Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Пожнянської сільської ради Великописарівського району Сумської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ Держгеокадастру у Великописарівському районі Сумської області, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, в якому зазначає, що 08.02.2014 року за місцем тимчасового перебування в с.Пожня В.Писарівського району Сумської області помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з чотирьох земельних ділянок, розташованих на території Пожнянської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що були успадковані в нотаріальному порядку [PERSON] після смерті його батьків [PERSON] та [PERSON], однак державна реєстрація права власності на нерухоме майно за померлим [PERSON] не була проведена. За життя [PERSON] заповіту не посвідчував. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом як дружина померлого, але у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на спадкове майно оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку не має можливості. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просить суд його задовольнити. Представник відповідача - Пожнянської сільської ради у судове засідання не зявився, однак надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Великописарівському районі Сумської області [PERSON] у судовому засіданні з позовом згоден. Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.03.2009 року в с.Пожня В.Писарівського району Сумської області помер [PERSON], актовий запис №04 від 07.03.2009 року (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 2,716 га, розташованої на території Пожнянської сільської ради [PERSON] району, відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 125191 від 30.06.2005 року (а.с.31) та земельної ділянки площею 1,364 га, розташованої на території Пожнянської сільської ради [PERSON] району, відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 125004 від 30.06.2005 року (а.с.35). 18.04.2010 року в с.Пожня В.Писарівського району Сумської області померла [PERSON], актовий запис № 06 від 19.04.2010 року (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 2,463 га, розташованої на території Пожнянської сільської ради [PERSON] району, відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 125192 від 30.06.2005 року (а.с.21) та земельної ділянки площею 1,4050 га, розташованої на території Пожнянської сільської ради [PERSON] району, відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 142617 від 30.06.2005 року (а.с.25), а також земельної ділянки площею 2,716 га, розташованої на території Пожнянської сільської ради [PERSON] району, відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 125191 від 30.06.2005 року (а.с.31) та земельної ділянки площею 1,364 га, розташованої на території Пожнянської сільської ради [PERSON] району, відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 125004 від 30.06.2005 року (а.с.35), що належали [PERSON], який помер 06.03.2009 року, спадкоємцем якого була [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Зі свідоцтв про право на прийняття спадщини, виданих 06.05.2011 року (а.с.19,29), вбачається, що після смерті [PERSON] спадкоємцем вказаного у даних свідоцтвах майна являється її син [PERSON]; спадщина, на яку видані вказані свідоцтва, складається з чотирьох вищевказаних земельних ділянок. У вказаних свідоцтвах також зазначено, що згідно зі ст.1299 ЦК України право на спадщину підлягає державній реєстрації у відділі Держкомзему В.Писарівського району Сумської області. На згаданих вище чотирьох Державних актах, що посвідчували право власності на земельні ділянки за померлими [PERSON] та [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] вчинена відмітка про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі якого право власності на земельні ділянки переходить до [PERSON], однак право на спадщину не було зареєстровано у відділі Держкомзему В.Писарівського району Сумської області, про що свідчать також [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.12.2014 року (а.с.22-24,26-28). 08.02.2014 року в с.Пожня В.Писарівського району Сумської області помер [PERSON], актовий запис №04 від 10.02.2014 року (а.с.7). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41950389 від 29.10.2015 року від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався (а.с.52). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 41950414 від 29.10.2015 року вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 08.02.2014 року, заведена 15.04.2014 року спадкова справа Першою Сумською державною нотаріальною конторою № 262/2014, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.53). З матеріалів вказаної Спадкової справи вбачається, що спадкова справа заведена за заявою про прийняття спадщини [PERSON] та заявами про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] двох спадкоємців за законом дітей спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] (а.с.68,69). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з чотирьох земельних ділянок сільськогосподарського призначення відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії СМ № 125191 та серії СМ № 125004 від 30.06.2005 року, виданих на імя [PERSON], а також відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії СМ № 125192 та серії СМ № 142617 від 30.06.2005 року, виданих на імя [PERSON]. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно\~ст. 1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч.1\~ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У відповідності до [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013\~№ 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав, нотаріусу як спеціальному субєкту, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно; рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст.25 та ст.346 ЦК України зі смертю особи її права та дієздатність припиняються, тому зареєструвати право власності на нерухоме майно за особою, яка померла, неможливо. У звязку з цим, позивач [PERSON] не має можливості оформити спадкові права на вищевказане нерухоме майно після смерті чоловіка [PERSON] Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~передбачено, що\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті чоловіка [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно після смерті спадкодавця підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст.\~213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved