Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-08 00:00:00

Позивач звернулася до Свердловського міського суду з уточненою позовною заявою до відповідачів, в обґрунтування вимог зазначивши, що право власності не нерухоме майно у складі 1/4 частини житлового будинку, що уявляє собою квартиру [ADDRESS], належить позивачу та її чоловікові [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 30.10.2000р. Комісією з приватизації житлового фонду при Дебальцевському відділені Донецької залізничної дороги, на підставі розпорядження №2764 від 30.10.2000р., зареєстрованому Свердловським БТІ 21.11.2001р. 22.03.2004р. Комісією з приватизації житлового фонду при Дебальцевському відділені Донецької залізничної дороги, на підставі розпорядження №3156 від 16.03.2004р., було видано нове свідоцтво про право власності на зазначене вище майно у зв'язку із уточненням розміру загальної та житлової площі, а раніше видане свідоцтво було вилучено. [INFO]. [PERSON] помер. Після його смерті залишилась спадщина на належне йому майно, а саме, частку у праві власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], яку прийняла позивач відповідно до ст.ст.1261,1268 Цивільного кодексу України, як спадкоємець першої черги, яка на момент смерті спадкодавця проживала з ним однією сім'єю та не відмовилась від неї у встановлений ст.1270 цього Кодексу строк. Отже місцем відкриття спадщини після смерті [INFO]. [PERSON] є квартира [ADDRESS]. Смерть чоловіка позивача унеможливила здійснити реєстрацію свідоцтва про право власності від 22.03.2004р., виданого Комісією з приватизації житлового фонду при Дебальцевському відділені Донецької залізничної дороги, як це передбачено законодавством. А відсутність державної реєстрації права власності на спадкове майно є перешкодою у отриманні свідоцтва про право на спадщину. Згідно технічної інвентаризації квартира [ADDRESS], має розмір загальної площі 60,4 кв.м, житлової площі - 25,3 кв.м та до неї належать наступні господарські будівлі та споруди: «Г» - сарай, «Д» - сарай, "Ж" - сарай, «Е» - душ, «З» - літня кухня, «В» - сарай, «Б» - 1/2 частина сараю, "И" - погріб, «Л» - 1/2 частина вбиральні, №1 - 1/2 частина колодязю, №2 - колодязь. Згідно звіту № 780/10-13, виготовленого СОД СПД ФЛ [PERSON] вартість нерухомого майна - частини домоволодіння, загальною площею 60,4 кв.м, за адресою: [ADDRESS], складає 23003 грн. Співвласниками 1/2 частини житлового будинку, що уявляє собою квартиру №1, за адресою: [ADDRESS], є [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи викладене позивач просить суд постановити рішення, яким припинити право спільної часткової власності між нею та відповідачами [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] та виділити їй в натурі та визнати за нею право власності на 1/4 частину спільного майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], яка відповідає її частці у праві спільної часткової власності, а саме, квартиру №2, загальна площа якої складає 60,4 кв.м, житлова площа - 25,3 кв.м, та належні до неї господарські будівлі та споруди: «Г» - сарай, «Д» - сарай, "Ж" - сарай, «Е» - душ, «З» - літня кухня, «В» - сарай, «Б» - 1/2 частина сараю, "И" - погріб, «Л» - 1/2 частина вбиральні, №1 - 1/2 частина колодязю, №2 - колодязь. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечують проти задоволення позову. У судове засідання представник відповідача Ленінської селищної ради м.Свердловська Луганської області Терещук А.Ю. не з'явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, КП «Свердловське МБТІ», Калютичева Т.В., у судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Частина 4 ст.174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи №3267 КП «Свердловське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», перевіривши надані докази, вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст.ст.8,124 Конституції України, ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.ст.386,392 ЦК України визнання права власності є формою захисту прав власника на відповідне майно. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. У судовому засіданні достовірно встановлено, що право власності не нерухоме майно у складі 1/4 частини житлового будинку, що уявляє собою квартиру [ADDRESS], належить у рівних частках по 1/8 за кожним [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, видного 22.03.2004р. Комісією з приватизації житлового фонду Дебальцевської дирекції залізничних перевезень Донецької залізниці, на підставі розпорядження № 3156 від 16.03.2004р. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 21.05.2001р. виконкомом Ленінської селищної ради м.Свердловська Луганської області, [PERSON] та [PERSON] 21.05.2001р. уклали шлюб. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13.04.2004р. виконкомом Ленінської селищної ради м.Свердловська Луганської області, [PERSON] помер [INFO]. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, квартира №2 житлового будинку [ADDRESS], яка належить [PERSON] та [PERSON] має розмір загальної площі 60,4 кв.м, розмір житлової площі - 25,3 кв.м, та до неї належать господарські будівлі та споруди: «Г» - сарай, «Д» - сарай, "Ж" - сарай, «Е» - душ, «З» - літня кухня, «В» - сарай, «Б» - 1/2 частина сараю, "И" - погріб, «Л» - 1/2 частина вбиральні, №1 - 1/2 частина колодязю, №2 - колодязь. За даними договору купівлі-продажу частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Свердловського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках належить на праві власності 1/2 частка житлового будинку [ADDRESS], що уявляє собою квартиру №1, яка має розмір загальної площі 48,6 кв.м, розмір житлової площі - 30,8 кв.м, та до неї належать наступні господарські будівлі та споруди: «М» - сарай, «О» - сарай, «П» - душ, «Н» - літня кухня, «Р» - сарай, «Б» - 1/2 частина сараю, «С» - сарай, «Т» - погріб, «Л» - 1/2 частина вбиральні, №1 - 1/2 частина колодязю. Зазначений будинок складається із двох окремих квартир, кожна з яких має окремий вхід, між сторонами з моменту визнання за кожним із співвласників права власності на кожну окрему частку будинку склався порядок користування будинком та земельною ділянкою, та жодного договору про порядок користування будинком між співвласниками у нотаріальному порядку не посвідчувався. Судом з урахуванням вимог ст.10 ЦПК України з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи та забезпечення здійснення прав сторін відповідно до заявлених вимог запропоновано сторонам подати або за їх клопотанням призначити судову будівельно-технічну експертизу з метою отримання висновків будівельно-технічної експертизи щодо можливих варіантів поділу будинку в натурі, від проведення якої сторони відмовилися, оскільки жодного спору про порядок користування спільною сумісною власністю у них не виникає та вони з урахуванням визначеного в правовстановлюючих договорах [PERSON], [PERSON], [PERSON] часток цього будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, які визначені в натурі в технічних паспортах на кожну із цих часток житлового будинку, погодилися з таким порядком користування спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.3 ст.370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу, згідно якої кожен із співвласників має право самостійно розпоряджатися своєю часткою, в тому числі вимагати виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Право на виділ частки з майна в натурі підтверджує наявність у кожного з співвласників всієї повноти повноважень щодо володіння, користування та розпорядження часткою. При цьому право на виділ в натурі обмежується: 1) прямою законодавчою забороною; 2) неможливістю виділу, якщо майно є неподільним. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №15 від 25.05.1998р. при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це є можливим, якщо кожній з сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд має право встановити порядок користування відособленими приміщеннями такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення можуть бути залишені в спільному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування житловим будинком може бути встановлений і для учасників спільної сумісної власності. Судом встановлено, що сторонами шляхом отримання відповідних правовстановлюючих документів щодо визнання за ними права власності на окрему частку в спільному сумісному майні визначені в натурі частки житлового будинку та належних до нього господарських будівель і споруд, у зв'язку з чим вимоги позивача щодо виділу в натурі 1/4 частки спільного майна підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо можливості припинення для позивача права спільної часткової власності, шляхом визнання права власності на квартиру №2 в житловому будинку [ADDRESS], суд виходить з того, що розмір загальної площі квартири №2 у вказаному житловому будинку складає 60,4 кв.м, розмір житлової площі 25,3 кв.м, інша окрема квартира №1 за даними правовстановлюючого документу на неї та технічного паспорту відповідно має розмір загальної площі 48,6 кв.м, розмір житлової площі 30,8 кв.м. За таких обставин суд вважає, що припинення права спільної часткової власності для позивача, без порушення прав інших співвласників, можливе за умови визнання за позивачем права власності на житлове приміщення, яке не буде перевищувати 1/2 частину від загальної та житлової площі житлового будинку. Така співмірність житлової та загальної площ повністю досягнута, у зв'язку з чим ці вимоги позивача також підлягають задоволенню. Статтею 382 ч.1 ЦК України визначено, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. З викладеного вбачається, що квартира [ADDRESS], 1/2 частина якої належить позивачу [PERSON] та 1/2 частина якої належала її померлому чоловіку [PERSON], та яку вона прийняла як спадщину на підставі ст.ст.1261, 1268 ЦК України, входить до складу 1/2 частини права власності на житловий будинок в цілому, розміри загальної та житлової площі не порушують частки у праві власності інших співвласників. Крім цього, як вбачається з копії технічного паспорту квартира [ADDRESS], є ізольованим помешканням, яке має окремий вихід від інших співвласників, складається з тамбуру, однієї житлової кімнати, передньої, коридору, кухні, сіней, а також має приналежні до нього господарські будівлі та споруди: «Г» - сарай, «Д» - сарай, "Ж" - сарай, «Е» - душ, «З» - літня кухня, «В» - сарай, «Б» - 1/2 частина сараю, "И" - погріб, «Л» - 1/2 частина вбиральні, №1 - 1/2 частина колодязю, №2 - колодязь, тобто призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Відповідно до повідомлення №324/01-16 від 09.04.2014р. Першої Свердловської державної нотаріальної контори щодо майна померлого [INFO]. [PERSON] згідно даних інформаційної довідки №37109895 від 09.04.2014р. зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа не відкривалась. Згідно даних інформаційної довідки №37109914 від 09.04.2014р. зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від імені [PERSON] заповіти не посвідчувались. У зв'язку із зазначеним, суд вважає можливим припинити для позивача право спільної часткової власності на зазначений житловий будинок та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 60,4 кв.м, житловою площею - 25,3 кв.м. з належними до неї господарськими будівлями та спорудами: «Г» - сарай, «Д» - сарай, "Ж" - сарай, «Е» - душ, «З» - літня кухня, «В» - сарай, «Б» - 1/2 частина сараю, "И" - погріб, «Л» - 1/2 частина вбиральні, №1 - 1/2 частина колодязю, №2 - колодязь. На підставі ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою, та кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, всі співвласники зазначеного житлового будинку в судовому засіданні не заперечують проти задоволення позовних вимог позивача, але вирішити питання про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна за позивачем шляхом посвідчення укладеного між співвласниками договору в нотаріальному порядку, як це передбачено вимогами ст.364 ч.3 ЦК України не можливо у зв'язку з неможливістю провести позивачем реєстрацію свідоцтва про право власності на житло від 22.03.2004р., оскільки співвласник майна за цим правовстановлюючим документом [PERSON] помер. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Оскільки укласти договір про виділ у натурі частки з нерухомого майна та посвідчити його нотаріально сторонам у справі не передбачається можливим, та позивач наполягає на виділі їй в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності з відповідачами, відповідачі не заперечують проти цього, суд вважає за необхідне задовольнити її вимоги, припинити право спільної часткової власності між співвласниками зазначеного житлового будинку та визнати за позивачем право власності на майно у належній їй частці. На підставі ст.ст.316,321,328,356,364,367,392 ЦК України,

Outcome: approved