Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на промислову будівлю. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16 липня 2014 року між ним та відповідачем [PERSON]був укладений договорі купівлі-продажу приміщення ПТО загальною площею 344,3 кв.м.,яке розташоване в [ADDRESS] Факт передачі будівлі підтверджується актом приймання-передачі від 16 липня 2014 року та розпискою від 16 липня 2014 року про отримання грошових коштів в сумі 25000 грн. На даний час укласти договір купівлі-продажу будівлі немає можливості, тому що відповідач з моменту укладення договору по теперішній час відмовляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу приміщення ПТО загальною площею 344,3 кв.м.,яке розташоване в [ADDRESS] та визнати за ним право власності на будівлю. Позивач в судове засідання не прибув, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій пояснив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує та клопоче справу розглянути без його участі, тому суд вважає можливим справу розглянути без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу від 16 липня 2014 року [PERSON] придбав у [PERSON] приміщення ПТО загальною площею 344,3 кв.м.,яке розташоване в [ADDRESS] Згідно розписки від 16 липня 2014 року [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 25000 грн. за продане приміщення ПТО. Актом приймання - передачі від 16 липня 2014 року [PERSON] передав приміщення будівлі ПТО [PERSON]. Приписами ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, відповідно до вищенаведених вимог закону та на підставі вищезазначених документів, позивачу було передано у власність будівлю приміщення ПТО. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору,що підтверджується письмови доказами, і відбулося повне або частове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійним. Згідно розписки від 16 липня 2014 року [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 25000 грн. за продане приміщення ПТО. Відсутність альтернативної можливості вирішити подальшу долю переданої згідно акту приймання - передачі об'єкту нерухомості та належним чином оформити правоустановчі документи на належне позивачу майно, заважає йому вільно володіти, користуватися та розпоряджатися об'єктом нерухомості. Статтею 48 Закону України "Про власність" визначено, що власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом або третейським судом. Таким чином, в силу вищевикладених вимог закону та наявних в матеріалах справи документів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на об'єкт нерухомості капітального будівництва - будівлі приміщення ПТО, розташовану в [ADDRESS] загальною площею 344,3 кв.м.підлягають задоволенню. Згідно пункту 10 Додатку № 1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002р. та статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" рішення суду про визнання права власності на об'єкти нерухомості є підставою для державної реєстрації права на нерухомість. На підставі п. 2 ст. 3, ст.ст. 15, 16, 182, 220,325 ЦК України, п. 10 Додатку № 1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002р., ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", ст. 48 ЗУ "Про власність" та

Outcome: approved