Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором. Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" є правонаступником ВАТ "Райффайзен Банк Аваль". Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до кредитного договору №014/0022/73/54618 від 21.12.2007 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» надало відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 99 740 гривень строком до 21.12.2014 року із сплатою 15,5% річних, а відповідач зобов'язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов'язання в порядку та строки, визначенні договором. 04 червня 2009 року з відповідачем була укладена Додаткова угода №1 до Кредитного договору, відповідно до якої, сторони дійшли згоди врегулювати заборгованість відповідача шляхом зменшення розміру щомісячного платежу на період з 21.06.2009 року по 21.08.2009 року до розміру, визначеного в Графіку. Однак, відповідачем не виконуються вищезазначені умови, а саме не здійснюється щомісячна сплата кредиту, в зв'язку з чим станом на 06.02.2015 р. заборгованість по кредиту становить 10 936,68 гривень. Крім того заборгованість по сплаті відсотків становить 1 873,36 гривень, пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків, становить 18 986,30 гривень. В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надіслав суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності та просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надіслав суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позов визнає. Сторони в судове засідання не з'явилися, тому у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.12.2007року між сторонами було укладено кредитний договір №014/0022/73/54618, згідно якого [PERSON] було надано кредит у розмірі 99 740 гривень строком до 21.12.2014 року із сплатою 15,5% річних. 04.06.2009 рокуміж сторонами була укладена Додаткова угода № 1 до Кредитного договору, відповідно до якої, на період з 21.06.2009 року по 21.08.2009 року зменшено розмір щомісячного платежу до розміру, визначеного в графіку. Відповідачем не виконуються зобов"язання по договору, а саме не здійснюється щомісячне повернення кредиту та відсотків, в зв'язку з чим станом на 06.02.2015 року заборгованість відповідача перед банком становить 31 796,34 гривень, з яких: заборгованість по кредиту - 10 936,68 гривень, заборгованість по сплаті відсотків - 1 873,36 гривень, пеня за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків - 18 986,30 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позичальник зобов'язаний виплачувати відсотки від суми займу щомісячно до дня повернення позики, при відсутності іншої домовленості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до п. 14.3 Кредитного договору у випадку порушення відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, позивач нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім цього, позов стверджується письмовими доказами, які є в матеріалах справи, а саме: копією кредитного договору №014/0022/73/54618від 21.12.2007 року, копією виписки по рахунку відповідача, копією вимоги про погашення боргу, розрахунком заборгованості. Суд вірить здобутим доказам, бо вони нічим не спростовані і не викликають сумніву в своїй об'єктивності, грунтуються на законі.

Outcome: approved