Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу 16992,43 грн. та судові витрати у розмірі 1518,00 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.02.2012 в м.Львові відбулось зіткнення автомобіля марки «Citroen C4", д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (страховик ПАТ «СК «АХА Страхування»), із автомобілем «BMW E60/5231», д.н.з [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] (автомобіль застрахований ПрАТ «СК «Статус»). Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження. Винуватцем ДТП визнано водія [PERSON] ПАТ «СК «АХА Страхування» ДТП від 13.02.2012 визнала страховим випадком та здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 15781,93 грн. В подальшому у судовому порядку сума страхового відшкодування та судовий збір у розмірі 1720,50 грн., а всього 16992,43 грн. стягнуто з ПрАТ «СК «Статус». Однак, оскільки відповідач не повідомив у строк встановлений законодавчими акта (не пізніше трьох робочих днів) про ДТП, позивач, який отримав право вимоги за вказаним зобов'язанням звернувся до суду із зазначеним позовом, який просить задовольнити. При цьому, просить стягнути із відповідача судові витрати у вищевказаному розмірі. Представник позивача у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про слухання справи у його відсутності; просить повністю задовольнити позовні вимоги та у разі неявки відповідача без поважних причин провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, повідомлявся через оголошення в пресі - газеті "Високий Замок" від 15-17 січня 2016 року, копія якої долучена до матеріалів справи. Суд зі згоди представника позивача, що викладена у письмовій заяві, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13 лютого 2012 року о 21 год. 30 хв. у м.Львові на вул.Вірменська - пр.Свободи відбулася ДТП за участі автомобіля «БМВ, д.н.з. [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] із автомобілем «Сітроен», д.н.з [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Дана ДТП відбулась з вини водія [PERSON], що підтверджено постановою Сихівського районного суду м.Львова від 02 квітня 2012 року (справа №1319/3420/2012), а тому така обставина у відповідності до ст.61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Транспортний засіб «Сітроен", д.н.з. [NUMBER] застрахований, згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту №288РFB-а/11ЛВ, укладеним 27 липня 2011 року між ПАТ «СК «АХА Страхування» та [PERSON] Транспортний засіб «БМВ Е60/5231", д.н.з. [NUMBER] застрахований, згідно з полісу №АВ/2316717 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним 11 лютого 2010 року між ПрАТ «СК «Статус» та [PERSON] 01 березня 2012 року ПАТ «СК «АХА Страхування» здійснила виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «Ілта Львів» на ремонт автомобіля «Сітроен», д.н.з. [NUMBER] у розмірі 15781,93 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 8440. 06 лютого 2014 року ПрАТ «СК «Статус» здійснило на користь ПАТ «СК «АХА Страхування» виплату страхового відшкодування у розмірі 16992, 43 грн. (15781,93 грн. в порядку регресу та 1720,50 грн. судового збору) у примусовому порядку, згідно з постанови відділу ДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві про відкриття виконавчого провадження ВП 41037006 від 09.12.2013 /а.с.85/. Згідно з ч. 2 cт. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктами 33.1.2, 33.1.4 пункту 33.1статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Згідно з п.п. «ґ» п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1статті 33 цього Закону. Судом встановлено, що 28 лютого 2014 року ПрАТ "СК"Статус" направляло відповідачу регресну вимогу, але вона залишилась без реагування з боку відповідача. Вказане право вимоги перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал", згідно укладеного договору про надання фінансових послуг факторингу від 28.04.2014. Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування від відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов"язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов"язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України, боржник зобов"язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомдення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать і витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно із ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, понесені у зв'язку зі сплатою судового збору, у розмірі 1218 грн. 00 коп., та 300 грн. витрат на публікацію оголошення в пресі, а всього 1518 грн. судових витрат. На підставі статтей 1187, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: approved