Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

Представник позивача - адвокат Рябуха Андрій Володимирович, який діє в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 09.06.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №69. В обґрунтування позову зазначив наступне. 09.06.2015 року позивачка [PERSON] та відповідач, [PERSON] , уклали шлюб підчас відбування покарання відповідачем в ДУ "ТОРЕЦЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 2)", про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області було внесено актовий запис №69. Після 5 років шлюбу у сторін досить часто виникали сварки. Як виявилося, у сторін змінилися погляди на життя. Сторони намагались зберегти сім`ю, але переконались, що є зовсім різними людьми і тому в їх спільних інтересах розірвати шлюб. У сторін є спільна дитина, [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та нею утримується. За таких обставин позивачка вважає, що збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». У судове засідання сторони не з`явились, надіслали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Що стосується відповідача - з ДУ «Торецька виправна колонія (№2)» надійшов лист про те, що [PERSON] отримав повістку про виклик до суду, ознайомлений з датою та часом розгляду справи, а також просить провести судове засідання без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову за результатами розгляду наявних у справі матеріалів та перевірки їх доказами, суд дійшов наступного висновку: відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Наведене вище положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. В свою чергу, згідно ст.ст.109, 110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Отже, як встановлено судом, [PERSON] та відповідач, [PERSON] , 09.06.2015 уклали шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №69, що підтверджується наявним в матеріалах справи оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області від 09 червня 2015 року (а.с.11) У сторін є спільна дитина, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, н6аявною в матеріалах справи (а.с.7). Спір про поділ спільного майна відсутній. Шлюбних стосунків подружжя не підтримує, спільне господарство не веде. Також, з позовної заяви вбачається, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. При цьому, суд зауважує на тому, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово " союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Окрім того, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, що, враховуючи наявність для цього законних підстав, є приводом для задоволення позову згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачем не ставиться питання про відновлення дошлюбного прізвища. З огляду на наведене,

Outcome: approved