Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

08 лютого 2019 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит в сумі 12322,24 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що 14 червня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №538/90к, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 11000 грн., строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 13 червня 2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 56% річних. При цьому, відповідно до п.3.3.3 договору, позичальник зобов`язалася здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 183,33 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 01 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2018 року. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої станом на 24.01.2019 року складає 12322,24 грн., з них: сума простроченої заборгованості по кредиту - 10091,27 грн.; сума прострочених процентів за користування кредитом - 1954,89 грн.; пеня - 206,78 грн.; сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 04,40 грн.; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 46,55 грн.; розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 04,28 грн.; розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 14,07 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Ухвалою від 19.02.2019 року позовна заява була залишена без руху. Після усунення недоліків позовної заяви та отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, 13 березня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні позову наполягає та згоден на заочний розгляд справи /а.с.45/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.49/. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у її відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.06.2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі керуючого ТВБВ №10015/0538 філії - Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" Ромець Т.О. та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №538/90к, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 11000 грн., строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 13 червня 2023 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 56% річних /а.с.6-10/. Згідно з п.п. 3.1.1.1., 3.1.1.2, 3.2.1 договору, за надання кредиту Позичальник сплачує комісійну винагороду в розмірі 550 грн. Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника та договірне списання комісійної винагороди з Поточного рахунку Позичальника одночасно з зарахуванням на Поточний рахунок суми Кредиту. Позивач свої зобов`язання за договором виконав, перерахувавши на рахунок відповідача обумовлену договором суму /а.с.36/. Відповідно до п.3.3.3 договору, позичальник зобов`язалася здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 183,33 грн. та сплачувати проценти, нараховані Банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 01 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2018 року. Останній платіж в рахунок повернення кредиту та процентів Позичальник зобов`язаний здійснити не пізніше дати остаточного повернення Кредиту. За умовами п.п.4.3.1, 4.3.2 договору, Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання. У строки, обумовлені договором, повернути Кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором. При цьому, п.8.3 договору передбачено, що за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та/або сплати суми комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, але не більше 15% суми простроченого платежу. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач станом на 24 січня 2019 року має заборгованість за кредитним договором в розмірі 12322,24 грн., з них: сума простроченої заборгованості по кредиту - 10091,27 грн.; сума прострочених процентів за користування кредитом - 1954,89 грн.; пеня - 206,78 грн.; сума втрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 04,40 грн.; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 46,55 грн.; розмір 3% річних на суму простроченого кредиту - 04,28 грн.; розмір 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 14,07 грн. /а.с.12-15/. При цьому, відповідно до п.4.3.3 договору, у випадку порушення умов договору, Позичальник зобов`язаний достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів, комісії та неустойки, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно п.п.4.3.1, 4.3.2 договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того ч.2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника сплатити позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Таким чином, оскільки відповідач не виконувала зобов`язання за кредитним договором в строки, передбачені договором, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі, у зв`язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved