Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

[PERSON] 13.04.2016р. звернулася в суд з позовом до відповідачів, збільшивши в подальшому позовні вимоги, просить визнати припиненим іпотечний договір від 18.04.2008р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], предметом якого є квартира [ADDRESS], скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер: 24376017 від 12.09.2015р. щодо реєстрації за ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 723533146101 та визнати за [PERSON] право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 03.07.2014р. [PERSON], з яким вона підтримувала близькі стосунки більше 40 років і доглядала за таким протягом останніх років його хвороби, був складений заповіт на її користь. [INFO] [PERSON] помер. 13.03.2015р. вона звернулася із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [INFO] приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шапіро І.В. повідомила їй, що протягом шести місяців після смерті [PERSON] ніхто не звертався із заявами про прийняття спадщини після його смерті, чому 01.10.2015р. вона звернулася до приватного нотаріуса Шапіро І.В. за видачею їй свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, оскільки згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником квартири [ADDRESS] є ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень щодо реєстрації від 12.09.2015р. (відкриттям розділу), індексний номер: 24376017 було прийнято приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], на підставі заяви ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Підставою для внесення даного запису став договір іпотеки. 18.04.2008р. між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» був укладений кредитний договір №1301/0408/88-052, за умовами якого банк зобов'язувався надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії у розмірі 35000 дол. США, на строк з 18.04.2008р. по 17.04.2018р. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 18.04.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], предметом якого була квартира [ADDRESS], яка на підставі свідоцтва про право власності на квартиру належала [PERSON] Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 08.08.2012р. позов ПАТ «Сведбанк» задоволено та в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1301/0408/88-052 від 18.04.2008р., яка становить 54583,36 дол. США, що в еквіваленті сановить 436257,47 грн. звернуто стягнення на користь ПАТ «Сведбанк» на нерухоме майно, яке належить [PERSON], а саме спірну квартиру, шляхом реалізації такої на публічних торгах. 28.11.2012р. ВАТ «Сведбанк» відповідно до договору факторингу №15 відступило ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» свої права вимоги за зобов'язаннями за кредитними договорами, а також уклало з ВАТ «Сведбанк» договір про відступлення прав за іпотечними договорами. За заявою ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ 14.08.2013р. було відкрито виконавче провадження №39649900 про примусове виконання виконавчого листа по даній цивільній справі. Ухвалою суду було замінено сторону у виконавчому провадженні на ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс». Згідно постанови №17985 від 16.10.2014р. виконавчий документ було повернуто стягувачу, у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». В подальшому 11.06.2015р. державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ повторно було відкрито виконавче провадження №47832649 про примусове виконання вказаного виконавчого листа, однак 30.06.2015р. державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку із смертю [INFO] боржника [PERSON] У свідоцтві від 04.06.2015р., посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про передачу заяви ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» від 18.02.2015р. [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], зазначено, що заява містила відомості щодо письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №1301/0408/88-052 від 18.04.2008р, права вимоги за яким уступлені на користь ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», суму розрахунку заборгованості та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Листом від 19.11.2015р. ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» повідомило [PERSON] про анулювання боргу, оскільки ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», як кредитор, 14.09.2015р. прийняло рішення про анулювання (прощення) кредитної заборгованості [PERSON], чому позивачка звернулася з позовом до Львівського окружного адміністративного суду, який своєю постановою від 15.02.2016р. визнав протиправним та скасував рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу), індексний номер: 24376017 від 12.09.2015р. щодо реєстрації за ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 723533146101. Однак, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016р. вказана постанова суду була скасована та провадження у справі закрито. Не погоджуючись із рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], вона, будучи спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON], змушена звернутися до суду з даним позовом з метою захисту її порушеного права. В судовому засіданні представники позивачки позов підтримали, покликаючись на мотиви такого та просять такий задовольнити. Представник ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» проти позову заперечив та зазначив, що дійсно ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» є власником квартири [ADDRESS], на підставі правомірно прийнятого рішення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 24376017, а тому вважає, що вимоги [PERSON] як спадкоємиці за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] є безпідставними. Просить в позові відмовити. Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але подала клопотання, в якому просить розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе. Третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шапіро І.В. в судове засідання не з'явилася, але подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, що суд вважає за можливе. Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оглянувши справи №1309/5803/12 та №813/5820/15, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. 18.04.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір №1301/0408/88 - 052, за умовами якого банк зобов'язувався надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредитної лінії у розмірі 35000 дол. США, на строк з 18.04.2008р. по 17.04.2018р. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 18.04.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір /а.с.109-111/, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], предметом якого була квартира [ADDRESS], яка належала на праві власності [PERSON] Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 21.06.2010р. позов ПАТ «Сведбанк» задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Сведбанк» - 33248 дол. США по тілу кредиту, 3914,80 дол. США - процентів за користування кредитом, 725,79 дол. США пені за неналежне виконання умов договору, а всього 37888,59 дол. США, що еквівалентно станом на час винесення рішення суду 299698,74 грн. /а.с. 37-39 т.1/. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 08.08.2012р. позов ПАТ «Сведбанк» задоволено та в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №1301/0408/88-052 від 18.04.2008р., яка становить 54583,36 дол. США, що в еквіваленті становить 436257,47 грн. звернуто стягнення на користь ПАТ «Сведбанк» на нерухоме майно, яке належить [PERSON], а саме: на квартиру [ADDRESS], шляхом реалізації вказаного майна на публічних торгах /справа №1309/5803/12, а.с.80-81/. Згідно Договору факторингу № 15 від 28.11.2012р. ВАТ "Сведбанк" відступило, а ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" прийняло права вимоги за зобов'язаннями по кредитними договорами, а також уклало з ВАТ "Сведбанк" договір про відступлення прав за іпотечними договорами/справа №1309/5803/12, а.с.144-150, 160-161/. Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 02.07.2013р. замінено стягувача ВАТ "Сведбанк" правонаступником - ТзОВ "Факторингова компанія "ВекторПлюс" у виконанні рішення Залізничного районного суду м.Львова від 08.08.2012р. у справі №1309/5803/12. 06.09.2013р. Залізничним ВДВС ЛМУЮ було відкрито виконавче провадження №39649900 про примусове виконання виконавчого листа №1309/5803/12, виданого 29.03.2013р. Залізничним районним судом м.Львова. Згідно з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 10.09.2013р. на нерухоме майно [PERSON] було накладено арешт /а.с.119 т.1/. Згідно з постановою державного виконавця №17985 від 16.10.2014р. у виконавчому провадженні № 39649900 виконавчий документ був повернутий стягувачеві, у зв'язку з набранням чинності Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" /а.с.120/. З довідки про розрахунок заборгованості від [INFO] вбачається, що з 28.11.2012р. [PERSON] не було здійснено жодного платежу за вказаним кредитним договором і загальна сума заборгованості [PERSON] за таким станом на [INFO] складає 69462,11 дол. США, що за курсом НБУ станом на вказаний день становить 899564,89 грн. /а.с.33 т.1/. 15.06.2015р. державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ Пазиняк Г.Я. було відкрито виконавче провадження №47832649 про примусове виконання вказаного виконавчого листа, однак 30.06.2015р. головним державним виконавцем Залізничного ВДВС ЛМУЮ Пазиняк Г.Я. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв'язку із смертю [INFO] боржника [PERSON] /а.с.121, 122/. Постановою Львівського адміністративного суду від 15.02.2016р. позов [PERSON] задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обмежень (з відкриттям розділу), індексний номер: 24376017 від 12.09.2015р. щодо реєстрації за ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 723533146101, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Однак, ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.10.2016р. постанову суду скасовано та провадження у справі закрито /справа №813/5820/15/. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві приватної власності [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 11.06.1996р. Львівським бюро приватизації відомчого житла Львівської залізниці, згідно з розпорядженням від 05.06.1996 року № 2842, та зареєстрованого в ЛМБТІ у реєстрову книгу за №13917 /а.с.97 т.1/. Також встановлено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] /а.с.99 т.1/, однак 03.07.2014р. [PERSON] був складений заповіт про те, що на випадок його смерті все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належало йому на день смерті і на що він за законом мав право, буде заповідано [PERSON], [INFO] /а.с.94 т.1/. На даний час заповіт [PERSON] є чинним. З листа приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Шапіро І.В. від [INFO] № 47/02-14 вбачається, що 13.03.2015р. приватним нотаріусом Шапіро І.В. заведено спадкову справу № 03/2015 після смерті [PERSON], [INFO], який залишив заповіт на ім'я [PERSON] /а.с.101/. Відтак, відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, у [PERSON] у день відкриття спадщини /[INFO] року/ виникло право на спадкування, зокрема квартири [ADDRESS], яка на день смерті належала [PERSON] Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.09.2015р. на підставі заяви уповноваженою особи ТзОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" [PERSON], реєстраційний номер заяви №13255871 від 12.09.2015р., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] було прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 24376017 від 12.09.2015 року щодо реєстрації за товариством з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" права власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 723533146101. Підстава внесення запису: договір іпотеки, серія та номер 3154, виданий 18.04.2008 року, видавник приватний нотаріус Львівського МНО [PERSON] /а.с.104 т.1/. Правовідносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. №1952-IV (надалі - Закон №1952-IV). Згідно із ч.1 ст.2 Закону №1952-IV /в редакції, чинній на дату вчинення дій/, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації, відповідно до ч.4 ст.15 Закону №1952-IV, підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Частина 1 ст.15 даного Закону №1952-IV встановлює, що державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру прав; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених ст.18 цього закону; 6) надання витягів з Державного реєстру прав про зареєстровані права та/або їх обтяження. Згідно із ч.1 ст.9 Закону №1952-IV державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.9 ст.15 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії. Згідно із ч.5 ст.3 Закону №1952-IV, державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія. Державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об'єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію. Відповідно до п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868 /в редакції, чинній на дату вчинення дій/, нотаріус проводить державну реєстрацію права власності на нерухоме майно або на об'єкт незавершеного будівництва виключно у випадку вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном. Таким чином, законодавством не передбачено можливості проведення державної реєстрації речових прав на об'єкт нерухомого майна нотаріусом без вчинення ним нотаріальної дії, пов'язаної із переходом таких прав на об'єкт нерухомості. Повноваження нотаріусів на виконання реєстраційних дій у Державному реєстрі прав пов'язуються законодавцем із вчиненням нотаріальної дії з нерухомим майном. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] нотаріальна дія з нерухомим майном не вчинялася. Посвідчення факту виникнення, переходу або припинення права на нерухоме майно - не мало місця. Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України від 02.04.2013р. №607/5 "Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб", у разі подання до структурних підрозділів територіальних органів Мін'юсту, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру, заяв щодо державної реєстрації права власності або інших речових прав на нерухоме майно (далі - речові права на нерухоме майно), що виникають на підставі рішень судів, що набрали законної сили, де однією із сторін є юридична особа, та/або інший суб'єкт господарювання, та/або фізична особа - підприємець (крім випадків державної реєстрації права власності на підставі рішень судів у справах про спадкування); на підставі договорів іпотеки, що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, рішення щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно приймаються державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до додатка до цього наказу. Відповідно до Указу Президента України від 06.04.2011р. №401/2011 "Про затвердження Положення про Державну реєстраційну службу України" Державна реєстраційна служба України (Укрдержреєстр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції України та входить до системи органів виконавчої влади. Укрдержреєстр є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади з питань реалізації державної політики у сферах державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, реєстрації (легалізації) об'єднань громадян, інших громадських формувань, статутів фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування, якщо їх реєстрація передбачена законами, статуту територіальної громади міста Києва, друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб'єктів інформаційної діяльності. Підпунктом 10 п.3 вказаного Положення передбачено, що Укрдержреєстр здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно відповідно до закону. Згідно із п.7 зазначеного Положення Укрдержреєстр здійснює свої повноваження безпосередньо та через структурні підрозділи головних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, а також районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції, що забезпечують реалізацію повноважень Укрдержреєстру. Таким чином, дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке виникає на підставі договору іпотеки від 18.04.2008р., що містять застереження про задоволення вимог іпотекодержателя були протиправними, у зв'язку з відсутністю у нотаріуса повноважень щодо прийняття рішення про державну реєстрацію права власності без вчинення нотаріальної дії з майном. Пунктом 46 Порядку передбачено, що для проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, подає: 1)завірену в установленому порядку копію письмової вимоги про усунення порушень, надіслану іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов'язання, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання такої вимоги; 2)документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі, надісланій іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 3)заставну (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження нерухомого майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого відбувається перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іпотекодержателя, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно не є підставою для відмови у проведенні державної реєстрації права власності за іпотекодержателем. Отже, обов'язок з надіслання вимоги про усунення порушень може вважатися виконаним іпотекодержателем лише у разі, якщо така вимога отримана іпотекодавцем і строк її виконання обчислюється з моменту отримання ним цієї вимоги. Статтею 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вказаної вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. В матеріалах справи міститься свідоцтво від 04.06.2015 року, посвідчене приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] про передачу заяви ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» від 18.02.2015р. [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS]. У вказаному свідоцтві зазначено, що заява містила відомості щодо письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором №1301/0408/88-052 від 18.04.2008р, права вимоги за яким уступлені на користь ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс», суму розрахунку заборгованості та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд критично оцінює даний доказ, оскільки 04.06.2015р. заява, яка містила відомості щодо письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором № 1301/0408/88-052 від 18.04.2008р. не могла бути вручена [PERSON], оскільки останній 27.10.2014 помер, а відтак і доказів отримання такої вимоги останнім матеріали справи не містять та не можуть містити. Матеріали справи також відповідно і не містять доказів завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем такої письмової вимоги іпотекодержателя. Відтак, ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор плюс» подавало приватному нотаріусу [PERSON] не у повному обсязі визначені Законом та Порядком документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки. За наведеного, суд вважає, що реєстраційна дія щодо реєстрації за ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на квартиру [ADDRESS], що здійснена 12.09.2015р., проведена з порушенням компетенції нотаріуса, то суд вважає, що при прийнятті оскарженого рішення приватний нотаріус [PERSON] вийшла за межі наданих їй законом повноважень. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер: 24376017 від 12.09.2015 року щодо реєстрації за ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 723533146101 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Згідно із частиною п'ятою статті 3 Закону України від 05.06.2003 року № 898-ІV «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки передбачено ст.17 Закону України «Про іпотеку», до яких зокрема належать: припинення основного зобов"язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. З повідомлення про анулювання боргу від 19.11.2015р. вбачається, що ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», як кредитор, повідомило 14.09.2015р. [PERSON], що товариством прийнято рішення про анулювання (прощення) її кредитної заборгованості. /а.с.123 т.1/. Суд критично оцінює покликання представників позивачів про те, що прийняте ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» рішення про анулювання (прощення) кредитної заборгованості [PERSON] є підставою для припинення договору іпотеки від 18.04.2008р., оскільки ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» прийняло таке рішення на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер: 24376017 від 12.09.2015 року щодо реєстрації за ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS]. Оскільки суд прийшов до висновку, що рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу), індексний номер: 24376017 від 12.09.2015 року щодо реєстрації за ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 723533146101, підлягає скасуванню, то відповідно заборгованість за кредитним договором від 18.04.2008 року так і не погашена, відтак суд вважає, що відсутні правові підстави для припинення іпотеки, предбаченіст.17 Закону України «Про іпотеку», а тому вимога[PERSON] провизнання припиненим іпотечного договору від 18.04.2008р. до задоволення не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09.02.2017р. приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Шапіро І.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на майно померлого [INFO] [PERSON], так як спадкоємець не подав документи, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, у спадкоємця відсутні необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину документи. Оскільки рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] про державну реєстрацію прав та їх обтяжень ( з відкриттям розділу) від 12.09.2015 року щодо реєстрації за ТзОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на квартиру [ADDRESS], яке передувало відмові [PERSON] в отриманні свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом на майно померлого [INFO] [PERSON] підлягає скасуванню, то суд не вбачає підстав, які б перешкоджали [PERSON] повторно звернутися до нотаріуса із заявою про виготовлення дублікату правовстановлюючих документів на спірну квартиру та отримання свідоцтва про право власності на дану квартиру, суд приходить до висновку, що вимога[PERSON] про визнання права власності на спірну квартиру до задоволення не підлягає. На підставі ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст.1217, 1223, 1268, 1296-1297 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. №1952-IV, Порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868, суд -

Outcome: partial