Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із даним позовом мотивуючи тим, що 24.12.2009 р. вона спільно з відповідачем придбала житловий будинок з господарськими спорудами за адресою вул. Набережна, 19, с Микулинці Літинського району Вінницької області від 04.01.2017 р. рішенням Літинського районного суду Вінницької області встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON], вищезазначений будок визнано спільною власністю подружжя, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку. 25.04.2017 р. позивач на підставі рішення суду зареєструвала за собою право власності на ? частину вказаного житлового будинку. У свою чергу [PERSON] знаючи, що вказаний будинок являється спільною власністю подружжя звернувся до Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області із заявою про надання безоплатно у власність земельної ділянки, право на користування на яку не припинилось у позивача. 30.03.2017 р. за останнім було зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку площею 0,165 га, за адресою вул. Набережна, 19, с. Микулинці Літинського району Вінницької області на підставі рішення Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 171 від 23.03.2017 р. Позивач зазначає, що прийняттям вищевказаного рішення орган місцевого самоврядування фактично позбавив її права користування земельною ділянкою, а також позбавив її права на приватизацію земельної ділянки. Таким чином просить визнати недійсним рішення 11 сесії 7 скликання Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 171 від 23.03.2017 р. про затвердження технічної документації та передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки, а також скасувати рішення державного реєстратора № 34639508 від 05.04.2017 р. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, натомість її представник [PERSON], уповноважений представляти інтереси останньої у суді на підставі довіреності від 12.12.2017 р. надав через канцелярію суду клопотання відповідно до якого просив розглядати справу у відсутність сторони позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Судові витрати просили залишити за позивачем (а.с. 99). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився надавши до канцелярії суду заяву відповідно до якої просить розгляд справи провести у його відсутність. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с. 100). Представник відповідача Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не зявився надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без представника сільської ради (а.с. 101). Третя особа до судового засідання не з'явилася. В матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої державний реєстратор при розгляді справи та винесенні рішення покладається на думку суду (а.с. 72). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, згідно рішення Літинського районного суду Вінницької області від 04.01.2017 р. було вирішено: -Встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з серпня 2002 року по лютий 2014 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; -Визнати житловий будинок літера "А" загальною площею 59,8 кв.м., житловою площею 17,4 кв.м., веранду літера "а", сарай-літню кухню "Б", сарай "В", погріб "п/В", убиральню "Г", огорожу № 1-3, криницю № 4, що розташовані за адресою вул.Набережна, 19, с. Микулинці Літинського району Вінницької області, спільною сумісною власністю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]; -Визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку із господарськими спорудами, що розташований за адресою вул.Набережна, 19, с. Микулинці Літинського району Вінницької області (а.с. 13-22). Рішення набуло чинності 03.04.2017 р. Своєю заявою за № 10 від 22.03.2017 р. [PERSON] просив затвердити технічну документації із землеустрою щодо встановлення меж його ділянки що знаходиться за адресою вул. Набережна,19, с. Микулинці (а.с. 88). Рішенням Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області за № 171 від 23.03.2017 р. затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що розташована в межах с. Микулинці. [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,1650 га. Кадастровий номер 0522485400:03:001:0472 площею 0,1650 га по вул. Набережній, 19, для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Рекомендовано звернутись до відповідних органів для здійснення реєстрації прав власності (а.с. 31, 63). Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] зареєстровано земельну ділянку (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1217081805224)площею 0.165 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, гсоподарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Вінницька область, Літинський район с. Микулинці, вулиця Набережна, земельна ділянка 19, кадастровий номер 0522485400:03:001:0472 (а.с. 93). Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (ст.21 ЦК України). Частиною 3 статті 152 Земельного кодексу України встановлено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно з ч.1 ст.155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Оскільки оскаржуваним рішенням Микулинецької сільської ради сільської ради порушуються права [PERSON] щодо користування земельною ділянкою, вказане рішення підлягає визнанню незаконним. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. ст. 16, 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він не тільки суперечить актам цивільного законодавства, але і порушує цивільні права або інтереси. Згідно до частин 1 та 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. У відповідності до ст. 81 ч.1 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, в тому числі шляхом безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, а також приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Із зазначених норм випливає, що отримання земельної ділянки у власність або в користування супроводжується різними діями зацікавленої особи, прийняттям відповідних рішень органу місцевого самоврядування (щодо дачі згоди на розроблення проекту відведення земельної ділянки, про затвердження проекту відведення та про передачу земельної ділянки). У відповідності до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними актів органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та (або) визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Микулинецької сільської ради Літинського району Вінницької області [PERSON] Передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку. Втім сільська рада приймаючи своє рішення не врахувала, що воно порушує права позивача на землю, а відтак наявні підстави для задоволення позову, адже, ч.1 та ч.4 ст. 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При прийнятті рішення враховано визнання позову відповідачем (а.с. 100). За наведених обставин рішення сільської ради та подальша реєстрація права власності за [PERSON] майнових прав на земельну ділянку вважаються незаконним та підлягають скасуванню, адже ці права являються такими, що порушуються інтереси [PERSON] Судові витрати за клопотання сторони позивача, слід залишити за [PERSON]

Outcome: approved