Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості з тих підстав, що як стверджує відповідно до укладеного договору від 31.08.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідач кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 28.02.2017 року має заборгованість у розмірі 13560,18 грн., яка складається з наступного: 1871,07 грн. - заборгованість за кредитом, 10567,20 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 621,91 грн. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 13560,18 грн. за кредитним договором від 31.08.2011року. Представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" Сафір Ф.О. в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі поспіль 25.04.2017 року та 17.05.2017 року не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному об'ємі зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору від 31.08.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Цей факт підтверджується копією договору від 31.08.2011 року. Позивач ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач [PERSON] не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON] станом на 28.02.2017 року має заборгованість у розмірі 13560,18 грн., яка складається з наступного: 1871,07 грн. - заборгованість за кредитом, 10567,20 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 621,91 грн. - штраф (процентна складова). Даний факт підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов кредитного договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Тому, виходячи з вищенаведеного, суд вважає позов законним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному об'ємі. Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1600 грн. судового збору. На підставі ст.ст. 1054, 1048, 1049, 1050,1052 ЦК України,

Outcome: approved