Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, третя особа Третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Представник позивача у судове засідання не зявилася, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після померлого 10 листопада 2015 р. [PERSON], на домоволодіння №13, яке розташовано на земельній ділянці площею 0,2336 га, за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Новоолександрівська сільська рада, село Ракшівка вул. Вишнева (раніше вул. Пролетарська). Представник Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви голова Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області просив суд слухати справу за відсутності представника ради. Представник Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, відповідно до письмової заяви завідуючий нотаріальної контори просила суд слухати справу за відсутності представника контори. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, суд дійшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 10 листопада 2015 року помер чоловік [PERSON] - [PERSON], що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої належить домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка площею 0,2336га, які розташовані за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Новоолександрівська сільська рада, село Ракшівка вул. Вишнева (раніше вул. Пролетарська) буд № 13. Державним нотаріусом третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори 24.05.2016 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON], яка є спадкоємцем [PERSON], - на земельну ділянку площею 0,2336 га, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресоюДніпропетровська область, Дніпропетровський район, Новоолександрівська сільська рада, село Ракшівка вул. Пролетарська буд. №13 позивачу було відмовлено так як вона не надала належним чином зареєстрований у відповідних органах документ, що посвідчує право власності на вищевказаний житловий будинок. Так, спірне домоволодіння що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, Новоолександрівська сільська рада, село Ракшівка вул. Пролетарська буд. №13 належало [PERSON] на підставі купівлі-продажу домоволодіння від 26.12.1987 року. Згідно договору дарування від 25.02.1992 року, посвідченого секретарем виконкому Волоської сільської ради Дніпропетровського району, [PERSON] подарувала чоловіку [PERSON]О.(померлому) домоволодіння в с. Ракшівка вул. Пролетарська буд. № 13, одна даний договір не було зареєстровано у Новомосковському БТІ. Стаття 243 ЦК УРСР (яка діяла на той час)передбачала, що за договором дарувані одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарувані вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Відповідно до п.3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляд цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 p. N 24-753/0/4-13 «Про судову практик розгляду цивільних справ про спадкування» - право власності спадкоємця на спадкове майн підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке прав оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яки засвідчує його право власності. Відповідно до ч. З ст. З Закону України від 01 липня 2004 року "Про держави реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, яі підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такс реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. З зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли д набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державне реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведен відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момен виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулюваласьпідзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстраці будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року і які втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року N 56 Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року N 7/5 зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за N 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власност на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК ті Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав нг нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законом України "Про власність", Законом України від 07 грудня 1990 року N 553-ХІІ "Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування", Законом України від 25 грудня 1974 року "Про державний нотаріат", постановою Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року N 105 "Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP", Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за N 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року N 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженою наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року N 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року N 1/5 (Наказ N 1/5), та іншими нормативними актами. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками N 32 (Наказ N 1/5) та N 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих (Наказ N 1/5) було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. [PERSON]О.(померлому) належало домоволодіння в с. Ракшівка вул. Пролетарська буд. №13 на підставі договору дарування від 25.02.1992 року, посвідченого секретарем виконкому Волоської сільської ради Дніпропетровського району, яке успадкувала позивач - [PERSON] Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.318 ЦК України суб'єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин. Усі суб'єкти^права власності є рівними перед законом. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.І ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ч.І ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.І ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За таких обставин, позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню.

Outcome: approved