Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з заявою за участю заінтересованої особи: Дніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення та внесення змін до актового запису цивільного стану та просить встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO], за національністю є «німкеня» та зобов'язати Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в м. Києві поновити та внести зміни в актовий запис про шлюб № 697 від 29 серпня 1987 року, складений Калінінським районним відділом РАЦС м. Донецьк на [PERSON] та [PERSON], а саме, виправити національність нареченої з «росіянки» на «німкеню». Свою заяву мотивує тим, що народилася [INFO] в м. Свердловськ Російська Федерація. Її дід [PERSON] [INFO] та батько [PERSON] при народженні [PERSON] [INFO] є уродженими етнічними німцями, це підтверджується батьковим свідоцтвом про народження видане «отделом ЗАГС Адмиралтейского района Комитета по делам ЗАГС Правительства Санкт-Петербугра» від 02 липня 2015 року та архівною довідкою виданою Архівним комітетом Санкт-Петербурга від 22 травня 2015 року. Відносить себе до німецької національності, оскільки її батько та дід є німці і на даний час бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність як це передбачено ст.. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Встановлення вказаного факту дасть заявнику можливість відновити національність, встановити національну приналежність та підтвердити німецьке походження. Встановлення факту належності до національності потрібно заявнику для реалізації особистих прав щодо підтвердження німецького походження свого роду по лінії батька, задля вчинення подальших дій, пов'язаних із зближенням з німецьким народом, отримання відповідних документів, посвідчуючих приналежність до німецької нації. У судове засідання представник заявника не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки не повідомив. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Із змісту заяви вбачається, що заявник народилася [INFO] в м. Свердловськ Російська Федерація. Її дід [PERSON] [INFO] та батько [PERSON] при народженні [PERSON] [INFO] є уродженими етнічними німцями, це підтверджується батьковим свідоцтвом про народження видане «отделом ЗАГС Адмиралтейского района Комитета по делам ЗАГС Правительства Санкт-Петербугра» від 02 липня 2015 року та архівною довідкою виданою Архівним комітетом Санкт-Петербурга від 22 травня 2015 року.(а.с. 5-10,11). Згідно свідоцтва про народження батька заявника, [PERSON], який народився [INFO], повторно виданого «отделом ЗАГС Адмиралтейского района Комитета по делам ЗАГС Правительства Санкт-Петербугра» 02.07.2015 року, Батько дитини - [PERSON], за національністю «Німець», мати дитини - [PERSON], за національністю «росіянка»..(а.с. 15-16). 12.07.1962 року [PERSON] одружився з [PERSON], і після реєстрації шлюбу подружжю було присвоєне спільне прізвище: [PERSON].(а.с19). Згідно зі ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 зазначено, що для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо). Статтею 19 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" визначено, що реєстрація народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені та по батькові провадиться органами реєстрації актів громадянського стану в книгах спеціального зразка, які є єдиними доказами засвідчених у них фактів. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано ст. 23 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 19 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5. Згідно з п.п. 1.1 цих Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Пунктом 1.7. Правил передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Згідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно зі ст. 3 Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Рамкової конвенції Ради Європи про захист національних меншин», кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв'язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Відповідно до ст. 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Стаття 1 та 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» від 26.06.1992 року гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної свідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Встановлення факту національності заявника має юридичне значення, оскільки невірне зазначення національності, позбавляє його права скористатися одержанням окремих пільг як до громадянина німецького походження. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON], за участю заінтересованої особи: Дніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення та внесення змін до актового запису цивільного стану - підлягають задоволенню, оскільки враховуючи суспільно-політичні відносини, які склались після війни, політичні репресії та утиски радянської влади, [PERSON] батько заявника був змушений зазначати себе в документах як росіянин для збереження свободи та життя, що суперечило дійсним національним і родинним зв'язкам.

Outcome: approved