Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ФОП [PERSON] . 21 квітня 2017 року через систему інтеренет-клієнт-банкінгу було підписано заяву із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяв про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ». Відповідно до цієї заяви позичальник приєдналась до розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк». Таким чином в силу положень ст. 634, 639 ЦК України 21.04.2017 р. між [PERSON] та АТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір, який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із вищевказаних анкети-заяви та Умов. Пунктом 3.2.8 Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати відповідачу «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності клієнта банку в обмін на зобов`язання з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та інших винагород в обумовлені цим договором терміни. Кредитування клієнта здійснюється в межах встановленого банком ліміту кредитування про який банк повідомляє клієнта через встановлені канали комунікації. 04.05.2017 р. на підставі укладеного договору позивачем було пере6раховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 50 000 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, має станом на 18.04.2019 р. заборгованість за договором становить 117267,55 грн., яка складається із заборгованості по кредиту в сумі 44 761 грн. 96 коп., заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно п.3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1 Умов - 28 446,65 грн., 11 000 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2 та 3.2.8.9 Умов, 33 058,94 грн. - заборгованість з пені, нарахованої згідно п.3.2.8.10.1 Умов. 15 серпня 2017 року [PERSON] була припинена господарська діяльність, про що був внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З цього часу [PERSON] позбавилася статусу особи-підприємця. Зобов`язання ФОП [PERSON] після припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи не припиняються, а залишаються за відповідачем як фізичною особою. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором від 21.04.2017 р. в розмірі 117 267,55 грн. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 07 червня 2019 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно належним чином, судовою повісткою. За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне. Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заявляючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 21.04.2017 року [PERSON] через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ». Відповдіно до цієї заяви позичальник приєдналась до розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» http://privatbank.ua. Відповідно до кредитного договору АТ КБ «Приватбанк» надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 50 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,00 % в місяць від початкового розміру заборгованості. На підтвердження умов договору АТ КБ «ПриватБанк» надало суду копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ»., витяг з «Умов та правил надання банківських послуг», розрахунок заборгованості. Разом з тим, вказані документи не підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин та наявність заборгованості. Відповідно до статті 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа. Частинами 1-3 статті 4 Закону України "Про електронний цифровий підпис" передбачено, що електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі. Згідно зі статтею 6 Закону України "Про електронний цифровий підпис" Сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника. Як вбачається з матеріалів справи, ні анкета-заява, ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку не містять належних та допустимих доказів того, що саме відповідачем підписано електронним цифровим підписом заяву від 21.04.2017 про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», відсутні докази укладення між сторонами угоди щодо надання відповідачу доступу до системи клієнт-банк/інтернет клієнт-банк. Відсутні докази отримання ФОП [PERSON] електронного цифрового підпису в акредитованому центрі сертифікації ключів, у тому числі ПАТ «ПриватБанк». 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ «КБ «Приватбанк» має праві вимагати захисту своїх прав шляхомзобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідачки на користь АТ «КБ «Приватбанк» процентів та неустойки за договором кредиту. АТ «КБ «Приватбанк» має право виключно на повернення сум фактично отриманих коштів. Згідно меморіального ордеру №HSAV4BPG05 від 04.05.2017 р. відповідачу був наданий кредит в сумі 50 000 грн. Відповідач частково погашала кредит. Згідно розрахунку заборгованості, долучених АТ КБ «Приватбанк» заборгованість [PERSON] становить 44 761,96 грн. - заборгованість за кредитом, тому з [PERSON] слід стягнути на користь АТ КБ «Приватбанку» кошти в розмірі 44761,96 грн. Підстави для стягнення інших сум у суду відсутні. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача стягуються судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог (38,17%) в розмірі 733,26 грн.

Outcome: partial