Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

У грудні 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання неповнолітніх дітей, в якій позивач вказує, що з 27.09.2008 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками двох малолітніх доньок: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. З вересня 2019 року проживають окремо один від одного, спілкуються тільки щодо виховання дітей, збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. Просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції 27.09.2008 року, актовий запис № 1302, після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище " [PERSON] "; встановити місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання матері [PERSON] . Ухвалою від 18 лютого 2020 року відкрито провадження у вказаній справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою від 16 березня 2020 року залучено до участі у справі як третю особу орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради. Підготовче провадження закрите та справу призначено до судового розгляду ухвалою суду від 14.04.2020 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити. Представник третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради надала суду заяву про можливість розгляду справи без її участі, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи викладене, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 вересня 2008 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стануПолтавського міського управління юстиції, про що відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 27.09.2008 року, зроблений актовий запис № 1302. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх доньок[PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони по справі з вересня 2019 року проживають окремо, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Встановлені судом обставини свідчать про те, що примирення між ними та відновлення сім`ї неможливе. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу необхідно задовольнити, а шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] ,- розірвати. З часу припинення спільного проживання сторонами [PERSON] та [PERSON] їхні спільні малолітні діти проживають разом з матір`ю - позивачем у справі [PERSON] . На підтвердження вказаних обставин позивачем надано суду довідку КП "Житлово-експлуатаційна організація № 2" Полтавської міської ради № 367 від 27.01.2020 року, відповідно до якої позивач по справі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають в кватирі [ADDRESS] . Вирішуючи про встановлення місця проживання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Встановлені судом обставини справи об`єктивно свідчать про те, що після припиненні шлюбних відносин між сторонами по справі їхні спільні діти фактично проживають разом з матір`ю. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 04.05.1993 року є власником 1/2 частини однокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 4,6 кв.м, житловою площею 17, 5 кв.м, яка складається з наступних приміщень: коридор 1 площею 3,7 кв.м, ванна 2 площею 2,6 кв.м, вбиральня 3 площею 1,0 кв.м, кухня4 площею 8,5 кв.м, шафа 5 площею 0,3 кв.м, кімната жила 6 площею 17,5 кв.м, балкон площею 1,0 кв.м, що підтверджується договором про визначення часток у праві спільної сумісної власності від 11.07.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Руденко Н.Ю., а також витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно КП Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" № 19828710 від 08.08.2008 року. Позивач [PERSON] та малолітні доньки проживають у вищезазначеній квартирі. Відповідно до акту обстеження умов проживання, складеного 29.01.2020 року комісією в складі завідувача ССД виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради Білоус Ю.С., головного спеціаліста ССД виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради Каневської Д.І. та депутата Подільської районної у м. Полтаві ради Соловйової Л.М., за заявою [PERSON] проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] . Встановлено, що житло розміщене на 5 поверсі 10-поверхового будинку, складається з 1 кімнати, коридора, кухні, санвузла, балкону, житло оснащене всіма необхідними комунальними мережами, необхідними меблями та побутовою технічкою. Умови проживання задовільні та відповідають санітарно-технічним вимогам. Для дітей є місце для сну та відпочинку, сезонний одяг, взуття, продукти харчування, шкільне приладдя, іграшки, книжки. За цією адресоюзареєстровані та проживають [PERSON] , [INFO] , - мати; [PERSON] , [INFO] , - донька, [PERSON] , [INFO] , - донька. Стосунки, традиції сім`ї - дружні, родинні, довірливі, теплі. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, що буде відповідати інтересам дітей. Таким чином, позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved