Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який 16.01.2015 року уточнив, та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] різницю у вартості відновлюваного ремонту автомобіля "Нісан" в сумі 12194грн., яка полягає у різниці між фактично понесеними позивачем витратами на ремонт, та сумою, яку сплатила страхова компанія. Крім того, просить стягнути з відповідача [PERSON] на відшкодування моральної шкоди 10000грн., на відшкодування витрат на правові послуги 1600грн., на відшкодування витрат на оплату послуг нотаріуса (довіреність представника) 250 грн., на відшкодування витрат на проведення авто товарознавчого дослідження 817грн., та відшкодування судового збору 347 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, вважає їх необгрунтованими, та такими що задоволенню не підлягають. Представник 3-ї особи - АТ "СК"ТАС" (приватне) в судове засідання не з'явився, надав суду письмові пояснення, та просить розглянути справу за відсутності їх представника, покладається на розсуд суду /а.с.80/. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали та суду пояснили, що 18.02.2014 року приблизно о 06 годині 25 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача Нісан реєстраційний [NUMBER], який належить позивачу на праві власності, та автомобіля ВАЗ 21061 реєстраційний [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Вина відповідача у скоєнні адміністративного правопорушення, підтверджується постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 19.03.2014 року. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ "СГ "TAC" (приватне) за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Листом № 3894 від 07.04.2014 року страхова компанія повідомила позивача про розрахунок страхової виплати, та перерахувала йому 19490,62грн. (первісно в позові позивач помилково зазначив, що сума страхового відшкодування становить 19940,62грн.). Спочатку позивач замовив експертне авто товарознавче дослідження № Д22/04/14 від 17.04.2014 року, відповідно до якого матеріальний збиток заподіяний володільцю пошкодженого транспортного засобу складає 31 688,40 грн. Різниця між розміром визначеного дослідженням матеріального збитку та отриманою позивачем страховою виплатою складає 12198,38грн. Позивач вважав, що така різниця викликана зміною курсу долару, яка сталося з моменту визначення страхової виплати та часом, коли він фактично відремонтував пошкоджений автомобіль. Тому позивач вважав, що цю різницю повинен сплатити відповідач. В наступному, коли позивач відремонтував свій автомобіль, та підрахував фактичні витрати, з'ясувалося, що фактична вартість відновлювального ремонту його автомобіля склала суму 31684грн., тому позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки 12194 грн., що складає різницю між фактичними витратами на ремонт та страховою виплатою. Крім того, відповідачем позивачу заподіяно моральної шкоди, яку він зазнав у зв'язку з пошкодженням його автомобіля та неможливістю ним користуватись. Заподіяна позивачу моральна шкода полягала у суттєвих емоційних стражданнях, пов'язаних з протиправною поведінкою відповідача та пережитим стресом внаслідок неочікуваного зіткнення, що стало порушенням для позивача звичного ритму життя. З 18.02.2014 року позивач фактично залишився без свого транспортного засобу, не мав можливості самостійно виконувати потреби своєї сім'ї, пов'язані з пересуванням на автомобілі, нервував щодо відновлення свого автомобіля та порушених прав, що призводило до негативних змін у налагодженому ритмі його життя, впливало на його підприємницьку діяльність, де він використовував автомобіль, дестабілізувало його психічний стан, оскільки б, якби не винна поведінка відповідача. нічого б вищевикладеного не сталося. Позивач вважає, що протиправними діями відповідача йому заподіяно моральної шкоди, яку він оцінює у 10000грн. Крім того, позивач просить стягнути на його користь витрати, які він поніс внаслідок відновлення його порушеного права: витрати на правову допомогу в сумі 1600 грн., на оформлення довіреності на представника у нотаріуса в сумі 250 грн., на експертне авто товарознавче дослідження в сумі 817 грн., на сплату судового збору - 347грн. Всього позивач просить стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування матеріальної та моральної шкоди 25204 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, та суду пояснив, що згідно умов обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Поліс № АС/3396622, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн. 00 коп. Відповідно до ст.ст. 28,29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV від 01.07.2004 року, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством… Ст.22 цього Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідач вважає, що сума відновлювального ремонту, та розмір матеріального збитку визначений 3-ю особою (страховою компанією) на підставі рахунку № 21 від 13.03.2014 року, та довідки АТ "СГ "TAC", не відповідає вимогам ст. 29 Закону № 1961-IV, суперечить встановленому порядку такої оцінки та відповідній Методиці оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 1335/5/1159 від 24.07.2009 року). Оскільки сума матеріальної шкоди зазначена у висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д22/04/14 визначена відповідно до вищезазначеної методики, відповідач вважає, що сума матеріальної шкоди у розмірі 31688,40 грн. визначена правильно, однак підлягає відшкодуванню страховою компанією, яка є 3-ю особою у справі, а не відповідачем, оскільки останньою сума матеріальної шкоди визначена не вірно. До того ж, ліміт страхової відповідальності не перевищений. Тому відповідач вважає себе неналежним відповідачем у справі. Відповідач вважає необґрунтованим посилання позивача, як на підставу збільшення суми матеріальної шкоди, підвищення курсу валют НБУ, оскільки 3-тя особа перерахувала позивачу суму відшкодування тільки в квітні 2014 року, та в цьому ж місяці позивач здійснив ремонт пошкодженого відповідачем автомобіля. Відповідальність відповідача за затримку перерахування страхового відшкодування та зростанням курсу валют законом не передбачена. Крім того, відповідач вважає, що наданий позивачем висновок експертного авто товарознавчого дослідження не підтверджує розмір реально завданих збитків, які зазнав позивач у зв'язку із пошкодженням автомобіля, а є лише середньо-ринковим розрахунком розміру завданої матеріальної шкоди. Оскільки розмір матеріальної шкоди позивачем визначений неправильно, відповідач просить відмовити у позові. Крім того, відповідач вважає, що вимоги позивача, щодо відшкодування йому моральної шкоди є також необґрунтованими, оскільки позивач посилаючись на наявність душевних страждань пов'язаних із різними факторами, на підтвердження своїх слів не надає будь яких довідок, листів чи копій обстежень, які б підтверджували вказані душевні страждання, або хоча б їх наявність. Позивачем, не надано будь яких доказів купівлі медичних препаратів, звернення до медичних закладів, щодо наявності у нього ознак душевних страждань, або депресивного стану, а отже, його твердження, нічим не підтверджені. До того ж не є моральною шкодою потреба витрачати особистий час, необхідність використовувати таксі, незручності викликані відсутністю автомобіля. Позивач вважає, що розмір моральної шкоди значно завищений, а тому ці вимоги також не підлягають задоволенню. Крім того, відповідач заперечує проти стягнення витрат на проведення автотоварозначого дослідження, оскільки відповідно до ст.ст. 34.2., 34.3. Закону № 1961-IV воно повинно було бути проведено страховою компанією. Якщо протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик не направив свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, то це має право зробити потерпілий. Оскільки страховиком було проведено власне дослідження вже після перерахунку коштів, тобто несвоєчасно, то оплаті воно не підлягає. Крім того відповідач вважає, що позивач неправильно визначає, як матеріальну шкоду, судові витрати. На його думку, не підлягають відшкодуванню витрати на правову допомогу, оскільки правова допомога може бути надана виключно адвокатом або іншим фахівцем в галузі права, з наданням відповідного розрахунку. Ці вимоги позивачем не виконано. З наданого акту отримання винагороди за юридичні послуги не вбачається скільки саме часу, на які дії, за якою ціною, та по якій саме справі було витрачено ФОП [PERSON] Оскільки наданий договір вбачає цілий перелік послуг по ДТП, то не зрозуміло які саме дії вчинив та чи вчиняв взагалі будь-які ФОП [PERSON] Оскільки відповідач вважає себе неналежним відповідачем, то судові витрати він сплачувати не повинен. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник 3-ї особи АТ "СК "ТАС" (приватне) надав суду письмові пояснення , в яких зазначив, що страховий випадок за участю автомобілів сторін стався 18.02.2014 року. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб "Нісан", державний номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження. 04.04.2014 року позивачем було подано до АТ "СГ "TAC" (приватне) заяву-погодження, щодо визначення вартості страхового відшкодування та коефіцієнта фізичного зносу. Згідно рахунку №2113 від 13.03.2014 року ФОП [PERSON], матеріальний збиток, завданий власнику транспортного засобу "Нісан", державний номерний знак [NUMBER], становить 31425,00 грн., в тому числі: вартість замінених складових-24910 грн.; вартість робіт - 3082 грн.; вартість матеріалів - 3433 грн. Коефіцієнт зносу замінених складових, згідно Довідки АТ "СГ "TAC" (приватне) від 04.04.2014 року, розрахований згідно Методики… становить 47,91%, що дорівнює 11934,38 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування: 31425 грн.- 11934,38 грн. - 19490,62 грн. На підставі вищевикладеного АТ "СГ "TAC" здійснило виплату страхового відшкодування у повному обсязі у розмірі 19 490,62 грн., про що позивач не заперечує у своїй позовній заяві. Моральна шкода внаслідок пошкодження майна страховою компанією не відшкодовується. Вважають, що страхова компанія здійснила виплату страхового відшкодування за шкоду заподіяну відповідачем в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18.02.2014 року у межах строків, належним чином та в повному обсязі /а.с.78/. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступні обставини, та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що18.02.2014 року приблизно о 06 годині 25 хвилин сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача Нісан реєстраційний [NUMBER], який належить позивачу на праві власності, та автомобіля ВАЗ 21061 реєстраційний [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] Постановою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу від 19.03.2014 року встановлено, що [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ 21061 реєстраційний [NUMBER] не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, під час вибору безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем Нісан номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався у зустрічному напрямку. Через порушення [PERSON] Правил дорожнього руху, внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цією постановою [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. /а.с.8/. Відповідно до ст.61ч.4 ЦПК України " Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. А отже вина відповідача [PERSON] у вчиненні ДТП доведена. Судом встановлено, що автомобіль Нісан реєстраційний [NUMBER], 2007 року випуску, належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 23.09.2010 року/а.с.7/. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ "СГ"TAC" (приватне) згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС 3396622 від 16.08.2013 року, ліміт страхової суми 50000гривень /а.с. 65/. Відповідно до ст.22 Закону України ""Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст.28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Ст.29 Закону № 1961-IV визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України". Судом встановлено, що про страховий випадок відповідачем та позивачем своєчасно було повідомлено 3-й особі, про що свідчить реєстраційний № від 18.02.2014 року, на заяві про страхове відшкодування /а.с.63/. Сума відновлювального ремонту транспортного засобу "Нісан", державний номерний знак [NUMBER], АТ "СК "ТАС" (приватне) визначалася згідно рахунку №2113 від 13.03.2014 року ФОП [PERSON], та становить 31425,00 грн., в тому числі: вартість замінених запчастин - 24910 грн.; вартість робіт - 3082 грн.; вартість матеріалів - 3433 грн. Коефіцієнт зносу замінених складових, згідно Довідки АТ "СГ "TAC" (приватне) від 04.04.2014 р., становить 47,91%, що дорівнює 11934,38 грн. /а.с.96-104/. 04.04.2014 року позивачем [PERSON] було подано до АТ "СГ "TAC" (приватне) заяву-погодження, щодо визначення вартості відновлювального ремонту в сумі 31425,00 грн., та з тим, що при визначенні вартості матеріального збитку, вартість запасних частин, що замінюються, може бути зменшено на величину фізичного зносу, також погодився з коефіцієнтом фізичного зносу -47,91% / а.с.81/. Сума страхового відшкодування відповідно до розрахунку страхової компанії становить: 31425 грн.- 11934,38 грн.=19490,62 грн. Ця сума страхового відшкодування перерахована позивачу 07.04.2014 року /а.с.106-108/. Відповідно до висновку Експертного автотоварознавчого дослідження № Д22/04/14 від 17.04.2014 року вартість відновлювального ремонту складає 51387,44 грн., а матеріальна шкода (з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінених складових), заподіяна володільцю автомобіля "Нісан" становить 31688,40 грн./а.с.10-19/. Ця сума матеріальної шкоди, у відповідності до ст.ст.22, 29 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", як правильно зазначив відповідач повинна була б відшкодована позивачу 3-ю особою, якщо б позивач на час звернення з позовом, не відремонтував свій автомобіль. Між тим, відповідно до ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Тобто відповідно до наведених положень потерпілому (Позивачу по справі) відшкодовується матеріальний збиток (вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту зносу). Відповідно до наданому позивачем акту приймання-передачі послуг від 29.04.2014 року, а також товарних чеків, фактична вартість відновлювального ремонту автомобіля Нісан р.н.[NUMBER] складає 31684 грн., в тому числі вартість замінених запасних частин 27184 грн., вартість робіт та матеріалів 4500грн./а.с.129-131/. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що фактичні витрати позивача на ремонт пошкодженого автомобіля (31684грн.) співпадають з сумою відновлювального ремонту визначеного страховою компанією, при визначенні страхового відшкодування позивачу (31 425грн.), та не співпадають з експертним автотоварознавчим висновком, яким вартість відновлювального ремонту визначена у розмірі 51387,44 грн., матеріальна шкода( за мінусом фізичного зносу запчастин) складає 31688,40грн., та ця сума для цього конкретного випадку є завищеною. За таких обставин, суд вважає прийнятним та справедливим в цьому випадку розрахунок суми матеріальної шкоди, визначений 3-ю особою. При цьому суд враховує, що визначення страховою компанією коефіцієнта зносу відповідає встановленій Методиці (а.с.103-104). Відповідно до ст.ст. 1166,1187 ЦК України , шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.3 п.14 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року, якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад автомобіля) було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини…, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Разом з тим, як вже зазначалось, страхова компанія визначає суму матеріальної шкоди, яка підлягає компенсації страховою сумою, з урахуванням коефіцієнта зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати здебільшого перевищують зазначену суму. Враховуючи вищезазначене, та тотожність сум відновлювального ремонту визначеного розрахунком 3-ї особи, та фактичними витратами позивача, суд вважає, що різницю між сумою фактичних витрат позивача, та сумою, яка виплачена страховою компанією (що фактично є сумою фізичного зносу) підлягає відшкодуванню саме відповідачем, особою, яка заподіяла шкоду, та ця сума дорівнює 12193,38грн. (31684грн. -факт.витрати на ремонт - 19490,62 грн. - сума страхової виплати). Таким чином, уточнені позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ч.3 ст.23 ЦКУ моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Обгрунтовуючи розмір моральної шкоди, позивач зазначив, що будучи позбавлений можливості користування автомобілем, він мав додаткові витрати, оскільки вимушений був винаймати таксі для здійснення підприємницької діяльності, але ніяких доказів стосовно цих фактів він суду не надав, та ці витрати, є матеріальною а не моральною шкодою. Позивач, обґрунтовуючи моральну шкоду наявністю душевних страждань, станом депресії, не надав суду жодного доказу, які б підтвердили його погіршення стану його психологічного здоров,я, звернення до медичних закладів. купівлі медичних препаратів. Між тим, суд вважає що само пошкодження автомобіля позивача, яке було для нього раптовим та неочікуваним, мало безпосередній вплив на емоційний стан позивача, та саме через це, а також через переживання щодо ремонту автомобіля, та враховуючи відсутність належних доказів щодо розміру моральної шкоди, суд вважає, що в цьому випадку співмірним та адекватним розмір матеріальної шкоди у сумі 1000 грн. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов,язаних з розглядом справи. Відповідно до п.п. 2,3,4ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, на проведення експертизи. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Що стосується стягнення витрат за правову допомогу, то суд вважає, що вони не можуть бути задоволені, оскільки відсутні належні докази, які підтверджують її реальну сплату. Суд вважає, що належними доказами в цьому випадку повинні бути оригінали відповідних квитанцій або приходного ордеру. Позивачем же наданий Акт отримання винагороди за юридичні послуги без номеру, до того ж не оригінал, а тільки його копія, що не є належним доказом. Не підлягають задоволенню витрати за отримання нотаріальної довіреності, оскільки також не підтверджені будь-яким доказом. Що стосується вимог з відшкодування витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, то вони також не підлягають задоволенню, оскільки не мають доказового значення у цій справі, та проведення цього дослідження у цій справі до судового розгляду, не було обов'язковим. Підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 347 грн. Та оскільки позивачем судовий збір був сплачений не в повному обсязі, належало сплатити 487,20 грн., то різниця в сумі 140 грн.20 коп. підлягає достягненню з відповідача на користь державного бюджету. На підставі вищезазначеного позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial