Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] померла [PERSON] в [ADDRESS] . На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області 13.10.2014 року, на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Він є онуком померлої [PERSON] . В Першій Лубенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 118/2019 на майно померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцями померлої є онуки [PERSON] та [PERSON] за законом і заповітом. Інших заяв про прийняття/відмову у справі немає. 25.03.2019 року [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що розташовані в [ADDRESS] , [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 3,0291 га, що розташована на території Засульської сільської ради Лубенського району, Полтавської області. Інші свідоцтва про право на спадщину не видавались. 25.03.2019 року, згідно ст. 1267 ЦК України, спадкоємці до видачі свідоцтв про право на спадщину, уклали письмову угоду між собою, про розподіл спадщини, згідно якої до [PERSON] переходить право на житловий будинок з земельними ділянками, що розташовані в [ADDRESS] . 24.03.2021 року при зверненні до Першої Лубенської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на житловий будинок [ADDRESS] , він отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності на нього. Просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ним [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок «А-1» », загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м. з господарськими будівлями: сарай-літня кухня «В», вбиральня «Д», погріб «Б», сарай «Г», огорожа «№ 1», колодязь «№ 2», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , який належав померлій [INFO] [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Власова С.М. не з`явились, звернулись до суду із заявою про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача Лубенської міської ради в судове засідання не з`явився, згідно наданої заяви просив справу розглядати у його відсутність, при розгляді справи поклалися на розсуд суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося та розгляд справи відбувся на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає приписам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. За частиною 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02 липня 2019 року виконавчим комітетом Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, актовий запис №166./а.с.16/. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 березня 2021 року, виданої державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори Іщенко Г.К., у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом і заповітом на ім`я [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , який належав померлій [INFO] [PERSON] , відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу. Також з вказаної постанови вбачається, що 13.09.2019 року було відкрито спадкову справу №118/2019 на майно померлої [INFO] [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємцем померлої є її онук - [PERSON] , згідно закону та заповітів, посвідчених секретарем виконкому Войнихівської сільської ради Лубенського району Полтавської області Гриценко О.В. 13.10.2014 року за реєстровими номерами 123 та 124. Є спадкоємиця за законом і заповітом онука спадкодавця [PERSON] , на інше спадкове майно. Згідно статті 1267 ЦК України, спадкоємці до видачі свідоцтв про право на спадщину уклали письмову угоду між собою, про розподіл спадщини, згідно якого до [PERSON] переходить право на житловий будинок з земельними ділянками, що розташовані в [ADDRESS] . Інших заяв про прийняття/відмову в справі немає. 25.03.2020 року [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що розташовані за адресою [ADDRESS] ; [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 3.0291 га, що розташована на території Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області. Інші свідоцтва про право на спадщину не видавались.(а.с.19). Відповідно до технічного паспорта на будинок та виписки з погосподарської книги за 2016-2019 роки спадкодавець [PERSON] побудувала житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] у 1963 році. (а.с. 26-30). Будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,08 га, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 146408 від 17.11.2004 року з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. (а.с.24). Відповідно довідки, виданої виконкомом Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області № 280 від 21.02.2020, власником житлового будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла [INFO] . В будинку на даний час ніхто не зареєстрований. (а.с.20). Згідно виписки з погосподарської книги за 2016-2019 роки на об`єкт погосподарського обліку № 0062, за адресою [ADDRESS] , житловий будинок 1963 року побудови зареєстровано за [PERSON] .(а.с. 22-23). Згідно з довідкою КП «Лубенське МБТІ» № 1283 від 14.06.2021 р. житловий будинок за адресою [ADDRESS] станом на 29.12.2012 року в КП «Лубенське МБТІ» не зареєстровано (а.с.25). Згідно з інформаційною довідкою ФОП [PERSON] від 12.03.2021 р. № 505, житловий будинок що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , право власності на який не зареєстровано, складається з: житлового будинку «А-1», загальною площею 44,5 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м., сарай-літня кухня «В», вбиральня «Д», погріб «Б», сарай «Г», огорожа «№ 1», колодязь «№ 2». Переобладнання та добудови відсутні. (а.с.31). Згідно висновку про оціночну вартість майна від 25.03.2021 року ТОВ «Експертне бюро «Рідний дім», оціночна вартість житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] становить - 24 941,00 грн.(а.с.32). П.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Ч.ч. 3,4 ст. 3 зазначеного Закону, передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Зазначене викладене у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13. Крім цього, порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. за № 12/5-126, в якому надано роз`яснення по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до набрання чинності Постанови КМУ від 05.08.1992 р. № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», якою вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого станом на 12 березня 2021 року, який складається з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, характеристики будинку, господарських будівель та споруд, відповідно до яких житловий будинок під літерою «А-1» має загальну площу 44,5 кв м., житлову площу 24,8 кв м. При цьому, господарство включає: сарай -літню кухню «В», вбиральню «Д», погріб «Б», сарай «Г», огорожу №1, огорожу №2. Дане домоволодіння не зареєстровано. (а.с.31). Таким чином, спадкодавець набув право власності на вище вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди до введення в дію наведених нормативно-правових актів, а саме в 1963 році, так як виникнення права власності на нього не залежало від державної реєстрації цього права. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості визнати право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку,

Outcome: approved