Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

16 червня 2017 року представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області в інтересах [PERSON] з позовом до Некременської сільської ради Олександрівського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. В обгрунтування позову представник позивача зазначила, що 21.09.2016 року помер батько позивача [PERSON], що постійно мешкав в с. В обгрунтування позову представник позивача зазначив, що 21.09.2016 року помер батько позивача [PERSON], що постійно мешкав в с. Некремене Олександрівського району Донецької області, по вул. Дівиченко 6. У зв'язку зі смертю спадкодавця залишилось спадкове майно у вигляді жилого будинку № 6 по вул. Дівиченко, в с. Некремене Олександрівського району Донецької області, яке прийняв позивач. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті померлого, але оформити спадщину в повному обсязі можливості не має, тому що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий жилий будинок, тому нотаріус надав письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Олександрівського району Донецької області, по вул. Дівиченко 6. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та надав пояснення відповідні викладеному у позовній заяві. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила визнати за [PERSON], право власності на жилий будинок № 6, по вул. Дівиченко, в с. Некремене Олександрівського району Донецької області. Представник відповідача, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. За вимогами ст..1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.. 1218 ЦК). До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст..1225 ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.(ст..1268 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.(ст..1269 ЦК). Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. (ст..1278 ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 3\~Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні позовних вимог суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинка. За змістом п. 62\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР\~підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Відповідно до вимог зазначених в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами). Як встановлено судом в судовому засіданні 21 вересня 2016 року помер [PERSON] (а.с.7), який відповідно до свідоцтва про народження № 0297288 був рідним батьком позивача [PERSON] (а.с.8). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 6 по вул. Дівиченко, в с. Некремене Олександрівського району Донецької області, від 13.10.2016 року, інвентаризаційна справа №02/1845, інвентаризаційна вартість жилого будинку з надвірними спорудами становить 76184 грн. (а.с.10) Відповідно до довідки Некременської сільської ради № 172 від 03.04.2017 року, [PERSON] [INFO] на день смерті 21.09.2016 року, був зареєстрований та проживав у жилому будинку № 6, по вул. Дівиченко, в с. Некремене Олександрівського району Донецької області (а.с.9). Відповідно до облікової картки № 0252-1 об'єкта погосподарського обліку с. Некремене вул. Дівиченко 6, власником житлового будинку є [PERSON], який був зареєстрований у вказаному будинку та помер 21.09.2016 року (а.с.11). Постановою державного нотаріуса від 24.03.2017 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на спірний будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.12). Свідки [PERSON] та [PERSON] надали суду показання, що проживали поряд з [PERSON], та бачили, як він побудував будинок у 1967 році та проживав у ньому з сім'єю до своєї смерті. Будинок добрий, пригодний для проживання. Розглянувши вимоги позивача про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем після померлого [PERSON], відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину, спадковий будинок був побудований спадкодавцем у 1967 році. Житловий будинок має задовільний стан і є придатним для проживання. На підставі зазначеного, ст..1216, 1218, 1225, 1269, 1278 ЦК України, п. 62\~Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію»,та

Outcome: approved