADDRESS], що належала останньому на праві приватної спільної часткової власності. Після смерті чоловіка позивачці стало відомо, від приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу [PERSON], про наявність арешту та заборони відчуження на спадкове майно, та роз'яснено про неможливість видачі Свідоцтва про право на спадщину через наявність арешту. 07.02.2014 р. позивачка звернулася до ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні із заявою про закінчення виконавчого провадження у зв'язку із смертю боржника - [PERSON] та зняття арешту з нерухомого майна, а саме 2/3 частини квартири [ADDRESS], в м. Херсоні, що належали [PERSON] 11.03.2014 р. ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні надано відповідь, відповідно до якої - на виконанні перебувало виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь держави, в ході виконання якого державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника та заборону на його відчуження, оскільки боржником в наданий термін для самостійного виконання борг не сплачено. 28.11.2012 р. зазначене виконавче провадження завершено, виконавчий документ повернено стягувачу без виконання на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження". Частиною ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Верховний суд України в ч. 3 ст. 16 Постанови Пленуму від 26.12.2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб Державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" роз'яснив, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішується шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості ст. 24 ЦПК України, позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved