Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

27 лютого 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Винятинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій позивачка просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на майно її матері [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в селянській спілці "Іване-Золотівська", розміром 1,14 умовних кадастрових гектарів, вартістю 33099 гривень 90 копійок, однак через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, вона не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутися до суду. Позивачка [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд їх задоволити. Представник відповідача - Винятинської сільської ради у підготовче судове засідання не з`явився, однак від сільського голови надійшла заява, в якій він просить суд справу розглядати за відсутності представника сільської ради, з позовними вимогами згідний та просить їх задоволити. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.11.2019 року та свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 12.09.2012 року позивачка є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.01.1997 року її матері [PERSON] . Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з земельної частки (паю), розміром 1,14 умовних кадастрових гектарів, вартістю 33099 гривень 90 копійок, на яку мала право [PERSON] , оскільки була включена до списку громадян-членів спілки пайовиків "Винятинська" с.Винятинці Заліщицького району Тернопільської області під № 153 згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ТР № 17 від 28.12.1995 року. Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України визначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка була включена до списку громадян-членів спілки пайовиків "Винятинська" с.Винятинці Заліщицького району Тернопільської області під № 153 згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ТР № 17 від 28.12.1995 року, відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в спілці пайовиків "Винятинська", розміром 1,14 умовних кадастрових гектарів, вартістю 33099 гривень 90 копійок, право на спадкування якої за законом належить позивачці у справі. Згідно довідки, виданої виконкомом Винятинської сільської ради № 134 від 03.02.2020 року, позивачка у встановлений законом строк прийняла спадщину. Однак, листом дежавного нотаріуса Заліщицької державної нотаріальної контори № 01-16 від 20.01.2020 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, виданого на ім`я спадкодавиці. Позивачці рекомендовано звернутися до суду. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явитипозов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем - Винятинською сільською радою, суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємиці при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка в порядку спадкування має право на земельну частку (пай), що належала спадкодавиці [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved