Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" за довіреністю Сафір Ф.О. звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 08.07.2011 року остання отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення норм закону та умов договору відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала і тому станом на 14.01.2015 року виникла заборгованість у загальному розмірі 27572 грн. 57 коп, яка складається із наступного : заборгованості за кредитом - 16353 грн. 58 коп., заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 8693 грн. 53 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом - 736 грн. 29 коп, а також штрафних санкцій - 500 грн. фіксована частина штрафу, 1289 грн. 17 коп. - процентна складова штрафу. На підставі зазначеного представник позивача просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 08.07.2011 року в загальному розмірі 27572 грн. 57 коп. , а також судові витрати у розмірі 275 грн. 73 коп. Представник позивача - ПАТ КБ "Приватбанк" у судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву, згідно якої на позовних вимогах наполягав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував і просив справу розглянути без його участі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак про причини неявки суд не повідомила, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів у відповідності з вимогами ч.1 ст. 224 ЦПК України та постановляє заочне рішення. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачка належним чином повідомлений про дату та час слухання справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 08.07.2011 року [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором та угодою виконав належним чином, надав відповідачу кредит у встановленому договором розмірі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. У відповідності до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачка [PERSON] не сплатила своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, відповідачка свої зобов'язання за договором не виконала. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), а не тільки для позивача. Позивач свої зобов'язання щодо надання кредиту виконав належним чином, а відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором [PERSON] станом на 14.01.2015 року має заборгованість 27572 грн. 57 коп, яка складається із наступного : заборгованості за кредитом - 16353 грн. 58 коп., заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 8693 грн. 53 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом - 736 грн. 29 коп, а також штрафних санкцій - 500 грн. фіксована частина штрафу, 1289 грн. 17 коп. - процентна складова штрафу згідно наданого розрахунку що міститься у матеріалах справи. Позикодавець, на підставі ч.1 ст. 1048 ЦК України, має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до умов кредитного договору договір діє до повного виконання сторонами зобов'язань необмежений період часу. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Аналізуючи матеріали справи та наведені норми закону, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості та стягнути з останньої на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк " ПриватБанк " заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 27572 грн. 57 коп. станом на 14.01.2015 року. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України та стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 275 грн. 73 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved