Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом із наступних підстав : 30.09.2011 року ,Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» (в особі ФОП [PERSON], який діяв на підставі довіреності №12050701 від 07.05.2012 року) та [PERSON] (далі за текстом - відповідач) уклали договір №120393013 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання (далі за текстом - договір). Згідно п. 5 Перехідних положень Закону України "Про акціонерні товариства", Закрите акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» змінило найменування, тому правонаступником його є Приватне акціонерне товариство «Лізинг інформаційних технологій» (далі за текстом - позивач). Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно п. 1.1. договору, клієнт (відповідач) бере участь в системі LeaseIT ,зокрема, отримує ІТ-обладнання та інші товари від постачальників - учасників системи LeaseIT, а також отримує послуги, на умовах, визначених обраним клієнтом Пакетом фінансування LeaseIT (надалі - пакет LeaseIT). Оператор LeaseIT/позивач/, зобов'язується на підставі договору, забезпечити передачу клієнту ІТ-обладнання (IT-обладнання, запасних частин, копмлектуючих, витратних матеріалів, тощо) обраним клієнтом постачальником та надання клієнту послуг, за умови виконання клієнтом вимог, передбачених пакетом Lease ІT. Відповідно до п. 1.2. Договору ,порядок отримання IT-обладнання, інших товарів та послуг клієнтом визначається правилами отримання обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseІT (надалі - правила), які є навід'ємною частиною цього договору (правила додаються). Правила затверджені та введені в дію наказом Генерального директора ЗАТ "Лізинг IT" від 01.02.2006 року (копія наказу додається). Правила офіційно опубліковані на сайті http://wvvw.leaseit.ua/coф/activities/online-pтogгams.hmtl і є незмінним з 01.02.2006 року, застосовуються до всіх договорів про отримання IT-обладнання, інших товарів та послуг в системі LeaseIT. Правила є доступними для всіх rлієнтів на сайті http:// www, leaseit. ua/соф/activities/online-programs. html. Пунктом 8.7. договору відповідач підтвердив, що з правилами ознайомлений, зміст правил йому зрозумілий, і він погоджується їх дотримуватись і виконувати. На підставі п. 2.2. договору, а також п. 4.9. Правил, позивач надав відповідачу в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання. Про передачу обладнання свідчить акт приймання-передачі майна №120393013 від 30.09.2011 року. Загальна первісна вартість переданого обладнання становить 9494,30 грн. Згідно п. 2.1. договору ,умови, за яким ІТ-обладнання, інші товари та послуги надаються клієнту, визначаються пакетом LeaseІT. Відповідачем обрано пакет LeaseІT Десятка. Умовами пакету LeaseІT є:платіж при отриманні обладнання (загальної суми платежів): 10%; вид договору - фінансовий лізинг;кількість місячних лізингових платежів (крім першого) -9;розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами;перехід права власності - виплата повної вартості обладнання. Також, п. 6.2. Правил визначено, що строк, протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі обладнання клієнту, і закінчується в останній день останнього календарного місяця встановленого пакетом LeaseІT строку. Відповідач зобов'язався сплачувати платежі у загальній сумі 9494,30 грн. в такому порядку:перший платіж у розмірі 10% від загальної суми платежів;9 платежів рівними частинами щомісячно до 20-го числа кожного місяця. Тобто, відповідач мав сплатити 10 платежів по 949,43грн. Таким чином, на підставі вищевказаних норм, а також п.п. 3.1, 5.4.2 договору, у відповідача перед позивачем виникли зобов'язання щодо сплати орендних платежів. Отже, позивач у повному обсязі виконав свої договірні зобов'язання щодо надання обладнання відповідачу, згідно договору у відповідні строки та належної комплектації, але відповідач не виконав своїх грошових зобов'язань за договором, внаслідок чого йому нараховувалась плата за прострочення платежу передбачена п. 14.2 Правил та п. 5.4.2 договору, тому за ним рахується заборгованість, підтверджена розрахунком - структурою грошевих нарахувань. Структура грошових нарахувань на надходжень №2015060202 від 02.06.2015р. (далі за текстом - структура) відображає належні до виплати відповідачем суми та порівнює їх з фактично здійсненими останніми платежами відповідачем. Останній стовпчик структури є різницею між належними до сплати і фактично сплаченими сумами та відображає заборгованість відповідача щомісяця наростаючим підсумком. Згідно структури ,відповідач сплатив лише 11997,43 грн., (в структурі колонка оплата всього"), з яких на підставі ст. 534 ЦК України та п. 6.8. Правил зараховано:4481,32 грн. на погашення плати за прострочення щомісячних платежів (в структурі колонка "Розподіл оплат. Штрафні санкції");7516,11 грн. на погашення місячних орендних платежів (в структурі колонка "Розподіл оплат. Місячний платіж"). В результаті розрахунку, заборгованість відповідача, станом на день подання цієї заяви, не погашена і становить 22939грив.92коп. Добровільно сплатити заборгованість в порушення договірних зобов'язань відповідач не погоджується. Таким чином,позивач вимушений звернутися до суду,та просить суд : стягнути з відповідача [PERSON]; адреса реєстрації: 87400, [ADDRESS]; паспорт: серія ВА №478759, виданий Першотравневе PB УМВС України в Донецькій області, 25.10.1996 року; Ідентифікаційний номер: [NUMBER]) на користь позивача -Приватного акціонерного товариства "Лізинг інформаційних технологій"; адреса реєстрації: 04205, м. Київ, проспект Оболонський, буд. 28; р/р2600201527032 в ПАТ "КРЕДОБАНК", МФ0325365 , Код ЄДРПОУ 33149830) суму заборгованості за невиконання договірних зобов'язань у розмірі 22939грив.92коп. У судове засідання представник позивача не з*явився,надав заяву про підтримку позову та розгляд справи за його відсутності. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з*явилася,надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності. Справу вирішено розглянути за відсутності сторін у письмовому провадженні. Позовні вимоги підтверджуються : структурою грошових нарахувань та надходжень/6/,договором про отримання обладнання/а.с. 15/,правилами отримання обладнання та інш./а.с. 1621/, наказом /а.с. 22/, актом приймання-передачі майна/а.с. 23/, випискою з ЄДР/а.с. 31/, витягом з протоколу/а.с. 32/,платіжним дорученням/а.с. 3/. У відповідність зі ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлено однієї зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений тільки шляхом приєднання іншої сторони до запропонованого договору в цілому. Інша сторона не може запропонувати свої умови договору. У ст.551 ЦК України передбачено збільшення розміру неустойки договором. Згідно зі ст. 599 ЦК України, «зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином». Згідно зі ст. 1048 ЦК України - «відсотки виплачуються щомісяця до дня повернення кредиту». Статтею 599 ЦК передбачене, що зобов'язання припиняються його виконанням проведеним належним чином . Статтею 629 ЦК України передбачене, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до положення статті 1050 Цивільного Кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.. 57 ЦПК України,доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.. 58 ЦПК України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Суд, з урахуванням доказів, які є в матеріалах справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки дійсно між позивачем та відповідачем був укладений договір №120393013 про надання в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання та відповідачем умови даного договору не виконуються,у зв*язку з чим відповідач зобов*язаний сплатити заборгованість по договору в сумі 22939грив.92коп .З відповідача на користь позивача треба стягнути судовий збір.

Outcome: approved