Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-1» з прибудовою загальною площе. 31,0 кв.м. житловою площею 10,4 кв.м. за надвірними будівлями та споруами, розташований за адресою: [ADDRESS] в прядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що його дідусь [PERSON] та бабуся [PERSON] знаходилися в шлюбі з 1927 року. Від шлюбу мали двох доньок - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 08 січня 1958 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , від шлюбу у них народився [PERSON] , який є позивачем у справі. [INFO] [PERSON] помер, а [INFO] померла [PERSON] , після смерті дідуся залишилась спадщина у вигляді вищевказаного нерухомого майна - спірного житлового будинку, який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 05 лютого 1968 року виконкомом Коротичанської селищної ради. Спадщину після смерті дідуся прийняла мати позивача - [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Оскільки фактично вступила в управління спадковим майном - доглядала за будинком, ремонтувала його, користувалася земельною ділянкою. [INFO] [PERSON] померла. Спадщину після смерті матері прийняв позивач, оскільки всі ці роки оглядав за будинком, ремонтував його та користувався. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Аргументи учасників справи. Представник відповідача Пісочинської селищної ради надав суду - Тягнибок І.В. заяву, в якій просив розглянути справу згідно діючого законодавства і ухвалити законне обґрунтоване рішення по справі. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача - адвокат Міщенко Н.І., яка діє на підставі ордеру, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її з позивачем відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] просив розглянути справу за його відсутності. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Рух справи. Ухвало Харківського районного суду Харківської області від 07 липня 2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк - 0 днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки, надавши відповідну заяву. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 липня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02 вересня 2021 року витребувано з Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, юридична адреса: 61052, м.Харків, вул.Євгена Котляра, 4 (відокремленого підрозділу м.Люботин Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, адреса: 62433, м.Люботин, вул.Слобожанська, 24/1) відомості про те, чи звертався хто-небудь із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , які були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , із зазначенням прізвища, ім`я, по-батькові осіб та адреси осіб, які зверталися з заявами, чи складали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - заповіт, якщо складали, то коли і на користь якої особи, та чи має заповіт чинність на даний час; з Харківського державного нотаріального архіву Харківської області, юридична адреса: м.Харків, вул.Біблика, буд.18, витребувані відомості про те, чи звертався хто-небудь з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , [PERSON] , померлої [INFO] , які були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , із зазначенням прізвища, ім`я, по-батькові осіб та адреси осіб, які зверталися з заявами, чи складали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - заповіт, якщо складали, то коли і на користь якої особи, та чи має заповіт чинність на даний час.. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 вересня 2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. На підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 05 лютого 1968 року, виданого на підставі рішення Виконкому Коротичанської селищної ради №16 від 26 грудня 1967 року, [PERSON] належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] в цілому з надвірними будівлями. Згідно довідки Комунального підприємства «Харківське бюро технічної інвентаризації» №172 від 05 березня 2021 року, право власності на вказаний житловий будинок дійсно зареєстроване в цілому за [PERSON] , про що зроблено запис в реєстрову книгу №9 під реєстровим №1192 від 06 березня 1968 року. Згідно довідки, виданої ФОП [PERSON] [INFO] , житловий будинок по [ADDRESS] складається з: житлового будинку з прибудовами літ. «А-1» загальною площею 31,0 кв.м., житловою площею 10,4 кв.м., сараю літ. «Б», хвіртки №1, огорожі №2. Фактична площа земельної ділянки складає 654 кв.м., самочинно зведені споруди ( у тому числі переплановані, реконструйовані) відсутні. Зазначені обставини також підтверджуються відомостями технічного паспорту на вказаний житловий будинок, виготовленим станом на 29 березня 2021 року на замовлення [PERSON] . [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 16 листопада 1966 року), яка померла [INFO] (свідоцтво про смерть серії і [NUMBER] від 05 квітня 1976 року. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 грудня 1940 року. Під час реєстрації шлюбу з [PERSON] (який помер [INFO] ), [PERSON] , змінила прізвище на « [PERSON] » (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 09 січня 1954 року). Інша донька [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] , також померла [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 19 серпня 1992 року. Позивач по справі - [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 червня 1956 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса відокремленого підрозділу Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину законом. Як вбачається зі змісту листа заступника завідувача відокремленого підрозділу Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Радіонової Тетян №967/01-16/П від 15 вересня 2021 року, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , відкритих спадкових справ немає, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавались. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] звернувся [PERSON] (позивач у справі), його заява прийнята та зареєстрована у кнзі обліку спадкових справ того ж дня за №268, заведена справа №100П/2021. Інших заяв не надходило. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28 серпня 2021 року, яке набрало законної сили 09 жовтня 2021 року, за [PERSON] , [INFO] , визнано право власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. «А-1», веранди літ «а», загальною площею 32,8 кв.м., житловою площею 14,3 кв.м., допоміжною (підсобною) площею 18,5 кв.м., хвіртки №1, огорожі №2, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , та після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , про що зазначено у рішенні Харківського районного суду Харківської області від 28 серпня 2021 року, яке набрало законної сили. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді належного йому на праві власності житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України 2003 року (ЦК), законами України "Про нотаріат", "Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права. При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Норми п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з якими ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529 - 531 ЦК УРСР. При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Як встановлено судом, спадкоємець [PERSON] помер [INFO] , спадщина після його смерті відкрилась до [INFO] , а отже і застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до п.п.1,2 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Єдиний, хто прийняв спадщину після смерті [PERSON] є його донька - [PERSON] , інших спадкоємців після смерті [PERSON] в ході судового розгляду не встановлено. Отже, суд вважає встановленим той факт, що [PERSON] набула право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді вищевказаного житлового будинку. Позивач продовжує здійснювати догляд за будинком, облаштовувати його, ремонтувати, обробляти земельну ділянку. Отже, судом встановлено, що позивач, будучи єдиний спадкоємцем першої черги, прийняв спадщину після смерті матері шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу у спосіб, передбачений ст.16 ЦК України. Зокрема, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, тобто у встановленому діючого на час смерті спадкодавця законодавчому порядку, звернувся до нотаріальної контори із заявпю про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено, а також ту обставину, що відповідачем не надано заперечень з приводу позову, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визнати за ними право власності на спірний житловий будинок. На підставі викладеного і

Outcome: approved