Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду\~з зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача суму заборгованості у розмірі 32\~681.91 гривень та\~суму судових витрат у розмірі 2\~102.00 гривень судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 04.02.2015 року. 14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного Акціонерного Товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (скорочена назва - ПАТ КБ "Приватбанк") на Акціонерне Товариство Комерційний Банк "Приватбанк" (скорочена назва - АТ КБ "Приватбанк"). У порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотків нарахованих за користування кредитом\~відповідач належним чином не виконав, в зв`язку з чим у нього перед позивачем станом на 19.05.2020 року виникла заборгованість по кредитному договору. Оскільки по теперішній час відповідач грошові кошти не повернув, позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2020 року зазначена позовна заява направлена до Болградського районного суду Одеської області за підсудністю (а.с.82), фактично надійшла до суду 07.08.2021 року (а.с.84-86). Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 12.07.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду на 09.08.2021 року о 09:00 годині (а.с.94), про що повідомлено сторін по справі (а.с.95, 96). Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у нього доказами. Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце проведення розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника (а.с.73). Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлявся за адресою свого постійного місця\~\~реєстрації: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління державної\~\~міграційної служби України в Одеській області (а.с.92, 93). Повідомлення за адресою: [ADDRESS] було отримано представником в/ч (а.с.97). 06.08.2021 року на адресу суду військова частина № [NUMBER] надіслала лист згідно якогослідує, що з 26.08.2018 року [PERSON] , с арший навідник мінометного взводу мінометної батареї військової частини [NUMBER] виключений із списків особового складу частини (а.с.98-100). Ухвалою суду від 09.08.2021 року судовий розгляд справи було відкладено на 31.08.2021 року на 9:00 годину (а.с.102), про що вдруге повідомлено сторін по справі (а.с.103-104). Згідно\~ст.128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч.2). Відповідача по справі суд повідомляв вдруге за двома адресами: [ADDRESS] (отримано представником в/ч а.с.106), [ADDRESS] , яке повенулося до суду без вручення (а.с.). Крім цього, судом розміщено оголошення про розгляд даної справи судом та повідомлення відповідача про судове засідання по цій справі на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ (а.с.105). В жодне із судових засідань представник позивач не прибув, про час та місце проведення розгляду повідомлявся згідно вимог чинного законодавства, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі представника (а.с.74). Відповідач також не з`явився в судове засідання, хоча повіддомлявся згідно вимог чинного законодавства. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач по справі повідомлений належним чином про час та місце розгляду даної справи.\~\~Будь-яких заяв, заперечень, відзиву\~\~щодо спростування доводів, викладених в позовній заяві,\~\~до суду наданих ним не було.\~\~\~\~\~\~ Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової\~\~системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача,\~\~суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280\~ЦПК України (а.с.74). Зважаючи на ці обставини, суд керується\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~Цивільним процесуальним кодексом України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію (наприклад, строк оскарження судового рішення, строк подачі зауважень щодо журналу судового засідання). Зазначене є завданням цивільного судочинства та кримінального провадження (стаття 1 ЦПК,\~стаття 2 КПК). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої\~Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.). У рішенні Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.\~280,\~281,\~282 ЦПК України\~ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК (а.с.74).. \~\~\~\~\~\~\~ Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку\~про часткове\~задоволення\~позовних вимог за наступних підстав. Судом встановлено, що 04.02.2015 року між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір б/н, що складається з анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку. В анкеті-заяві від 04.02.2015 року на ім`я відповідача банком не зазначено розмір кредитного ліміту, розмір відсотків за користування кредитом, розміру кредитного ліміту, який мав намір отримати заявник (а.с.22). В підписаній Відповідачем анкетізаяві вказано про ознайомлення відповідачем з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, розміщеними на сайті www.pb.ua. До позовної заяви додано Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», який не підписаний відповідачем по справі (а.с.23). Згідно довідки наданої банком умови кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ім`я [PERSON] неодноразово змінювалися, однак дана довідка не підписана боржником. Вперше кредитний ліміт по платіжній картці був встановлений 04.02.2015 року в розмірі 1 000,00 гривень, максимальний кредитний ліміт був встановлений 24.09.2018 року в розмірі 35000.00 гривень, а 06.07.2018 року зменшено до 0,00 гривень (а.с.20). Крім того відповідно до довідки банку вбачається перевипуск кредитної карти за кредитним договором без номеру та дати з кінцевим терміном дії до грудня 2021 року (а.с.21). Позивачем АТ КБ «Приватбанк» також надано виписку про рух коштів по картковому рахунку на ім`я [PERSON] станом на 21.05.2020 року, відповідно до якої вбачається, що відповідач [PERSON] користувався платіжними картками, в тому числі наданими кредитними коштами, протягом періоду з 04.02.2015 року по 01.12.2018 року (дата останньої операції по картці погашення простроченої заборгованості). Однак, надана позивачем виписка не підписана, належним чином не завірена уповноваженою особою позивача. З матеріалів справи вбачається, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містить періоду їх дії, а також підпис відповідача, надані копії не засвідчені належним чином (а.с.24-71). Так само як й наявний у справі Витяг з Тарифів обслуговування кредитнх карт «Універсальна» не містить періоду їх дії, а також підпису відповідача, надані копії не засвічдені належним чином. Відтак, суд,

Outcome: partial