Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом в якому просив стягнути з селянського (фермерського) господарства «ПН Поділля» села Перемога Козятинського району Вінницької області на його користь заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою площею 3,2511 га. за період з 2010 року по 2011 рік у розмірі 2255 гривень 59 копійок, та кошти за користування земельною ділянкою за період з 2012 року по 2014 рік включно у розмірі 5941 гривні 23 копійок. А також стягнути з селянського ( фермерського) господарства «ПН Поділля» села Перемога Козятинського району Вінницької області на його користь судові витрати, а саме - витрати за надання правової допомоги в розмірі 500 гривень, та витрати на сплату судового збору в розмірі 487 гривень 20 коп. В обгрунтування заявлених вимог посилався на те, що в період з 22 лютого 2008 року по 14 листопада 2014 року він відбував покарання в місцях позбавлення волі. В той час, [INFO] помер його батько - [PERSON]. 14 листопада 2014 року, після звільнення з місця позбавлення волі, він дізнався, що його батько заповів йому земельну ділянку призначену для товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3.2511 га, яка розташована на території Переможнянської сільської ради Козятинського району Вінницької області. При оформленні 6 лютого 2015 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, він дізнався що, 12 лютого 2007 року , між його батьком, як орендодавцем та селянським фермерським господарством «ПН Поділля» села Перемога Козятинського району Вінницької області (орендарем), було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 5 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За договором оренди, орендар СФГ « ПН Поділля» зобов'язаний був сплачувати орендну плату протягом терміну дії договору, до 31 грудня кожного року розмір якої становить 4236 грн 31 коп , а саме за 2010 рік - 1127 гривень 95 копійок ; за 2011 рік -1127 гривень 95 копійок; за 2012 рік- та 1980 гривень 41 копійка. Проте, після того як його батько помер, орендна плата та плата за користування землею Селянським (фермерським господарством) «ПН Поділля» села Перемога нікому не сплачувалась. Незважаючи на те, що строк дії Договору оренди земельної ділянки закінчився 12 лютого 2012 року, сільськогосподарським фермерським господарством «ПН Поділля» земельна ділянка використовувалась для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, включно по 2014 рік. тому за користування земельною ділянкою за цей час йому має бути нараховано по 1980 гривень 41 копійка за кожен рік користування земельною ділянкою,. Проте, орендар заперечує це , посилаючись ,що договір оренди землі з йогобатьком закінчився ще на початку 2012 року, а з ним ніяких договірних відносин не було та відмовляється виплачувати зазначені кошти. . Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову посилаючись на те, що після смерті [PERSON] ніхто не звертався до СФГ «НП Поділля» з проханням виплатити належну йому за договором оренди земельної ділянки орендну плату, СФГ «НП Поділля» не було відомо хто є спадкоємцем, а з моменту закінчення договору земельної ділянки, тобто з 13.02.2012 року земельною ділянкою ніхто не користувався. Крім того строки позовної давності щодо стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою площею 3,2511га за 2010,2011 роки закінчилось 02.01.2015 року відповідно до ст.256,257 ЦК України. Щодо заборгованості по орендній платі за 2012,2013,2014 роки, то підрахунок строку укладення договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва починається з 2007 року відповідно до положень ст. 19 ЗУ «Про оренду землі» та ст.638 ЦК України. Договір оренди земельної ділянки було укладено 12.02.2007 року на 5 років, тобто він припинився 13.02.2012 року. Договір оренди землі за 2012,2013,2014 роки між СФГ «ПН Поділля» та [PERSON] не укладався, тому і підстав сплачувати плату за користування немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідно до державного акту серії IV-ВН №056318 виданого Козятинською районною державною адміністрацією 14 лютого 2003 року [PERSON] на праві приватної власності на землю передано земельну ділянку, розташовану на території Переможнянської сільської ради Козятинського району Вінницької області, площею 3,2511га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с 9) 12 лютого 2007 року між [PERSON] та Селянське (фермерське) господарство «НП Поділля» було укладено договір оренди землі строком на п'ять років (а.с.7-8) Відповідно до договору оренди, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 580 грн. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься у такі строки до 31 грудня. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.. Розмір орендної плати переглядається щорічно у разі:зміни умов господарювання, передбачених договором;зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції;погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, щопідтверджено документами;в інших випадках, передбачених законом (а.с. 7) [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.10) За життя [PERSON] залишив заповіт, посвідчений Переможнянською сільською радою Козятиського району Віницької області 08. травня 2009 року, яким земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,2511 га у межах згідно з планом, розташованої на території Переможнянської сільської ради Козятинського району Вінницької області, заповідав своєму синові - позивачу по справі - [PERSON]. Позивач спадщину після смерті батька прийняв, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.02.2015 року (а.с.11) Таким чином, до [PERSON] у відповідності до положень ч.1 ст.1225 ЦК України, п.«г» ч.1 ст.81 ЗК України перейшло право власності на зазначену земельну ділянку із збереженням її цільового призначення. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом відкриття спадщини є день смерті особи. За змістом положень ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину й відсутність такого свідоцтва не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.2 Закону України «Про плату за землю», ст.288 ПК України (чинних на момент існування спірних правовідносин) використання землі в Україні є платним; підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки; платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Згідно з вимогами п.«в» ч.1 ст.96 ЗК України, ст.25 Закону України «Про оренду землі» орендар зобов'язаний своєчасно сплачувати орендну плату. У ч.1 ст.537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обов'язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори, зокрема, в разі відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов'язання. Таким чином, системний аналіз зазначених норм законодавства вказує на те, що в разі смерті спадкодавця у орендаря земельної ділянки не зникає обов'язок сплачувати орендну плату, але він не має можливості її сплачувати, оскільки йому невідомо хто саме буде спадкоємцем. В цій ситуації орендар до моменту оформлення спадщини може депонувати належну до виплати орендну плату або виконати свої зобов'язання шляхом внесення суми орендної плати на депозитний рахунок нотаріальної контори для подальшої передачі цих коштів спадкоємцям кредитора-орендодавця. В обох випадках спадкоємець зможе отримати всю суму орендної плати відразу після оформлення права на спадщину. Враховуючи викладені обставини та чинність дії укладеного договору оренди землі, СФГ «НП Поділля» повинно було продовжувати нараховувати та вносити орендну плату за орендовану в [PERSON] земельну ділянку й після його смерті до належного оформлення спадщини його спадкоємцем [PERSON]. Тому, СФГ «НП Поділля», як орендар земельної ділянки має сплатити [PERSON], як спадкоємцю, який прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] , орендну плату за 2010-2012 роки в розмірі, визначеному умовами договору оренди та який згідно довідки СФГ "ПН Поділля " становить 4236 грн 31 коп. При цьому, суд вважає безпідставним твердження представника відповідача про необхідність застосування трирічного строку позовної давності до вимог позивача про стягнення орендної плати за 2010-2012 роки, оскільки правоустановлюючий документ на спадщину був отриманий [PERSON] 06 лютого 2015 року, а СФГ «НП Поділля» за оспорюваний період нараховувало йому орендну плату, проводило утримання податку за землю, що не оспорювалося представником відповідача в судовому засіданні та поданих письмових запереченнях. Щодо стягнення з СФГ «ПН Поділля» на користь позивача заборгованості за користування земельною ділянкою за період з 2013 по 2014 рік включно, суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити з наступних причин. Так, судом встановлено, що відрахунок строку укладення договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва починається з 2007 року відповідно до положень ст.., 19 ЗУ «Про оренду землі» та 638 ЦК України. Договір оренди земельної ділянки було укладено 12.02.2007 року на 5 років, тобто він припинився в 2012році. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.15 ЗУ «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є строк дії договору оренди. Згідно ст. 19 ЗУ «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін. Ухвалою від 23.04.2014р справа №6-7078св14 колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України зазначила - оскільки договір оренди пройшов державну реєстрацію, він є укладеним, з дня його державної реєстрації у орендаря виникло право на оренду землі (03,04.2008р.), проте строк дії договору визначено сторонами з моменту досягнення згоди з усіх істотних умов договору, зокрема строку його дії (12.02.2007 року). Відповідно до Правової позиції ВСУ у справі №6- 162ц13 від 19 лютого 2014 року за змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на; момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору. Відповідно до ст.31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до ст.21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж , який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договоре-оренди землі. Договір оренди землі в 2013 році та в 2014 році між СФГ «ПН Поділля» та [PERSON] не укладався, тому і підстав сплачувати плату за користуванняземлею немає, оскільки позивач не довів, що СФГ "ПН Поділля " самовільно використовувало земельну ділянку, що належала [PERSON] Суд не може прийняти до уваги пояснення свідка [PERSON] та довідку Переможнянської сільської ради Козятинського району Вінницької області про те, що СФГ "ПН Поділля " користувалось земельною ділянкою [PERSON], оскільки згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами про факт самовільного зайняття земельної ділянки можуть бути : акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, який складає єдиний компетентний органо - Державна сільськогосподарська інспекція України ; протокол про адміністративне правопорушення ; припис ( з вимогою усунення порушення земельного законодавства ) ; акт обстеження земельної ділянки ; вирок суду. Таких доказів позивачем надано не було, а отже його твердження про самовільне використання СФГ "ПН Поділля " земельної ділянки є ніщо інше як припущення. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може грунтуватися на припущеннях ( ч.4 ст. 60 ЦПК України. ) Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог [PERSON], у відповідності до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 487 грн.20 коп. Крім того з відповідача на корись позивача слід стягнути 500 грн. витрат пов'язаних з наданням правової допомоги. На підставі викладеного,

Outcome: partial