Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ "Універсал Банк" заборгованість за кредитним договором в сумі 25 139,57 грн. та судові витрати в сумі 251,40 грн., мотивуючи тим, що 05.06.2008 року між ВАТ "Універсал Банк" (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») і [PERSON] було укладено кредитний договір № CL 51157, згідно з умовами якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі 12000,00 грн. строком на 60 місяців, а відповідач взяв на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 36 % річних, за користування кредитними коштами понад строк (прострочення терміну сплати щомісячного платежу), встановлений Договором - у розмірі 108,00% річних. ПАТ "Універсал Банк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 12000,00 грн. У зв"язку з тим, що відповідач порушив зобов"язання за кредитним договором, тому станом на 04.10.2013 року утворилася заборгованість на загальну суму 25 139,57 грн. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони в судове засідання не з'явились. Представник позивача по довіреності Гарастівська О.С. звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без участі представника позивача та в разі неявки відповідача постановлення заочного рішення в справі, в своїй письмовій заяві просила позов задовольнити, стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором та судовий збір. Відповідач [PERSON], який в установленому законом порядку, передбаченому ст.74 ЦПК України був повідомлений про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причину своєї неявки, клопотання про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. За згодою представника позивача проведено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки до суду та розгляд справи без його участі. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.06.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та відповідачем по справі [PERSON] було укладено кредитний договір № CL 51157, згідно з умовами якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі 12000,00 грн. строком на 60 місяців, а відповідач взяв на себе зобов'язання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 36 % річних. Згідно п.3.1 Кредитного Договору, Банк надав відповідачу кредит шляхом банківського переказу коштів (усієї суми Кредиту) на поточний рахунок позичальника, зазначений в Додатку 1 до Договору і відкритий у кредитора. Відповідно до п.7.2.1 Кредитного Договору відповідач зобов'язався повністю та своєчасно виконувати усі свої зобов'язання за цим Договором. Згідно Додатку № 1 основна сума кредиту складає 12 000 грн., процентна ставка 36% річних. Розмір підвищеної процентної ставки (в разі прострочення платежу) визначено сторонами у розмірі 108% річних. Сума щомісячних платежів 433,22 грн.(а.с.12). Відповідно до Додатку 2 до Кредитного договору № CL 51157 сторонами узгоджено графік щомісячних платежів, супутні витрати позичальника (а.с.13-15). Відповідно до п.12.5 Кредитного договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами та діє до повного виконання зобов"язань позичальника за цим Договором. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором належним чином та надав [PERSON] кредит в розмірі 12000,00 грн. В порушення умов договору, відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, з розрахунку ПАТ «Універсал Банк» вбачається, що станом на 04.10.2013 р. заборгованість відповідача за кредитним договором становить 25 139,57 грн., яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту - 11 387,98 грн.; відсотків за користування кредитом - 5 125,73 грн.; підвищених відсотків - 8 625,86 грн.(а.с.19-20). Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 631 ЦПК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Ст.260 ЦК України встановлено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Відповідно ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно ч.1 ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до вимог ст.264 ЦК перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Згідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. За ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. У відповідності до ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється, зокрема вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. При вирішенні спору, суд враховує роз'яснення викладені в п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» про те, що враховуючи положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі, а також Правовий висновок Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року, згідно з яким початок перебігу строку позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Згідно укладеного договору від 05.06.2008 року між сторонами був встановлений порядок погашення заборгованості у виді щомісячних платежів строком на 60 місяців. Згідно наданого розрахунку заборгованості за договором від 05.06.2008 року укладеного сторонами, відповідачем [PERSON] 17.11.2009 року був зроблений останній платіж по кредиту, після чого позивач умови договору не виконував. Отже, строк позовної давності за кредитним договором був перерваний. Суд вважає, що право на позов у позивача виникло з 18 грудня 2009 року, а тому з цього часу необхідно відраховувати початок перебігу строку позовної давності. Відповідно до штемпеля на конверті (а.с.30), позовна заява направлена позивачем на адресу суду 12.11.2013 р., а отже після спливу строку позовної давності, із клопотанням про поновлення строку позовної давності ПАТ «Універсал Банк» до суду не зверталось. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення п. 7 ч. 13 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовуються й до додаткових вимог банку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов ПАТ "Універсал Банк" до [PERSON] не підлягає до задоволення внаслідок спливу позовної давності на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed