Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

09 листопада 2017 року орган опіки та піклування Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області, діючи в інтересах неповнолітніх дітей, звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. З 2008 року сім'я [PERSON] перебуває на обліку, як така, що опинилась в складних життєвих обставинах. За заявою батьків 07 травня 2010 року у зв'язку із скрутним матеріальним становищем в родині, дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], було тимчасово влаштовано до Сумського обласного притулку для дітей. [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - до Сумського обласного спеціалізованого Будинку дитини. Для покращення та стабілізації ситуації в родині, з метою здійснення соціального супроводу, батьків було направлено до районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді. В ході здійснення супроводу ситуація в родині покращилась. Службою з батьками проводилась індивідуальна робота. За час перебування дітей у державних закладах батьки привели житловий будинок у належний стан, зробили ремонт, забезпечили належні запаси продуктів харчування, тому діти у серпні 2010 року були повернуті до родини. Проте, через деякий час ситуація в родині знову погіршилась. Батьки з серпня 2011 року влаштували дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у Хоружівський дитячий будинок Недригайлівського району, а молодші діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], залишились на вихованні в сім'ї батьків. У 2012 році до дитячого відділення Білопільської ЦРЛ було госпіталізовано [PERSON], [INFO], яку надалі переведено для подальшого лікування до реанімаційного відділення. При цьому батьки за медичною допомогою не звертались, що призвело до тяжких наслідків. Найменшу дитину, [PERSON], за заявою батька було поміщено до Сумського обласного спеціалізованого Будинку дитини. Неодноразово служба у справах дітей Білопільської РДА, виконком Тучненської сільської ради, кримінальна міліція у справах дітей попереджували [PERSON] та [PERSON] про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків, але належних висновків вони не зробили, продовжували ухилятись від їх виконання. У зв'язку із цим, 24 квітня 2012 року органом опіки та піклування була подана до Білопільського районного суду позовна заява про позбавлення батьківських прав відповідачів. 08 травня 2012 року рішенням суду було відмовлено у позбавленні їх батьківських прав та попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей. На орган опіки та піклування Тучненської сільської ради був покладений контроль за виконанням відповідачами своїх батьківських обов'язків щодо дітей. Вироком Білопільського районного суду від 17 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] було засуджено за ст. 166 КК України, тобто злісне невиконання батьківських обов'язків до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців. З метою всебічної підтримки багатодітної родини [PERSON] у 2013 році за сприяння Білопільського районного центру соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді, Тучненської сільської ради та залучених спонсорів в будинку, де проживають відповідачі, був зроблений ремонт, завезені нові меблі, неодноразово надавалась підтримка у вигляді речей, продуктів харчування. Дітей з інтернатних закладів було повернуто в сім'ю батьків та завдяки підтримці держави батьки мали можливість забезпечити потреби дітей. Сім'я [PERSON] перебувала під постійним контролем виконкому Тучненської сільської ради, працівники якого допомагали у вирішенні практично всіх проблемних питань у родині. Проте, батьки, будучи попередженими про можливість позбавлення їх батьківських прав, знову свідомо нехтували своїми батьківськими обов'язками, почали знову зловживати спиртними напоями. Родина з 12 жовтня 2012 року по 08 жовтня 2013 року та з 27 січня 2014 року по 17 червня 2014 року перебувала під соціальним супроводом Білопільського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, питання родини неодноразово розглядались на засіданнях комісії з питань соціальної роботи з сім'ями, які опинилися в складних життєвих обставинах. Підставою для розгляду стало неналежне виконання батьківських обов'язків відповідачами, необхідність їх лікування від алкогольної залежності та небажання здійснювати догляд за дітьми. До наданих рекомендацій [PERSON] не прислуховувались. Починаючи з вересня 2015 року та до моменту звернення позивача із позовом до суду, комісіями періодично проводилися обстеження умов проживання та виховання дітей в родині [PERSON], якими встановлено, що у будинку антисанітарні умови, недостатня кількість продуктів харчування, засобів гігієни та попереджено їх про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків. Крім того, відповідачі отримують від держави соціальну допомогу, проте умисно не вчасно її оформляють, що призвело до заборгованості за комунальні послуги та навчання доньки. 28 вересня 2017 року питання стану виконання батьківських обов'язків відповідачами було розглянуто на виконкомі Миколаївської селищної ради та прийнято рішення про доцільність позбавлення їх батьківських прав. За місцем проживання батьки характеризуються з негативної сторони, не працюють, заходів для покращення матеріального становища родини не вживають, зловживають спиртними напоями, неодноразово притягувались до адміністративної відповідальності. На час перевірки ситуація щодо покращення умов проживання дітей у вказаній сім'ї не змінилась, що свідчить про те, що останні систематично свідомо ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по належному догляду та вихованню своїх неповнолітніх дітей, не дбають про їх фізичний і духовний розвиток, навчання, не забезпечують необхідного харчування, належного утримання дітей, не створюють умов для отримання дітьми освіти, не сприяють засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, що відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу є однією із підстав позбавлення батьківських прав. Таким чином, посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просить позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути аліменти на їх утримання. В судовому засіданні представники позивача - органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради [PERSON] та [PERSON] позов підтримали з вищенаведених підстав. Зокрема, [PERSON], яка є начальником служби у справах дітей Миколаївської селищної ради пояснила, що в даній родині діти вже декілька разів відбиралися у відповідачів, які зловживали алкогольними напоями, останні неодноразово попереджалися про можливе позбавлення їх батьківських прав. Проте, відповідачі протягом тривалого періоду часу належних висновків не зробили, продовжували свідомо нехтувати виконанням батьківських обов'язків. Так, при перевірці комісією умов проживання родини відповідачів, санітарний стан у будинку жодного разу не був задовільним : у будинку не прибирається, постільна білизна брудна, харчів не достатньо. У дітей відсутні іграшки, книжки. Будинок опалюється пічним опаленням, оскільки централізоване газопостачання відключене, проте, пічка у аварійному стані, димить, в зв'язку із чим в будинку важко дихати навіть дорослим, не то що дітям, які змушені дихати цим повітрям постійно. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, посилаючись на те, що у будинку зроблено частково ремонт, переобладнано опалення. На даний час алкогольних напоїв вони не вживають, пообіцяли виправляться та просили не позбавляти їх батьківських прав відносно дітей. Представник третьої особи - Тучненського старостату Миколаївської селищної ради Білопільського району Сумської області [PERSON], яка виконує обов»язки старости, у судовому засіданні позов підтримала. Пояснила, що дана сім'я є найскладнішою у Тучненському старостаті, а тому і уваги до даної сім'ї було прикуто найбільше. Жодне прохання відповідачів, адресоване на той час Тучненській сільської ради та їй особисто, не було залишене без уваги, кожного разу йшли назустріч відповідачам. Саме за її ініціативою у сім'ю були повернуті діти, які знаходилися в інтернатних закладах. За проханням старших дітей повернули менших із будинку дитини. На кошти залучених спонсорів був проведений ремонт у будинку, поміняні двері, придбані нові меблі, ліжка, шафи, стільці, холодильник. Коли із будинку дитини було повернуто [PERSON], на її картці знаходилися гроші у сумі 11 000 грн., які, за погодженням із відповідачами, були витрачені цілком на потреби дітей : закупили посуд, матраци, придбали одяг та взуття. Проте, у 2013 та 2014 році батьки почали знову зловживати алкоголем. Мати - [PERSON] не вчасно подає документи для отримання соціальної допомоги (приблизно 10 тис. грн. на місяць), у результаті чого сім'я по декілька місяців залишається без коштів для існування. Перед початком минулого навчального року, за її допомогою дітям були придбані ковдри, подушки, постільна білизна, але на сьогодні придбані речі у господарстві відсутні. Таким чином, сільська рада створила всі умови для нормального життя даної родини на території ради. Натомість батьки порядок у будинку не підтримують, діти живуть вкрай незадовільних санітарних умовах. Відповідачі не працюють, оскільки не мають відповідного бажання, виправдовуючи це тим, що в них багато іншої роботи по домашньому господарству. Представник третьої особи - начальник служби у справах дітей Білопільської районної державної адміністрації Сумської області Бутенко А.О. у судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що з 2008 року сім'я [PERSON] перебуває на обліку як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Дану родину неодноразово запрошували на засідання комісії по правам дітей, приїжджали до школи, де навчаються діти та спілкувалися із директором та учителями. Протягом декількох років проводилися обстеження умов проживання дітей у родині [PERSON]. Зазначив, що для даної родини зі сторони державних органів, залучених спонсорів та односельців було зроблено більше, ніж для будь-якої іншої родини на території Білопільського району, проте відповідачі свідомо не бажають ставати на шлях виправлення. За борги у будинку відключено газопостачання, а старша дочка [PERSON], у зв'язку із заборгованістю за навчання була відрахована із коледжу СНАУ. Свідок [PERSON], яка працює заступником директора із виховної роботи Тучненської загальноосвітньої школи пояснила, що на даній посаді вона працює з 2016 навчального року. Тобто, у жовтні минулого року вона вперше відвідала дану родину, як неблагонадійну, та побачила умови проживання. З того часу періодично у складі комісії проводила обстеження умов проживання, які були незадовільними, батькам наголошувалося на недопущенні нехтування своїми батьківськими обов'язками, приведення будинку у відповідний санітарний стан, придбання речей особистої гігієни та канцелярських товарів, які необхідні у школі. Проте, до даних рекомендацій батьки не прислуховувалися, залишаючи все як є. Лише останнього разу, перед судовим засіданням було проведене чергове відвідування родини відповідачів та встановлено, що в будинку прибрано, є необхідний запас продуктів харчування. Свідки [PERSON], [PERSON] та неповнолітній свідок [PERSON], який був допитаний у присутності педагога-класного керівника [PERSON], суду показали, що їх батьки - відповідачі у справі на даний час алкогольними напоями не зловживають. Батьки зробили ремонт у будинку, доглядають господарство. Загалом умови проживання нормальні. У будинку прибирається, але оскільки дітей багато, то буває по різному. Гроші батьки витрачають на потреби дітей. Заслухавши пояснення представників позивача [PERSON] та [PERSON], відповідачів [PERSON] та [PERSON], представників третіх осіб - [PERSON] та Бутенка А. О., свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], об'єктивно дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про їх народження: серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER], серії [NUMBER] відповідно (а. с. 5-12). Згідно довідки-характеристики, виданої виконкомом Тучненської сільської ради від 19 вересня 2017 року № 601 [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, не працює, не може працевлаштуватись на території старостату, так як не має вакантних робочих місць, виїжджати на заробітки не бажає, посилається на те, що є земельний пай, який зданий в оренду та присадибна ділянка, на якій можна вирощувати необхідні продукти. Незібраний, часто говорить неправду, вину за недоліки у вихованні дітей та веденні підсобного господарства перекладає на дружину та дітей. На зауваження і рекомендації відповідальних працівників Тучненського старостату, ФАПу, вчителів щодо покращення умов проживання в сім'ї, веденні особистого селянського господарства та вихованні дітей не реагує. [PERSON] безвідповідально ставиться до виховання своїх дітей. Сім'я знаходиться на обліку як така, що потрапила в складні життєві обставини (а. с. 16). З довідки - характеристики, виданої виконкомом Тучненської сільської ради від 19 вересня 2017 року № 602 вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та має наступний склад сім'ї: чоловік - [PERSON], [INFO], не працює, діти - [PERSON], [INFO], перебуває в лавах Збройних сил України, [PERSON], [INFO], навчається в м. Суми, [PERSON], [INFO], навчається в ДПТНЗ «Хотінський професійний аграрний ліцей», [PERSON], [INFO], учень 9 класу Тучненського НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. ДНЗ», [PERSON], [INFO], учениця 6 класу, [PERSON], [INFO], учениця 4 класу, [PERSON], [INFO], учениця 2 класу, [PERSON], [INFO], відвідує дитсадок при школі. [PERSON] за місцем проживання характеризується негативно, схильна до вживання алкоголю, не витримана, часто говорить неправду. Санітарний стан будинку не підтримується в належному стані, речі часто брудні, не випрані. На зауваження і рекомендації відповідальних працівників Тучненського старостату, ФАПу, вчителів щодо покращення умов проживання в сім'ї, веденні особистого селянського господарства та вихованні дітей не реагує. Провину за недоліки у вихованні дітей та підтриманні порядку у житловому будинку перекладає на дітей та чоловіка. Не уважна, не охайна, безвідповідально ставиться до особистого здоров'я та здоров'я своїх дітей. Не стежить за зовнішнім виглядом як себе так і дітей, не привчає їх до самообслуговування. Схильна говорити неправду. Кошти державної допомоги на дітей використовує не за призначенням (а. с. 17 ). Із листа відділу соціальних виплат та компенсацій вбачається, що [PERSON], яка зареєстрована в [ADDRESS] знаходиться на обліку як одержувач допомоги при народженні дитини ([PERSON], [INFO]), допомогу як малозабезпечена сім'я отримувала по 30 вересня 2017 року. [PERSON], [INFO] на обліку як одержувач будь-яких видів допомоги не знаходиться (а. с. 18-20 ). Із відповіді Білопільського районного центру зайнятості встановлено, що станом на жовтень 2017 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мешканці [ADDRESS], на обліку як безробітні не перебувають (а. с. 21). Згідно із постановами Білопільського районного суду Сумської області про притягнення відповідачів до адміністративної відповідальності та повідомленням Білопільського відділення поліції ГУНП в Сумській області від 12 жовтня 2017 року, [PERSON], мешканка [ADDRESS], неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП щодо ухилення від виконання покладених законодавством обов'язків по вихованню, навчання та умов проживання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Останній раз відносно [PERSON] складено протокол за ч. 2 ст. 184 КУпАП, 04 листопада 2017 року за порушення санітарних умов проживання дітей. З останньою систематично проводились бесіди профілактичного характеру щодо належного виконання її обов'язків відносно дітей, але остання продовжує ігнорувати рекомендації. Громадянин [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності 04 січня 2017 року за ч. 2 ст. 184 КУпАП та 13 березня 2017 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП «розпивання алкогольних напоїв у заборонених законом місцях або поява у громадських місцях у п'яному вигляді» (а. с. 66, 95-97 ). Постановою прокурора Білопільського району від 27 березня 2012 року порушено кримінальну справу стосовно [PERSON] за фактом злісного невиконання обов'язків по догляду за своєю дитиною [PERSON], що спричинило настання тяжких наслідків - захворювання дитини на тяжку хворобу, за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 166 КК України (а. с. 30). Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 17 травня 2012 року [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України та засуджено до 2 років позбавлення волі з випробуванням із іспитовим строком 1 рік 6 місяців ( а. с. 93-94). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 08 травня 2012 року відмовлено у задоволенні позову органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації до [PERSON], [PERSON], треті особи: Орган опіки та піклуванняТучненської сільської ради, Служба у справах дітей, про позбавлення батьківських прав. Відповідачів попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання своїх неповнолітніх дітей (а. с. 91-92). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 26 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні позову органу опіки та піклування Білопільської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів (а. с. 22-24). Рішенням Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області від 16 грудня 2008 року № 79, взято на облік сім'ю [PERSON], яка опинилася в складних життєвих обставинах, встановлено графік відвідування сім'ї вчителями, медперсоналом та членами виконкому, зобов'язано батьків забезпечити регулярне відвідування школи дітьми (а. с. 31). У відповідності до рішенням № 16 Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області від 25 березня 2015 року «Про стан роботи з сім'ями, які потрапили в складні життєві умови» та додатку до рішення виконкому, прийнято до відома інформацію про проведення обстежень матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] та запропоновано вказати останнім про відповідальність за виховання дітей та підтримання належного санітарного стану в будинку та на подвір'ї (а. с. 32-33). 15 липня 2015 року рішенням Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області № 35 та додатку до рішення виконкому продовжено роботу по виявленню сімей, які соціально не спроможні виховувати дітей в сім'ях, в тому числі сім'я [PERSON]. Встановлено, що виконкомом сільської ради вживались вичерпні заходи для надання комплексної допомоги сім'ї, яка опинилась в складних життєвих обставинах (а. с. 34-35). З рішення Тучненської сільської ради Білопільського району Сумської області від 16 лютого 2016 року № 11 та додатку до нього вбачається, що прийнято до відома звіт про проведення обстежень матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] та запропоновано навести належні санітарно-гігієнічні умови проживання, сплатити борг за комунальні послуги та придбати продукти харчування. Ця сім'я попереджена про відповідальність за виховання і навчання своїх дітей і забезпеченістю всім необхідним для нормального проживання в сім'ї дітей (а. с. 36-37). Окрім цього, рішенням виконавчого комітету Тучненської сільської ради № 14 від 22 березня 2016 року та додатку до нього встановлено, що неодноразово проводились перевірки умов проживання сім'ї [PERSON], про що складались акти та давались рекомендації з метою виведення із складних життєвих обставин (а. с. 38-39). Рішенням виконавчого комітету Миколаївської селищної ради № 210 від 10 серпня 2017 року вирішено поставити на облік сім'ю [PERSON] як таку, що потрапила в складні життєві обставини (а. с. 40). В подальшому, рішенням Миколаївської селищної ради на підставі висновку органу опіки та піклування від 28 вересня 2017 року вирішено за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітніх дітей (а. с. 13-15). Із актів обстеження умов проживання сім'ї [PERSON], складених комісією за участю представників Тучненської сільської ради та Миколаївської сільської ради від 31 серпня 2015 року та за період 2016 року (09 березня, 13 квітня, 14 квітня, 12 травня, 13 травня, 15 липня та 24 вересня) вбачається, що проведено обстеження умов проживання багатодітної родини [PERSON] та встановлено, що сім'є має борг за комунальні послуги. Старші діти поїхали на навчання, а найменші діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зовсім готові до відвідування школи, відсутній одяг та взуття. У березні діти повинні були перебувати на санітарному відпочинку в м. Одеса, але батьки не здійснили їх відправку. Батьки безробітні, бажання працювати не виявляють, іноді перебувають в алкогольному сп'янінні. Електричне та газопостачання відключено за наявністю боргів. В ході проведення профілактичного рейду в будинку проживає 10 чоловік родини. В будинку обмежена кількість продуктів харчування, мають борги за комунальні послуги та за навчання старшої дитини, не надали своєчасно документи для оформлення соціальної допомоги. Кошти, які виділяє держава, витрачають не за призначенням. В сім'ї невеликий запас харчів. В будинку під час перевірок часто антисанітарія, брудна білизна та дитячий одяг. Підсобне господарство є, але не в значній кількості. Діти не мають потрібного одягу, взуття. Старший син працює в м. Суми, а дочка покинула навчання в технікумі, на пропозиції членів комісії не реагують. Батьків попереджено про відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків, нецільового використання допомоги на дітей (а. с. 48-53). З інших актів обстеження сім'ї, яка опинилась в складних життєвих обставинах, складених комісією за 2017 рік (20 січня, 10 липня, 24 липня, 25 липня, 28 липня, 04 серпня, 07 серпня, 29 серпня, 31 серпня, 07 вересня, 18 вересня, 19 вересня та 06 листопада 2017 року) вбачається, що на час перевірок батько інколи знаходився в нетверезому стані, мати готує обіди, діти потребують нового одягу, в будинку антисанітарія: постіль, ковдри, підлога брудні, діти в сім'ї не привчаються до самообслуговування. Мати не слідкує за своїм та дітей зовнішнім виглядом. Комісія надавала рекомендації щодо ремонту груби, наведення належного стану в житловому будинку, придбання запасу їжі, придбання одягу, тощо. Батьки не беруть до уваги рекомендації членів комісії на покращення стану будинку, не привчають до цього дітей. Працівники медицини оглянули дітей та надали рекомендації щодо організації їх літнього оздоровлення. Батьки ведуть аморальний спосіб життя, а саме вживають спиртні напої, байдужі до створення нормальних умов проживання членів сім'ї. Родина проживає в будинку, який належав бабусі та залишається не переоформлений, опалення пічне, зручності знаходяться на вулиці. Постільна білизна та засоби гігієни в недостатній кількості. В родині є город, з господарства утримують птицю, худобу. Зі слів сусідів та близького оточення [PERSON] систематично з'являються за місцем проживання у нетверезому стані. На час відвідування діти знаходились без нагляду дорослих. Шкільна форма для дітей не придбана. Діти виконують доручення, але не завжди. Вони допомагають батькам в міру своїх можливостей. В ході перевірок родині [PERSON] надано рекомендації щодо належного виконання батьківських обов'язків (а. с. 55-64). Із характеристик на дітей - учнів Тучненського навчально-виховного комплексу «загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів -дошкільний навчальний заклад» Миколаївської селищної ради [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та вихованиці дитсадка [PERSON], [INFO], вбачається, що діти шкільним приладдям не забезпечені на належному рівні, наявне не відповідає санітарно-гігієнічним вимогам. Одягом і взуттям діти забезпечені, але його стан іноді незадовільний, не відповідає сезонним і віковим особливостям. Батьки недостатньо цікавляться навчанням та вихованням дітей в сім'ї, але співпрацюють з класними керівниками, відвідують батьківські збори і шкільні свята (а. с. 25-29 ). З розписки, наданої [PERSON] від 06 листопада 2017 року вбачається, що остання зобов'язалась в період з 06 по 13 листопада 2017 року пройти лікування від алкогольної залежності та привести будинок у належний стан (а. с. 67). Таким чином, з огляду на наведене вище, суд констатує, що відповідачі за даних обставин не спроможні належним чином виконувати свої батьківські обов'язки, здійснювати догляд, утримання, піклування про дітей або створити умови для належного фізичного та духовного розвитку дітей. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Статею 152 СК України закріплено і право дитини на належне батьківське виховання. Статтею 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Частиною 1 статті 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] свідомо із власної волі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків та наданих їм прав, про що свідчить той факт, що починаючи з 2008 року родина відповідачів перебуває на обліку як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Неодноразово представниками державних органів та соціальних служб відповідачі попереджалися про необхідність належним чином ставитися до виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дітей. Також, в судовому засіданні і представник Тучненського старостату [PERSON], і начальник Служби у справах дітей Білопільської РДА Бутенко А.О. неодноразово наголошували на тому, що для даної сім'ї на території сільської ради було надано найбільшу допомогу в матеріальному аспекті щодо ремонту у будинку, придбання меблів, одягу, інших необхідних речей тощо. Крім того, до даної родини здійснювався соціальний супровід, було залучено спеціалістів, вчителів, представників Тучненської сільської ради, Миколаївської селищної ради, щодо допомоги у вирішенні питань з приводу належного виховання своїх батьківських обов'язків, виховання дітей та їх належне утримання у задовільних умовах. Проте, як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] свідомо систематично нехтували вказаною допомогою, рекомендаціями, попередженнями, внаслідок чого Орган опіки та піклування Білопільської РДА двічі звертався до суду до відповідачів спочатку із позовом про позбавлення їх батьківських прав у квітні 2012 року, а потім, у липні 2016 року, із позовом про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав. Тобто, Білопільським районним судом Сумської області відповідачі вже двічі попереджалися про необхідність змінити своє ставлення в утриманні та догляді за неповнолітніми дітьми. Одночасно судом встановлено, що відповідачі протягом тривалого періоду часу не вживають заходів для покращення умов проживання дітей, не піклуються про їх нормальний фізичний та духовний розвиток. Таким чином, підсумовуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що відповідачі неналежним чином відносяться до виконання своїх батьківських обов'язків, всупереч інтересам та потребам дітей, не проявляють належну увагу щодо виховання дітей та догляду за ними, внаслідок чого діти змушені жити в незадовільних умовах проживання. За таких підстав позов органу опіки та піклування Миколаївської селищної ради до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення із відповідачів аліментів на утримання дітей, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 180 СК України визначено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який набрав законної сили 08 липня 2017 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, починаючи з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що розмір аліментів на дитину може бути визначений судом у частці заробітку (доходу) матері, батька. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне положення дітей, відповідачів, які є працездатними і зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в цій частині і стягнення із [PERSON] та [PERSON] на користь на користь дитячої установи (закладу) до якої будуть направлені діти або опікуна, аліменти у розмірі 1/2 частки заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Частиною третьою вказаної норми закону визначено, що в разі якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог Таким чином, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір у дольовому порядку у розмірі по 640 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved