Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач, ПАТ «Акценкт-Банк», звернувся у суд з позовом до відповідачів, [PERSON], [PERSON], після уточнень якого остаточно просить суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитно-заставним договором №ABZ6AЕ00000621 від 05.09.2008р., як позичальника та поручителя, в загальній сумі: 58479,57 дол. США, що за курсом НБУ від 22.09.2014р. складає 788554,60 грн. В обґрунтування своїх вимог банк зазначає, що між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір за яким банк надав кредитні кошти в загальній сумі 16553,17 дол.США, а [PERSON] зобов'язався їх повернути зі сплатою відсотків в розмірі 17,04%. Банк виконав свої зобов'язання, однак [PERSON] порушив умови договору, щодо сплати кредитних коштів, відсотків, комісії, внаслідок чого станом на 13.12.2013 року виникла заборгованість по кредиту в сумі 12793,82 дол. США, по відсоткам в сумі 6672,28 дол. США, по комісії в сумі 1508,69 дол. США, по пені в сумі 34720,04 дол. США - за несвоєчасне виконання зобов'язань, штраф в сумі 250 грн. та штраф в сумі 2784,74 дол.США. Також в забезпечення виконання зобов'язань за договором кредиту між банком та [PERSON] був укладений договір поруки, яким поручитель зобов'язався відповідати перед банком за зобов'язаннями [PERSON] за договором кредиту. Оскільки за умовами договорів відповідачі несуть солідарну відповідальність, банк просить стягнути заборгованість з відповідачів у солідарному порядку. Відповідач - [PERSON], у запереченнях проти позову та його представник у судовому засіданні просили зменшити розмір неустойки на підставі ч.3 ст.551 ЦК України до 102270,75 дол. США. та відмовити в задоволені позову до [PERSON] у зв'язку із припинення договору поруки. Співвідповідач - [PERSON], у запереченнях проти позову та його представник у судовому засіданні просили відмовити в задоволені позову у зв'язку із припинення договору поруки. Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково виходячи з наступного. 05.09.2008р. між [PERSON] та ЗАТ «АкцентБанк» (правонаступником якого є ПАТ «АкцентБанк») був укладений кредитно-заставний договір № ABZ6AЕ00000621, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 16553,17 доларів США на термін до 04.09.2013 року, на наступні цілі: - 15063,00 доларів США на купівлю автомобіля; - 1031,02 доларів США - для оплати перших страхових платежів за договорами страхування на перший рік дії кредиту; 7,25 доларів США - для оплати коштів за реєстрацію предмета застави в державному реєстрі; 451,89 доларів США - винагорода за надання фінансового інструменту. Відповідно до п.п. 2.1. - п.п. 2.2.4. кредитно-заставного договору позичальник зобов'язався сплачувати кредит, відсотки, винагороди, неустойку, відшкодувати витрати та збитки АкцентБанку на умовах в порядку та строки передбачені умовами договору. Згідно п.17.1.8 позичальник зобов'язаний сплачувати винагороду, в розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів. Відповідно до п.17.8 кредитно-заставного договору, позичальник щомісяця в період сплати зобов'язаний сплатити щомісячний платіж в розмірі 451,68 Доларів США, для погашення заборгованості за кредитом, процентами та комісійною винагородою. Відповідно до п.п. 4.7. кредитного договору заборгованість за договором погашається в наступному порядку: спочатку погашається заборгованість зі збитків, потім пені, простроченої винагороди, прострочених відсотків, в останню чергу зараховуються кошти в рахунок погашення тіла кредиту . Свої зобов'язання по кредитному договору № ABZ6AЕ00000621 від 05.09.2008 року по перерахунку грошових коштів ПАТ «АкцентБанк» здійснив в повному обсязі, та надав позичальнику кредитні кошти. Натомість, відповідач [PERSON] в порушення умов кредитного договору № АВ26АЕ00000621 від 05.09.2008 року та ст.ст. 526, 530 ЦК України, взяті на себе зобов'язання зі сплати кредиту, процентів за кредитом та інших платежів належним чином не виконує, з червня 2009 року кредит не погашає зовсім, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитом , відсотками та винагородою. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором, [PERSON] передав належний йому на праві приватної власності автомобіль PEUGEOT 406, рік випуску 2002, державний номер [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом реєстрації транспортного засобу [NUMBER] від 05.09.2008 року. Відповідно до Розділу 13 кредитно-заставного договору, в зв'язку із виниклою заборгованістю, в рахунок погашення заборгованості за кредитом 16.11.2011 року [PERSON] добровільно передав предмет застави автомобіль PEUGEOT 406, д.н. [NUMBER], що підтверджується копією акту прийняття автомобіля від 16.11.2011 року, яким поручив АкцентБанк передати його на реалізацію і направити отримані кошти на погашення заборгованості. 20.07.2012 року автомобіль був реалізований за 8174,65 доларів США. Після реалізації автомобіля 4087,33 доларів США направлено на погашення тіла кредиту, 3933,31 доларів США - на погашення заборгованості за пенею, 58,55 доларів США та 95,46 доларів США - витрати банку пов'язані з продажем предмету застави, що підтверджується платіжними дорученнями доданими до письмових пояснень та розрахунком заборгованості. В забезпеченнями виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором № ABZ6AЕ00000621 від 05.09.2008 року, між банком та [PERSON] 20.05.2008 року укладено договір поруки. У відповідності з п. 2, 4 договору поруки від 05.09.2008 року та статті 554 Цивільного кодексу України, поручитель відповідає кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені, інших платежів, відшкодування збитків. Також поручитель та боржник відповідають перед ПАТ АкцентБанком як солідарні боржники. Відповідно до п. 3 договору поруки, поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору. Згідно із п. 12 договору поруки, порука за цим договором припиняється після закінчення 5 (п'яти) років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. У виконання п.п. 5, 6 договору поруки, ПАТ "АкцентБанк" 05.12.2012 року направив вимогу поручителю про усунення порушень та сплату заборгованості за кредитом (підтверджується копією листа із поштовим реєстром), натомість поручитель в порушення п'ятиденного строку не виконав зобов'язання та не сплатив заборгованість за кредитом. Посилання відповідачів на припинення договору поруки, судом не приймається, оскільки сторонами збільшений строк позовної давності до п'яти років, що відповідає положенням ч.1 ст.259 ЦК України, який на момент подачі позову до суду не сплив. Таким чином, станом на 13.12.2013 року у відповідачів [PERSON] та [PERSON] виникла заборгованість за кредитно-заставним договором № ABZ6AЕ00000621 від 05.09.2008 року в сумі : 12793.82 дол. США. - заборгованість за кредитом; 6672,28 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1508,69 дол. США- заборгованість по комісійній винагороді, що підтверджується матеріалами справи та відповідачами не оспорюється. Банк просить суд стягнути заборгованість у валюті кредиту - дол.. США. Відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи умови договору та положення ст. 533 ЦК України, суд стягує у солідарному порядку з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитом в сумі 12793,82 дол. США. , що за офіційним курсом НБУ на час прийняття рішення складає 165694,89 грн. (100 дол. - 1295,1166 грн.) та заборгованість за відсотками в сумі 6672,28 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на час прийняття рішення складає 86413,81 грн., заборгованість по винагороді в сумі 1508,69 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на час прийняття рішення складає 19539,29 грн. Стосовно стягнення з відповідачів неустойки, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання ( ч. 3 ст. 549 ЦК України). Платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін ( ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"). Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. При цьому ст. 4 зазначеного Закону встановлено, що розмір пені не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня. Пунктом 14.3 кредитно-заставного договору передбачено, у випадку порушення позичальником зобов'язання щодо повернення основної суми кредиту передбаченого статтею 6.2.4 договору позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми просточеного платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки. При цьому проценти за користування кредитом на суму такого простроченого платежу додатково до вищевказаної пені не нараховуються. Виходячи із того, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, тобто встановлення максимального розміру пені пов"язано з розміром облікової ставки Національного банку України, а чинним законодавством України Національному банку України не надано повноважень на встановлення облікової для іноземної валюти, то пеня має розраховуватись лише у грошовій одиниці України -гривні, що також передбачено умовами договору, відповідно до яких пеня не може бути менше ніж 1 грн. Між тим банком нарахована пеня у дол.. США, що суперечить вказаним положенням, як договору так і Закону, при цьому суд позбавлений можливості здійснити вказаний розрахунок самостійно, оскільки для цього потрібні спеціальні знання в галузі економіки. Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне в задоволені позову в частині стягнення з відповідачів пені в розмірі 34720,04 дол. США - відмовити, у зв'язку із недоведеністю позовних вимог в цій частині. Відповідно до п. 14.9 ст. 14 кредитно-заставного договору встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого грошового зобов'язання за договором понад 30 календарних днів, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. Плюс 5% від суми невиконаного зобов'язання. Згідно ч.2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми неконаного зобов'язання або неналежного виконання зобов'язання. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів штраф в розмірі 5% від суми невиконаного зобов'язання, що складає 2784,74 дол. США та за курсом НБУ на дату прийняття судового рішення складає 36065,63 грн. Підстави для стягнення штрафу в сумі 250 грн. - відсутні, оскільки це не є штрафом в розумінні ч.2 ст. 549 ЦК України. Більш того, банк просить стягнути вказану суму в дол..США, що договором взагалі не передбачено. Враховуючи, що розмір неустойки, який судом стягується за даним рішенням не перевищує збитків банку, підстави передбачені ст. 551 ЦК України для зменшення неустойки - відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: partial