Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

28 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Світловодської міської ради Кіровоградської області та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 5663 грн. 00 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 02 червня 2017 року за № 367 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання» їй надано дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. На підставі даного рішення на замовлення позивача було розроблено проект «Реконструкція системи ЦО в квартирі [ADDRESS] » та залучено підрядну організацію, яка здійснила від`єднання приладів опалення від стояків, про що було складено Акт про відключення квартири від внутрішньо - будинкових мереж ЦО та ГВП від 22 червня 2017 року. 31 січня 2018 року позивач листом повідомила постачальника послуг з централізованого опалення СП ТОВ «Світловодськпобут» про відключення квартири, на що їй була надана відповідь з посиланням на те, що виконавчий комітет Світловодської міської ради не має права приймати рішення про надання дозволу на відключення окремих приміщень в багатоквартирному будинку від централізованого опалення. Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2018 року рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради № 367 від 02 червня 2017 року, яким було надано дозвіл на відключення квартири визнано протиправним та скасоване. 22 жовтня 2019 року СП ТОВ «Світловодськпобут» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за послуги теплопостачання і заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2020 року з неї стягнуто борг за послуги теплопостачання у сумі 2851 грн. 66 коп., втрати від інфляції у сумі 41 грн. 13 коп., три відсотки річних у сумі 10 грн. 70 коп., судовий збір - 1921 грн. 00 коп., які вона сплатила в процесі виконавчого провадження разом з виконавчим збором на загальну суму 5663 грн. 00 коп. Позивач вважає, що вона, отримавши дозвіл на відключення квартири від мереж ЦО і ГВП і здійснивши його реалізацію, мала обґрунтовані сподівання на легітимність рішення органу місцевого самоврядування, тому не має нести відповідальність, зокрема матеріальну, за протиправну поведінку відповідача, яка полягає у наданні дозволу всупереч нормам чинного законодавства. Матеріальною шкодою позивач зазначає 5663 грн. 00 коп., які були стягнуті з неї Світловодським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ( м. Дніпро) в межах виконавчого провадження № 62162007 згідно судового рішення від 24 лютого 2020 року та вважає, що з підстав ст.ст. 22, 1166 ЦК України ці її витрати мають бути відшкодовані відповідачем. Крім того, з підстав ст.ст. 23, 1167 ЦК України просить відшкодувати за рахунок відповідача моральну шкоду, яка полягає в постійному хвилюванні щодо даного питання, а також внаслідок судового розгляду та примусового стягнення з неї боргу за послуги з теплопостачання. (а.с.2-6) Ухвалою від 03 серпня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. (а.с. 59-60) 17 серпня 2020 року представником відповідача Сап`яновим Ю.О. до суду подано відзив на позовну заяву, в якому він просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав його необґрунтованості. Зазначив, що заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2020 року зі [PERSON] стягнуто кошти за спожиті послуги, оскільки вона не представила суду доказів відключення квартири від мереж централізованого опалення. Згідно Порядку відключення споживачів від ЦО та ГВП, який діяв на час подій, зазначених у позові, після відключення квартири від централізованого опалення необхідно було переглянути умови договору з теплопостачальною організацією, однак позивач до СП ТОВ «Світловодськпобут» з такою вимогою не зверталась. Бездіяльність позивача, яка не прийняла участі у розгляді справи за позовом СП ТОВ «Світловодськпобут» до неї, а також недотримання нею Порядку відключення квартири від мереж ЦО призвело до стягнення з неї боргу за спожиті послуги з теплопостачання .(а.с.63-67) 01 вересня 2020 року від представника СП ТОВ «Світловодськпобут» Московського С.В. надійшли письмові Пояснення, в яких він підтримав позовні вимоги [PERSON] . Зазначив, що виконавчий комітет Світловодської міської ради Кіровоградської області, прийнявши рішення № 367 від 02 червня 2017 року поза межами своїх повноважень, допустив протиправну поведінку, відповідно повинен відшкодовувати заподіяну позивачці шкоду. (а.с.70-71) Вивчивши матеріали справи, дослідивши представлені сторонами докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2020 року, ухваленим у цивільній справі № 401/3047/19 , зі [PERSON] на користь Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" стягнуто заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] за період листопад - грудень 2017 року в сумі 2851 грн. 66 коп., втрати від інфляції у сумі 41 грн. 13 коп., три відсотки річних у сумі 10 грн. 70 коп., а всього - 2903 грн. 49 коп., а також 1921 грн. 00 коп. судових витрат. Даним судовим рішення встановлено, що СП ТОВ „Світловодськпобут" здійснювало нарахування вартості наданих послуг відповідно до опалювальної площі квартири [ADDRESS] . Проте [PERSON] в порушення вимог ст.. 20 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» (№ 1875-ІV) договір про надання житлово-комунальних послуг не уклала , за послуги централізованого опалення за період листопад - грудень 2017 року не сплатила, в результаті чого виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення квартири у сумі 2851 грн. 66 коп. Суд зауважив, що рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 02 червня 2017 року № 367 "Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання" та Додатку 1 до нього, [PERSON] надано дозвіл на відключення квартири за адресою [ADDRESS] від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення та при умові проведення робіт з відключення квартири (приміщення) в міжопалювальний період. Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі № 401/1556/17 від 14 червня 2018 року вищезазначене рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради визнано протиправним та скасоване. Доказів відключення квартири станом на листопад - грудень 2017 року від мереж централізованого опалення відповідач суду не представила. З огляду на викладене, розглянувши справу в межах позову на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.(а.с. 54-55) Рішення суду від 24 лютого 2020 року ухвалене в заочному порядку за відсутності [PERSON] , правом подати заяву в порядку ст. 284 ЦПК України про його перегляд остання не скористалась, рішення набрало законної сили. Ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, суд констатує, що обставини, встановлені рішенням суду від 24 лютого 2020 року у справі № 401/3047/19 за позовом Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту послугу з теплової енергії є встановленими та не потребують доказування. Їх спростування могло мати місце у спосіб, передбачений ЦПК України, зокрема шляхом подання [PERSON] заяви про перегляд заочного рішення в порядку ст. 284 ЦПК України. Однак цього не відбулось, [PERSON] з заявою про перегляд заочного рішення до суду не звернулась, погодилась зі стягненням з неї боргу за спожиті послуги з централізованого опалення за період листопад - грудень 2017 року та сплатила його в межах виконавчого провадження № 621627007 з виконання вказаного судового рішення, що підтверджується копіями постанови про відкриття виконавчого провадження № 621627007 від 22 травня 2020 року, його закінчення від 05 червня 2020 року та квитанції № 26 від 04 червня 2020 року про сплату [PERSON] боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження на загальну суму 5606 грн. 90 коп. (а.с. 36, 38, 39) Визначення позивачем понесених витрат по сплаті боргу за послуги централізованого опалення, судового збору та витрат виконавчого провадження як «майнова шкода» не відповідає змісту ст. 22 ЦК України. Так, ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). В даному ж випадку позивач понесла витрати на виконання судового рішення, яким з неї було стягнено борг за послуги централізованого опалення, що однозначно не є шкодою в розумінні положень ст. 22 ЦК України. Відповідно такі її витрати не підлягають відшкодуванню у заявлений нею спосіб, рівно як і відсутні підстави для застосування відносно відповідача відповідальності, визначеної ст. 1166 ЦК України. Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд зазначає таке. Ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Заявляючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивач пов`язує її настання з судовим розглядом цивільної справи за позовом СП ТОВ «Світловдськпобут» до неї про стягнення боргу за послуги теплопостачання та примусового стягнення боргу за ці послуги на підставі судового рішення, що не відповідає змісту ст.ст. 23, 1167 ЦК України. На підставі викладеного суд приходить до переконання про безпідставність позовних вимог та необхідність відмови у їх задоволенні. Судові витрати у справі суд розподіляє згідно ст. 141 ЦПК України та покладає їх на позивача.

Outcome: dismissed