Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-16 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з 01 березня 2015 року і до 30 червня 2018 року, що є предметом позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, пояснила, що на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 01 липня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Після припинення шлюбу, неповнолітня дитина залишилась проживати разом з матір'ю, відповідач, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання дитини не надав, що спонукало позивача звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На даний час, донька [PERSON], [INFO], досягла повноліття, навчається на 1-ому курсі денної форми навчання в Київському національному університеті культури і мистецтв, у зв'язку з чим не має можливості влаштуватись на роботу, оскільки не має фахової освіти, перебуває на утриманні своєї матері, тобто позивача, яка працює, однак виходячи із розміру її доходів за місцем роботи, не може забезпечити належний рівень життя для своєї дитини з урахуванням її віку та потреб. В той же час, як відомо позивачу, відповідач є особою працездатного віку, спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання повнолітньої дитини в розмірі 500,00 грн. щомісячно на період навчання дитини у вищому начальному закладі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що дійсно сторони розлучились, дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, дитина навчається у вищому навчальному закладі, позивач несе витрати на утримання дитини, оплачує її навчання, при цьому відповідач наголосив, що не відмовляється від сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки, влаштувався на постійне місце роботи, тому спроможний сплачувати аліменти у розмірі визначеному позивачем. Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] року, батьками дитини записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON], що підвереджується свідоцтвом про народження. З 01 вересня 2014 року [PERSON] зарахована на 1-й курс денної форми навчання, факультет "журналістики і міжнародних відносин" Київського національного університету культури і мистецтв, термін навчання - з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2018 року, ці обставини підтверджуються Договором №26372 про підготовку фахівця з вищою освітою від 18 серпня 2014 року, укладений між Київським національним університетом культури і мистецтв та [PERSON], та довідкою Київського національного університету культури і мистецтв від 04 березня 2015 року. За нормою ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз'яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України) При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що позивач [PERSON], мати дитини, є особою працездатного віку, має постійне місце роботи, повнолітня дитина проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, навчається у вищому навчальному закладі на денній формі навчання, не працює, відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків. В тому же час, судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, які підтверджують матеріальне становище відповідача, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період її навчання. При цьому суд враховує позицію відповідача, який в межах даного спору визнав позов в повному обсязі, тому у відповідності до положень ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання підлягає задоволенню, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, на період навчання в Київському національному університеті культури і мистецтв, починаючи з 18 березня 2015 року до 30 червня 2018 року включно. Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн.60 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів. Враховуючи наведене та

Outcome: partial