Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із відповідним позовом до відповідачів, в обґрунтування якого зазначив, що відповідачі користаючись послугами позивача, оплату за надані послуги не робили, внаслідок чого утворилася заборгованість за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання за період з 01.06.2010 року по 01.11.2011 року в сумі 3402,49 гривень основного боргу, а також витрати по сплаті судового збору. Відповідачі надали до суду заперечення, в яких не згодні з нарахуванням ЛМКП «Теплокомуненерго» заборгованості за послуги теплопостачання та гарячого водопостачання, зазначивши про те, що в їх квартирі 14 червня 2010 року встановлено газове автономне опалення, квартира належним чином не опалювалась та гаряче водопостачання здійснювалось не постійно, а також квартира відключена від ЦО і ГВП, однак ЛМКП «Теплокомуненерго» продовжує незаконно нараховувати їм заборгованість за теплову енергію, яку вони фактично не отримують, та фактично акт про відключення квартири від опалення та надання дозволу на встановлення індивідуального опалення складено 18.11.2011 року, однак нарахування позивач проводив. Тому, відповідачі у запереченнях просять у задоволенні позовних вимог ЛМКП «Теплокомуненерго» про стягнення заборгованості за період з 01.06.2010 року по 01.11.2011 року в сумі 3402,49 грн. за послуги теплопостачання відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю. Представник позивача ЛМКП «Теплокомуненерго» - Кархардіна Н.В. у судове засідання не з'явилася та до початку розгляду справи від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона підтримала позовні вимоги ЛМКП «Теплокомуненерго» у повному обсязі та просила провести розгляд справи за її відсутністю /а. с. 68/. Відповідачі до суду також не з'явилися. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи на адресу суду надав клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи /а. с. 67/, однак суд вважає неявку відповідача не перешкоджає провести розгляд справи по суті. Відповідачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином та заяв про розгляд справи за її відсутністю до суду не надходило. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS], відповідно до довідки № 2173 від 12 травня 2012 року, виданої ДУ №1 МКП «Жилсервіс» /а. с. 5/. Теплопостачання будинку, в якому проживають відповідачі, робить позивач ЛМКП «Теплокомуненерго». Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зобов'язані робити щомісячну оплату за теплопостачання квартири, однак, своїх обов'язків не виконали, у зв'язку з чим за період з 01.06.2011 року по 01.11.2011 року утворилася заборгованість в сумі 3402,49 грн., відповідно до зворотної відомості за житлово-комунальні послуги на о/р [NUMBER] /а. с. 6/. Судом встановлено, що між сторонами склалися житлові правовідносини. Статтями 64, 68, 162 ЖК України встановлено обов'язок наймача (наймачів), (власника) житлового приміщення сплачувати комунальні послуги, у тому числі і послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання. Плата за комунальні послуги стягується, крім квартирної плати, по затвердженим в встановленому порядку тарифам. Квартирна плата та плата за комунальні послуги вноситься щомісяця в строки, встановлені діючим законодавством. Відповідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р., споживач зобов'язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки,платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п.18 Правил). Разом з цим, у судовому засіданні встановлено, що у квартирі [PERSON] та [PERSON] встановлено автономне газове опалення та їх квартиру відключено від ЦО і ГВП, та відповідачі зазначають, що ЛМКП «Теплокомуненерго» неправомірно нараховує заборгованість за теплову енергію. Відповідно до п. 34 Правил надання населенню послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 30.12.1997 р. № 1497. споживач не має права самовільно, з порушенням проектних рішень, переобладнувати санітарно-технічне обладнання житлових будинків і житлових приміщень. Згідно з Листом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №19/15-284 від 26.09.2000 р. «Щодо переобладнання санітарно-технічного обладнання житлових будинків і житлових приміщень» багатоквартирні житлові будинки вводяться в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання, яке передбачається згідно з вимогами СНиП 2.08.01-89 "Жилые здания" та інших будівельних вимог до інженерного обладнання, в тому числі до системи опалення. В існуючому житловому багатоквартирному фонді в Україні переважно передбачено централізоване теплопостачання (гаряча вода та опалення), яке виконане за схемою, що збалансована в цілому по будинку , і втручання в працюючу схему тягне за собою повне коригування загальнобудинкової системи. Уразі відмови споживача від користування послугами зтеплопостачання він має право розірвати договір та вимагати відключення відповідних мереж, але при цьому не повинні порушуватись санітарно-гігієнічні, теплотехнічні вимоги та експлуатаційні показники інших квартир багатоквартирних житлових будинків. Споживач повинен виконати заходи щодо забезпечення в суміжних приміщеннях вимог СНиП 2.04.05-91 "Отопление, вентиляция, кондиционирование", СНиП П-3-79 "Строительная теплотехника", СНиП 2.08.01-89 "Жилые здания". Ці заходи повинні бути узгоджені власником будинку, експлуатаційними службами, регіональними проектним інститутом та місцевими органами виконавчої влади. При влаштуванні у квартирах автономного опалення необхідно дотримуватися чинних вимог будівельних норм по проектуванню житлових будинків. Розробку проектної документації на переобладнання та перепланування квартир необхідно здійснювати у відповідності з вимогами діючих будівельних норм і правил та погоджувати з експлуатаційними службами, місцевими органами Держнаглядохоронпраці, пожежного та санітарного нагляду у встановленому порядку. Згідно з Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 4 (далі - Порядок), проект індивідуального (автономного) теплопостачання узгоджується з усіма організаціями які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж та відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або органом виконавчої влади. Відповідно до п. 2.6 Порядку по закінченні робіт з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником на затвердження Постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Комісія). Відповідно до п. 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Згідно порядку для вирішення питання відключення споживача від мережі центрального опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі /далі комісія/ з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального /автономного/ теплопостачання і відокремлення від мережі ЦО. Проект індивідуального /автономного/ теплопостачання і відокремлення від мережі ЦО виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі ЦО виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі ЦО і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акту на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Згідно п. 26 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена схемою теплопостачання, затвердженою органами місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання», за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціювання, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва. Із заперечень відповідачів вбачається, що з 14 червня 2010 року в їх квартирі встановлено автономне опалення, однак акт про відключення квартири від опалення та надання дозволу на встановлення індивідуального опалення складено 18.11.2011 року, а тому позивачем нараховано оплату за послугу з централізованого опалення по квартирі відповідачів за період з 01.06.2011 року по 01.11.2011 року в сумі 3402,49 грн. на законних підставах. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Статтею 3 цього Закону передбачено, що предметом його регулювання є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг. Виконавці житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій визначаються органами місцевого самоврядування, власниками житлових будинків відповідно до Порядку, встановленому наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 року N60 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 р. за N 541/10821. Відповідно до статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Згідно Правил утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, комунальні послуги, це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи в забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, установленому законодавством. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до п. 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Комунальні послуги, тарифи на які визначені з розрахунку на 1 кв. м загальної площі квартир, оплачуються незалежно від факту проживання. Доводи [PERSON] та [PERSON] викладені у запереченнях про те, що підстав для нарахування та стягнення заборгованості немає у зв'язку з тим, що між ними та ЛМКП «Теплокомуненерго» не укладався договір на постачання теплозабезпечення, на увагу не заслуговують. Враховуючи викладене, суд вважає, що відсутні підстави для звільнення відповідачів від обов'язку сплати зазначеної заборгованості. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача ЛМКП «Теплокомуненерго» підлягає солідарному стягненню сума судового збору у розмірі 229,40 грн., відповідно до платіжних доручень: №8629 від 27 березня 2013 року /а. с. 1/ та № 3736 від 08 червня 2012 року /а. с. 2/. На підставі викладеного та

Outcome: approved