Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, зазначивши, що 20 грудня 1996 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті на території Головківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області залишилося спадкове майно у виді права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства АФ "Живун", який належав [PERSON], залишкова вартість якого становить 3393,00 грн. Позивач, після смерті [PERSON], фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. [PERSON], будучи спадкоємицею майна померлого [PERSON] відповідно до закону, як його дружина, звернулась до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовив їй в зв"язку із відсутністю документів, які б підтверджували склад спадкового майна. Позивач та її представник у судове засідання не зявилися, надіславши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника Головківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області та про визнання позову повністю. Враховуючи листи представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається із копії повторного свідоцтва про смерть серії 1-СР № 051875 від 02.02.2007 року, 20 грудня 1996 року помер [PERSON], після смерті якого на території Головківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області відкрилася спадщина у виді майнового паю. Згідно свідоцтва про одруження серії І-ЯР № 070142 від 23.11.1955 року позивач, як дружина спадкодавця, є спадкоємцем першої черги спадкування відповідно до закону. Як вбачається із довідки виконавчого комітету Головківської сільської ради Чигиринського району Черкаської області від 20.12.2016 року № 1111, у [PERSON] наявний майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства АФ "Живун", залишкова вартість якого становить 3393,00 грн. (а.с. 8). Згідно даних Чигиринської державної нотаріальної контори від 18.01.2017 року № 08/01-16, після смерті [PERSON], із заявою про прийняття спадщини за законом зверталася [PERSON], інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини за законом чи за заповітом чи про відмову від прийняття спадщини не зверталися, де постановою про нотаріальну відмову від 28.12.2016 року № 1125/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний майновий пай в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Як вбачається зі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.12.2003 року, позивач прийняла частину спадщини після померлого 20.12.1996 року [PERSON] у виді земельної частки (пай), земельної ділянки та грошових вкладів з належними процентами (а.с. 7). Так, з огляду на те, що спадщина після смерті [PERSON] відкрилася та була прийнята до 01 січня 2004 року, то правовідносини, що виникли, регулюються нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. За змістом ст.6 ЦК УРСР кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права. За загальними положеннями про спадкування за ЦК УРСР 1963 року, зокрема згідно зст.524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Заповіт повинен бути укладений письмовій формі з зазначенням місця і часу його укладення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений. (ст.541 ЦК УРСР). Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (ст.525 ЦК УРСР). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно дост.549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Європейський суд з прав людини в своїх рішенням вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Новоселецький проти України" від 11 березня 2003 року, "Федоренко проти України" від 1 червня 2006 року). На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що оскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлого [PERSON] не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити та визнати за позивачем право власності на майновий пай в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved