Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Представник ПАТ КБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є АТ «Правекс Банк», 26.07.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № 1046-002/06Р від 19.07.2006 року, просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» (код ЄДРПОУ 14360920, місцезнаходження: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/2) заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором у розмірі 29418,78 доларів США, з яких: кредит - 22774,86 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.01.2016 року становить 535308,62 грн., проценти - 345,42 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.01.2016 року становить 8118,88 грн., прострочені проценти - 6298,5 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.01.2016 року становить 148042,24 грн.; а також просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [INFO] ) на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» (код ЄДРПОУ 14360920, місцезнаходження: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/2) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 10372,04 грн. Так, позивач мотивує свої вимоги тим, що 19.07.2006 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав і обов`язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» /наразі АТ КБ «Правекс-Банк»/ та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1046-002/06Р, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 44000 доларів США строком до 19.07.2019 року зі сплатою 12% річних. В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором № 1046-002/06Р, між Банком та [PERSON] 21.07.2006 року був укладений договір поруки № 1046-002/06Р. За умовами вказаного договору поруки, поручитель зобов`язався нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов`язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. Всупереч вимогам наведених вище договорів, відповідачі несвоєчасно виконували свої обов`язки, у зв`язку із чим утворилась заборгованість. На підставі вищевикладеного, позивач і звернувся до суду за захистом своїх прав. 25 жовтня 2017 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було ухвалено заочне рішення, яким позовну заяву Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором - задоволено. Стягнути солідарно з [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , ІНН [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , ІНН [NUMBER] на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» (код ЄДРПОУ 14360920, місцезнаходження: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/2) заборгованість за кредитним договором № 1046-002/06Р від 19.07.2006 року в сумі 29418,78 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.01.2016 року еквівалентно 691469,74 грн. та складається з:кредит - 22774,86 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.01.2016 року становить 535308,62 грн., проценти - 345,42 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.01.2016 року становить 8118,88 грн., прострочені проценти - 6298,5 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.01.2016 року становить 148042,24 грн. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , ІНН [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , паспорт серії [NUMBER] , ІНН [NUMBER] на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» (код ЄДРПОУ 14360920, місцезнаходження: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/2) судовий збір у розмірі 10372,04 грн. Не погодившись з винесеним рішенням, відповідач [PERSON] 12.01.2018 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, в результаті розгляду якої ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.03.2018 року, заяву [PERSON] про скасування заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Правекс-Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу - задоволено частково. Поновлено [PERSON] строк для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25 жовтня 2017 року по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Правекс-Банк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу - скасовано і призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Представник позивача, у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідачів у судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, просить суд в їх задоволені відмовити, застосувати сплив строку позовної давності, врахувати його письмові пояснення та заяви. Так, від представника відповідачів надійшла заява від 11.02.2021 року та додаткова заява від 15.02.2021 року про застосування строків позовної давності та відмову у позові, а також клопотання про визнання доказів недопустимими. Вислухавши вступне слово представника позивача та представника відповідачів, вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно 19.07.2006 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав і обов`язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», наразі АТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1046-002/06Р, відповідно до умов якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 44000 доларів США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування нерухомого майна, строком з 19.07.2006 року до 19.07.2019 року зі сплатою 12% річних /п.1.1., 1.2. Договору/. Згідно п.4.1. позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 283 долара США щомісяця, до 10 числа наступного місяця. Крім того, 21.07.2006 року, у якості забезпечення виконання [PERSON] своїх зобов`язань за договором № 1046-002/06Р від 19.07.2006 року, між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав і обов`язків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», наразі АТ КБ «Правекс-Банк» та [PERSON] був укладений договір поруки № 1046-002/06Р, з якого вбачається, що поручитель, у порядку та на умовах, передбачених даним договором, зобов`язався нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 1046-002/06Р від 19.07.2006 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки /штрафу, пені/, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом у строк до 19.07.2019 року у розмірі 44000 доларів США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості . Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідачів, вказував на те, що остання оплата за договором була проведена [PERSON] 03.02.2014 року, а станом на 10 число у відповідності до п.4.1 Договору виникла заборгованість, саме з 11.03.2014 року. В той же час, позивач звернувся до суду з позовом у червні 2017 року, тобто після спливу строку позовної давності /через 3 роки 3 місяці/, про поновлення строку позовної давності не заявляв. Суд частково погоджується з наведеними вище доводами відповідача, та вважає за необхідне вказати про наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку шляхом направлення вимоги позичальнику або ж у судовому порядку. Таким чином, в разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, має обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (Постанова ВСУ №6-61цс14). Оскільки умовами договорів передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Згідно розрахунку заборгованості за договором № 1046-002/06Р від 19.07.2006 року, станом на 16.10.2020 року, останній платіж було здійснено позичальником 13.10.2012 року у вигляді сплати суми кредиту у розмірі 838,30 доларів США, погашення пені у розмірі 1 долара відбулось у період з 11.02.2012 рік -17.02.2012 рік. Вказане також підтверджується Випискою Банку за особовим рахунком [NUMBER] /USD за період з 19.07.2006 року - 12.03.2012 року, що приєднана до суду на виконання ухвали від 12.09.2018 року про задоволення клопотання представника відповідача про проведення звірки щодо надходження коштів при погашені кредиту. Таким чином, останній платіж здійснено у жовтні 2012 року, заборгованість за черговим платежем почала діяти з 10 листопада 2012 року. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості 26 липня 2017 року, в той час як строк позовної давності сплив ще у листопаді 2015 року. Згідно із ст. 267 ч. 4 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У свою чергу, судом звертається увага на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №640/10523/16-ц від 06 червня 2018 року, де наголошено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч, 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Однак, зміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ст. 262 ЦК України). Вказана позиція була зазначена в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2019 року в рамках справи №904/3280/18, в якій суд зазначив, що згідно зі статтями ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. У ЦК України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Між тим, відповідно до ст. 262 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Суд не надає оцінки доводам відповідача стосовно недопустимості доказів, зокрема в частині заміни кредитора, адже головним критерієм в аспекті виниклих правовідносин є саме порушення строку позовної давності, що надає право звернення до суду з відповідним позовом. Як зазначив Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях від 20.09.2011 року у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», та від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу. Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Аналізуючи умови договору сторін і зміст зазначених правових норм, суд дійшов висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору зазначено періодичними /щомісячними/ платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. Аналогічні висновки сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс14, від 03 червня 2015 року у справі № 6-31цс15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6- 154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс16 і від 14 грудня 2016 року у справі № 6-2462дс16. Матеріали справи не містять жодних доказів, що свідчили б про переривання позовної давності. Крім того, суд погоджується з доводами відповідача про відсутність жодних поважних причин про поновлення строку позовної давності, адже про таке не заявлялось позивачем. Таким чином, беручи до уваги клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, враховуючи, що внесення чергового платежу останній раз відбулось 13.10.2012 року, а до суду позивач звернувся лише у червні 2017 року, тобто зі спливом строку позовної давності, суд дійшов висновку, що у задоволенні даного позову АТ КБ "Правекс-Банк" слід відмовити.

Outcome: dismissed