Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених та уточнених вимог посилається на те, що [INFO] помер її рідний батько [PERSON], залишивши їй за заповітом від 05 вересня 2011 року у спадок житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельну частку (пай), майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в розмірі 3051 грн. або 0,14 відсотків в СВ "Отрадне" с. Всесвятське Новомосковського району Дніпропетровської області. Окрім неї спадкоємцем першої черги є її рідна сестра [PERSON], якій батько за своєю волею нічого не заповів. Інших спадкоємців першої черги після смерті батька немає. В строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, вона звернулась до Новомосковськом районної держаної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, та коли, в листопаді 2015 року вона знову звернулась для отримання свідоцтва про право на спадщину, держаний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтв, вказавши в листі, що вона не може визначитись із частками на спадщину між нею та її сестрою [PERSON], яка теж подала заяву про прийняття спадщини на підставі того, що вона є непрацездатною та згідно закону має обов'язкову частку спадщини, незалежно від змісту заповіту. Оскільки батька доглядала тільки позивач, а її сестра ніяким чином в догляді за батьком участі не приймала, вона подала до суду позов про усунення [PERSON] від права спадкування за законом після смерті батька. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог їй було відмовлено. Позивач вважає, що на підставі ст. 1241 ЦК України, вона, як спадкоємець за заповітом, має право на ? частини (75%) всього заповідального майна, а її сестра [PERSON] як спадкоємець за законом, відповідно на ? (25 %) вказаного майна, у зв'язку з чим проситьсуд визначити факт володіння нею ? частками (75 %) всього заповідального майна після смерті батька [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, в тому числі: житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельною часткою (пай) (державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданий Новомосковською районною державною адміністрацією 15 березня 2004 року), майновим паєм члена колективного сільськогосподарського підприємства в розмірі 3051 грн. або 0,14 відсотків в СВ "Отрадне" (ТОВ "Надія") с. Всесвятське Новомосковського району Дніпропетровської області. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні з позицією щодо позовних вимог однозначно не визначилась, декілька раз змінюючи думку стосовно позовних вимог. Проте в судових дебатах не заперечувала проти задоволення позову. Представники третіх осіб в судове засідання не з'явились, подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, за життя [PERSON] 05 вересня 2011 року склав заповіт, яким заповідав [PERSON] будинок [ADDRESS], земельну частку (пай) (державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданий Новомосковською районною державною адміністрацією 15 березня 2004 року), майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства в розмірі 3051 грн. або 0,14 відсотків в СВ "Отрадне" с. Всесвятське Новомосковського району Дніпропетровської області. [INFO] [PERSON] помер. 15 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна за законом та заповітом. 07 жовтня 2015 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадкового майна, яка має право на обов'язкову частку в спадщині. 17 листопада 2015 року [PERSON] подала до Новомосковської районної державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Листом від 17 листопада 2015 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 05 вересня 2011 року, оскільки із представлених документів неможливо визначити вартість обов'язкової частки у спадщині відповідно до вимог ст. 1241 Цивільного кодексу України. Позивачем пред'явлені позовні вимоги про визначення факту володіння нею ? частками (75 %) всього заповідального майна після смерті батька [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, в тому числі: житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], земельною часткою (пай) (державний акт на право приватної власності на землю серія [NUMBER], виданий Новомосковською районною державною адміністрацією 15 березня 2004 року), майновим паєм члена колективного сільськогосподарського підприємства в розмірі 3051 грн. або 0,14 відсотків в СВ "Отрадне" (ТОВ "Надія") с. Всесвятське Новомосковського району Дніпропетровської області, які вона підтримала в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З урахуванням того, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не передбачено діючим законодавством, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed