Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON], треті особи: [PERSON], міський відділ ДВС Мукачівського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на ? частку земельної ділянки. Позовні вимоги мотивує тим, що він ([PERSON]А.) з відповідачем [PERSON], перебував у шлюбі з 12 січня 1991 року до листопада 2013 року. Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 грудня 2013 року, шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований у виконкомі Станівської сільської ради Мукачівського району, за актовим записом № 01 - розірвано, про що йому стало відомо тільки 11 лютого 2015 року. Також, йому стало відомо, що [PERSON] був пред'явлений позов про стягнення заборгованості по договору займу, і рішенням суду від 11 лютого 2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто суму боргу в розмірі 478 940 грн. та судові витрати. Вказане рішення [PERSON] у добровільному порядку не виконала, і у зв'язку з цим 17 червня 2014 року, державним виконавцем МВ ДВС Мукачівського міського управління юстиції була винесена постанова про арешт усього майна боржника та оголошено заборону на його відчуження. 27 липня 2014 року було проведено опис нажитого ними ([PERSON] та [PERSON]М.) майна в період подружнього проживання до якого увійшла і земельна ділянка загальною площею 1000 кв.м., яка розташована по вул. Пивоварна №46 у м.Мукачево, Закарпатської області. Так, вказана земельна ділянка була придбана ними як подружжям 06 липня 2007 року за договором купівлі - продажу разом із будинком за 240 998, 00 грн. і є складовою частиною майна. Дана земельна ділянка була зареєстрована за відповідачем [PERSON] 13 вересня 2007 року і видано Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯД № 533349. У зв'язку з розірванням шлюбу та накладенням арешту на його ([PERSON]А.) частку власності, звертається до суду та просить визнати за ним право власності на ? частку земельної ділянки, яка розташована за адресою: м.Мукачево, вул.Пивоварна, буд.46, виключити із акту опису і арешту майна даної земельної ділянки та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. В ході судового розгляду справи представник позивача [PERSON] збільшив позовні вимоги, та просить стягнути з [PERSON] - 2948 грн. 17 коп. - витрат пов'язаних з явкою до суду. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні збільшені позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просив суд їх задоволити. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. -2- Представника відповідача - [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала та просила суд в їх задоволення відмовити. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду пояснення, з яких вбачається, що позов [PERSON] визнає, а також просить розглянути справу у її відсутності. Третя особа - представник міського відділу Державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив. Дослідивши матеріали матеріали цивільної справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 60 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно частини 1 статті 11 Цивільно - процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частин 3-4 статті 10 Цивільно - процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що згідно копії Договору купівлі - продажу будинку з земельної ділянки від 06 липня 2007 року, зареєстрований приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу [PERSON] в реєстрі №4503, [PERSON] продала, а [PERSON] купила жилий будинок з належною до нього земельною ділянкою площею 1000 кв.м., які розташовані за адресою: м.Мукачево, вул. Пивоварна, буд.46, Закарпатської області (а.с.6). З копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯД №533349, вбачається, що земельна ділянка площею 0,10 га., цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку та яка розташована за адресою: м.Мукачево, вул.Пивоварна, буд.46, належить [PERSON] (а.с.7). Згідно копії [PERSON] опису і арешту майна від 24 липня 2014 року, складеного головним державним виконавцем міського відділу державної виконавчої служби Мукачівського міськрайонного управління юстиції, при примусовому виконанні виконавчого листа №; 2/303/494/2014 виданого 29 травня 2014 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 482 898 грн. боргу, було проведено опис майна, що належить [PERSON] та накладено арешт на домоволодіння, що розташоване за адресою : м.Мукачево, вул.Пивоварна , 46, яке складається з земельної ділянки площею 0,10 га. та двох-поверхового будинку, який зареєстровано на праві власності за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу № 4503 від 06 липня 2007 року (а.с.8-10). Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 28 серпня 2015 року скасовано рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18 червня 2015 року, позов [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] про визнання права на майно та звільнення майна з-під арешту задоволено та вирішено: Визнати за [PERSON]. [INFO], ідентифікаційний номер - [NUMBER], право власності на ? ідеальну частку житлового будинку № 46 по вул. Пивоварній в м.Мукачево Закарпатської області, розташованого на земельній ділянці площею 1000 кв.м. загальною площею 171,40 кв.м., житловою площею 65,40 кв.м. з належними до нього гаражем літ. "Д", навісом літ. "Е", вбиральнею літ. "Г", сараєм літ. "В", літньою кухнею літ. "Б", спорудами 1-4. Звільнити з-під арешту, накладеного постановою держвиконавця міського відділу ДВС Мукачівського міськрайуправління юстиції від 17.06.2014, і виключити з опису, складеного держвиконавцем МВ ДВС Мукачівського МРУЮ 24.07.2014, ? ідеальну частку житлового будинку №46 по вул. Пиповарній в м.Мукачево Закарпатської області, розташованого на земельній ділянці площею 1000 кв.м. загальною площею 171,40 кв.м., житловою площею 65,40 кв.м. з належними до нього гаражем літ. "Д", навісом літ. "Е", вбиральнею літ. "Г", сараєм літ. "В", літньою кухнею літ. "Б", спорудами 1-4. Також вирішено стягнути з [PERSON] і [PERSON] на користь [PERSON] по 2800,95 грн. відшкодування судових витрат і по 182,45 грн. судового збору на користь держави з кожної (а.с.89-93). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 29 січня 2016 року [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності ? частка житлового будинку, загальною площею 171,14 кв.м., який розташований за адресою : м.Мукачево, вул. Пивоварна, будинок № 46. -3- Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інакше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частини 1 статті 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а з абзацу 3 частини 2 статті 331 цього Кодексу, вбачається, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками, і таке право набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них, а Держава, у свою чергу, забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Частиною 2 статті 89 Земельного кодексу України, визначено, що у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Відповідно частини 1 статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. В частині 2 статті 120 цього Кодексу зазначено, що, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. З частин 1 та 3 статті 212 Цивільно - процесуального кодексу України вбачається, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, і достатність і взаємний зв'язок цих доказів у їх сукупності. Судом знайдено підставність задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання за ним право власності на ? частку земельної ділянки загальною площею 1000 (одна тисяча) квадратних метрів, яка розташована по вул.Пивоварна, 46, в м.Мукачево, оскільки позивач [PERSON] своє право власнсоті на ? частину домоволодіння, яке розташоване за вищевказаною адресою зареєструвала у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та став власником частки вищевказаного домоволодіння в порядку ст. 331 ЦК України. Будучи власником ? частини буд.№46 по вул.Пивоварна в м.Мукачево позивач [PERSON], як співвласник даного будинку, має право на таку ж саму частку і на земельну ділянку, а у іншому разі він буде позбавлений володіти, користуватися і розпоряджатися такою. Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що якщо на виконання рішення суду звертається стягнення на майно саме боржника, яке може бути арештовано описано, вилучено та примусово продано, правових підстав для арешту та опису майна, належного особі, яка не є боржником у виконавчому провадженні - немає. З урахуванням наведеного, всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього дослідження доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на ? частину земельної ділянки - необхідно задоволити. Відповідно до статті 85 Цивільно - процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою -4- стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 27 квітня 2006 року Кабінетом міністрів України було прийнято Постанову за № 590 Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави, у яких в пункті 5 вказано, що витрати пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові, а також свідкам, спеціалістам, перекладачам та експертам не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження. Так, стороною позивача прідтверджено наявними в матеріалах справи доказами (чеками, проїзними документами, квитанціями на розрахунок готівкою за надані готельні послуги), про те, що ними понесені витрати пов'язані з розглядом справи на загальну суму - 2948 грн. 17 коп.. Згідно статті 88 Цивільно - процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved