Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем 29.11.2007 року укладений договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 11000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється : щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобов»язання за кредитним договором належним чином не виконав. Станом на 18.11.2013 року виникла заборгованість на суму 67455,53 грн. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору від 29.11.2007р. у розмірі 67455,53грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 10489,41грн., заборгованості за процентами за користування кредитом 1743,50грн., заборгованості за комісією 3278,22грн., пені 48256,04грн., штрафу (фіксована частина) 500,00 грн., штрафу (процентна складова) 3188,36 грн., а також просить стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю Панченко В.А. ползовні вимоги підтримав, зазначивши, що все зазначено у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленою про час, дату та місце проведення розгляду справи, про причини неявки не повідомила та не скористалася правом надання заперечень проти позову. Суд, на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: Встановлено, що кредитний договір, укладений між сторонами 29.11.2007р. складається із заяви позичальника, Умов надання споживчого кредиту фізичним особам «Розстрочка». За умовами кредитного договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 11000грн. на строк 36 місяців з 29.11.2007р. до 29.11.2010р. включно зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць, тобто 12% на рік, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 198грн. та одноразової винагороди у розмірі 1000грн. в обмін на зобов»язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізособам «Розстрочка» строки. Погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 29 по 3 число кожного місяця позичальник повинен надавати банку грошові кошти у сумі 564грн. 23коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами. Для виконання зобов»язань позичальником, банк відкрив рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди, комісії. Також договором передбачено, що при порушенні позичальником зобов»язань із погашення кредиту, останній сплачує банку пеню, розмір якої визначено у п.5.1 Умов за кожний день прострочки, тобто 0,5% від суми простроченого платежу, але не менше 1грн. за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється у гривні. Крім того, п.5.3 Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500грн. та 5% від суми заборгованості. Терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років (п. 5.5 Умов). Таким чином, виходячи із наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору, а саме, починаючи з 29.02.2008р. припинено сплату боргу по тілу кредиту, а з 16.09.2008р. - припинено сплату всіх платежів на погашення боргу. Станом на 18.11.2013р. відповідач [PERSON] заборгувала позивачеві - банку заборгованість, яка складається із: тіла кредиту 10489грн. 41коп., відсотків за користування кредитом 1743грн. 50коп., комісії 3278грн. 22коп., штрафу (фіксована частина) 500грн. Дана заборгованість підтверджується відомостями розрахунку, який досліджено судом і підлягає до стягнення. Крім цього, в зв»язку з заборгованістю по кредитному договору від 29.11.2007р., позивачем нарахована також і пеня в розмірі 48256грн. 04коп. за період часу з 04.03.2008р. по 18.11.2013р. і штраф (процентна складова) - 3188грн. 36коп. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Як зазначено у ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошву суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Статтею 546 ЦК Укаїни встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст.549 ч.1 ЦК України). Поняття та підстави виникнення права на неустойку визначені ст.ст.549, 550 ЦК України. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухове і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суму, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ст. 551 ч.ч. 1,3ЦК). Відповідно до вимог ст. 625 ч.1 ЦК, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що той розмір пені та штрафу (складова частина), який визначено позивачем, - є такими, що не відповідають положенням закону, в т.ч. засадам цивільного законодавства, визначеним ст. 3 ЦК України. Так, враховуючи розмір заборгованості, період, за який нарахована заборгованість, час звернення позивача до суду з даним позовом - 03.12.2013р., відсутність доказів про те, що позивач вживав будь-яких заходів, направлених на погашення відповідачем боргу в досудовому порядку, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 15511грн. 13коп., який слід нарахувати за період часу з 28.03.2012р. по 18.11.2013р. і зменшити розмір штрафу (складова частина), який повинен становити 1551грн. 11 коп. За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої обов'язки та надав відповідачу кредит в сумі 11000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом та комісії, а відповідач, взяті по договору обов'язки, не виконав, - суму кредиту, відсотки та комісію не повернув, заборгувавши позивачу борг 33073грн. 37коп.: борг по тілу кредиту 10489грн. 41коп., відсотки за користування кредитом 1743грн. 50коп., комісія 3278грн. 22копа., пеня 15511грн. 13коп., штраф (фіксована частина) 500грн. 00коп., штраф (процентна складова) 1551грн.11коп., а тому суд приходить до висновку, що дана заборгованість підлягає до стягнення. В іншій частині позову необхідно відмовити. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" слід стягнути судові витрати в сумі 331,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial