Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить виділити в натурі [PERSON] та визнати за нею правло власності на житлову кімнату 1-3 площею 20,7 кв.м.; веранду літ «А»,яка складається з веранти 1-1 площею 10.1 кв.м. та 1-2 ванної площею 4.0 кв.м.; літню кухню під літерою «Б», сарай літера «Г», гараж літера «К», сарай літери «В», сарай літери «Д», водопровідну свердловину, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Іншу частину виділити [PERSON] . Припинити право спільної часткової власності на домоволодіння для сторін. Залишити у загальному користуванні сторін хвіртку, ворота металеві, огорожу № 2 та туалет літери «М». Стягнути з [PERSON] на користь позивача компенсацію частки в сумі 1797,50 грн. Земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з кадастровим № 6523255100:06:004:0001 залишити у загальному користуванні. Поділити між сторонами земельну ділянку з кадастровим № 6523255100:06:004:0002, яка надана для ведення особистого селянського господарства та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0959 га. з геометричними розмірами по периметру (по правій межі за годинковою стрілкою) по існуючій огорожі 6,21 м., 6,21 м., 2,64 м., 24,45 м; по межі без огорожі присадибної ділянки житлового будинку [ADDRESS] 43,84 м., по лінії розподілу 4,8 м., 17,4 м., 34,4 м.; по існуючій огорожі 17,2 м. Мотивуючи свої вимоги, представник позивача вказує, що [PERSON] є власницею Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 429, виданого Каланчацькою нотарільною конторою від 22.03.2017 року. Також позивач є власником Ѕ частки земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий № 6523255100:06:004:0001, площею 0,15 га. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1464, виданного Каланчацькою нотарільною конторою від 30.08.2017 року та власницею Ѕ частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства кадастровий № 6523255100:06:004:0002 площею 0,1918 га. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1465, виданого Каланчацькою нотарільною конторою від 30.08.2017 року. Власником іншої частини спільної часткової власності є [PERSON] . Між сторонами виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного володіння не досягнуто. Ухвалою судді Каланчацького районного суду від 04.09.2020 позовну заяву залишено без руху. Ухвалою судді Каланчацького районного суду від 16.09.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 01.12.2020 року призначено по справі будівельно-технічну експертизу та зупинено провадження по справі. Ухвалою суду від 04.02.2021 року відновлено провадження по справі в зв`язку з надходженням висновку експерта. Ухвалою суду від 20.04.2021 року закрито підготовче провадження по справі, прийнято до розгляду уточнену позовну заяву, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача адвокат Кушнеренко Т.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. З урахуванням висновку експерта, просила виділити позивачу [PERSON] в натурі частину житлового будинку з господарськими спорудами та побудовами згідно першого варіанту поділу домоволодіння (частину яка належить співвласнику [ADDRESS] , який запропоновано у висновку експерта № 207/20) та визнати право власності за позивачем на вказане майно. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду позовні вимоги [PERSON] не визнав та пояснив, що він не згоден із запропонованими, згідно висновку експерта, варіантами виділу майна в натурі співвласникам. Оскільки вважає, що водопровідну свердловину слід залишити в користування обох сторін. Крім того, зазначив, що гараж будував він особисто ще за життя батьків в 1987 році, тому він має залишитися йому, літня кухня також не повинна виділятися одному співвласнику. Також заперечує щодо виділу позивачу в натурі частини городу на яку вона претендує, оскільки саме він обробляє дану частину городу і не бажає займати іншу частину. Суд, дослідивши письмові докази, оцінивши їх відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~на належність, допустимість, достовірність та взаємозв`язок між собою приходить до наступного висновку. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивач [PERSON] є власницею Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 429, виданого Каланчацькою нотарільною конторою від 22.03.2017 року. Також позивач є власником Ѕ частки земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий № 6523255100:06:004:0001, площею 0,15 га. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1464, виданого Каланчацькою нотарільною конторою від 30.08.2017 року та власницею Ѕ частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства кадастровий № 6523255100:06:004:0002 площею 0,1918 га. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1465, виданого Каланчацькою нотарільною конторою від 30.08.2017 року. Відповідач [PERSON] є власником Ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 429, виданного Каланчацькою нотарільною конторою від 22.03.2017 року. Відповідачє є також власником Ѕ частки земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий № 6523255100:06:004:0001, площею 0,15 га. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1462, виданного Каланчацькою нотарільною конторою від 30.08.2017 року та власником Ѕ частини земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства кадастровий № 6523255100:06:004:0002 площею 0,1918 га. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1463, виданого Каланчацькою нотарільною конторою від 30.08.2017 року. Спадщина на яку видані зазначені свідоцтва складається з житлового будинку літера "А", кухні літери "Б", сараю літери "В", сараїв літери "Г", "Д", "Ж", "З", "И", гаражу літери "Е", "К", погрібу літери "Л", туалету літери "М", водопроводу № 1, огорожі № 2. Відповідно до технічного паспорту\~житловий будинок літ. «А», загальною площею 64,7 кв.м. складається з веранди 10,1 кв.м., ванної, 4 кв.м., житлової кімнати 20,7 кв.м., кухні 7,9 кв.м. коридора 4,5 кв.м., житлової кімнати 10,6 кв.м., житлової кімнати 6,9 кв.м. Крім того, до спадщини входять земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства кадастровий № 6523255100:06:004:0002 площею 0,1918 га. та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий № 6523255100:06:004:0001, площею 0,15 га. З висновку судової будівельно - технічної та земельно-технічної експертизи № 207/20 від 25.01.2021 року слідує, що пропонується два варіанти виділу в натурі житлового будинку [ADDRESS] . Так, при першому варіанті поділу пропонується залишити в загальному користуванні хвіртку вартістю 371 грн., ворота металеві вартістю 2032 грн., огорожу № 2 вартістю 7084 грн. туалет літери «М» вартістю 6018 грн. Виділити першому співвласнику з часткою 1/2 в житловому будинку наступні приміщення: 1-3 житлова пл. 20,7 кв.м., вартістю 35179 грн., веранда літ. «А» вартістю 21142 грн., 1-1 веранда площею 10,1 кв.м., вартістю 15144 грн., 1-2 ванна площею 4,0 кв.м., вартістю 5998 грн. Всього загальна площа 34,8 кв.м. в тому числі житлова площа 20,7 кв.м. вартістю 56321 грн. Надвірні будівлі та споруди: літня кухня літери «Б» вартістю 31595 грн., сарай літери «Г» вартістю 5891 грн., гараж літери «К» вартістю 26546 грн., сарай літери «В» вартістю 11026 грн., сарай літери «Д» вартістю 3687 грн., водопровідна свердловина вартістю 9634 грн., разом вартість 88379 грн. Всього вартість 144700 грн. Реальна частка дорівнює 49/100, що менше ніж Ѕ частина співвласника на 1/100 (різниця 1797,50 грн). Виділити другому співвласнику з часткою 1/2 в житловому будинку наступні приміщення: 1-4 кухня пл. 7,9 кв.м., вартістю 13426 грн., 1-5 коридор пл. 4,5 кв.м. вартістю 7647 грн., 1-6 житлова площею 10,6 кв.м., вартістю 18014 грн., 1-7 житлова площею 6,9 кв.м., вартістю 11726 грн. Всього загальна площа 29,9 кв.м. в тому числі житлова площа 17,5 кв.м. вартістю 50813 грн. Надвірні будівлі та споруди: гараж літери «Е» вартістю 65284 грн., сарай літери «Ж» вартістю 8470 грн., сарай літери «З» вартістю 4596 грн., сарай літери «И» вартістю 2227 грн., погріб з шийкою вартістю 11811 грн., туалет дерев`яний вартістю 1977 грн., водопровідн № 1 вартістю 3117 грн., разом вартість 97482 грн. Всього вартість 148295 грн. Реальна частка дорівнює 51/100, що більше ніж Ѕ частина співвласника на 1/100. Сума грошової компенсації , яка виплачується співвласником № 2 з реальною часткою 51/100 на користь співвласника № 1 з реальною часткою 49/100 складає 1797,50 грн. Вартість загальнобудівельних робіт, проведення яких необхідно для забезпечення ізольованого користування частинами будинку по [ADDRESS] складає 29285 грн. При другому варіанті поділу пропонується залишити в загальному користуванні хвіртку вартістю 371 грн., ворота металеві вартістю 2032 грн., огорожу № 2 вартістю 7084 грн. туалет літери «М» вартістю 6018 грн. Виділити першому співвласнику з часткою 1/2 в житловому будинку наступні приміщення: 1-3 житлова пл. 20,7 кв.м., вартістю 35179 грн., 1-4 кухня площею 7,9 кв.м., вартістю 13426 грн., 1-5 коридор пл. 4,5 кв.м. вартістю 7647 грн. Всього загальна площа 33,1 кв.м. в тому числі житлова площа 20,7 кв.м. вартістю 56252 грн. Надвірні будівлі та споруди: літня кухня літери «Б» вартістю 31595 грн., сарай літери «Г» вартістю 5891 грн., гараж літери «К» вартістю 26546 грн., сарай літери «В» вартістю 11026 грн., сарай літери «Д» вартістю 3687 грн., водопровідна свердловина вартістю 9634 грн., разом вартість 88379 грн. Всього вартість 144631 грн. Реальна частка дорівнює 49/100 , що менше ніж Ѕ частина співвласника на 1/100 (різниця 1866,50 грн). Виділити другому співвласнику з часткою 1/2 в житловому будинку наступні приміщення: 1-6 житлова пл. 10, 6 кв.м., вартістю 18014 грн., 1-7 житлова пл. 6,9 кв.м. вартістю 11726 грн., веранда літери «А» вартістю 21142 грн., 1-1 веранда пл. 10,1 кв.м., вартістю 15144 грн., 1-2 ванна пл. 4,0 кв.м. вартістю 5998 грн. Всього загальна площа 31,6 кв.м. в тому числі житлова площа 17,5 кв.м. вартістю 50882 грн. Надвірні будівлі та споруди: гараж літери «Е» вартістю 65284 грн., сарай літери «Ж» вартістю 8470 грн., сарай літери «З» вартістю 4596 грн., сарай літери «И» вартістю 2227 грн., погріб з шийкою вартістю 11811 грн., туалет дерев`яний вартістю 1977 грн., водопровідн № 1 вартістю 3117 грн., разом вартість 97482 грн. Всього вартість 148364 грн. Реальна частка дорівнює 51/100, що більше ніж Ѕ частина співвласника на 1/100. Сума грошової компенсації, яка виплачується співвласником № 2 з реальною часткою 51/100 на користь співвласника № 1 з реальною часткою 49/100 складає 1866,50 грн. Вартість загальнобудівельних робіт, проведення яких необхідно для забезпечення ізольованого користування частинами будинку по [ADDRESS] складає 31109 грн. Земельна ділянка площею 0,1500 га. з кадостровим №6523255100:06:004:0001 по [ADDRESS] залишається в загальному користуванні при обох варіантах розподілу нерухомого майна. Крім того, згідно згідно висновку експерта № 207/20 від 25.01.2021 пропонується один варіант визначення порядку користування земельною ділянкою площею 0, 1918 га. для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] з кадастровим № 6523255100:06:004:0002. Так співласнику №1 пропонується виділити в користування цілісну ізольовану земельну ділянку площею 0,0959 га., що відповідає його частки з проходом з ділянки загального користування, з геометричними розмірами по периметру (по лівій межі за годинниковою стрілкою) по існуючій огорожі 14,28 м., 27,48 м., 12,48 м., 11,41 м., по лінії розподілу 34,4 м., 17,4 м., 4,8 м. по межі без огорожі присадибної земельної ділянки житлового будинку [ADDRESS] 9,0 м до перетину з існуючою огорожею. Співласнику № 2 пропонується виділити в користування цілісну ізольовану земельну ділянку площею 0,0959 га., що відповідає його частки з проходом з ділянки загального користування, з геометричними розмірами по периметру (по правій межі за годинниковою стрілкою) по існуючій огорожі 6,21 м., 6,21 м., 2,64 м., 24,45 м., по межі без огорожі присадибної земельної ділянки житлового будинку [ADDRESS] 43,84 м по лінії розподілу 4,84 м., 17,4 м., 34,4 м. по існуючій огорожі 17,2 м. Зі змісту статей\~10,\~11,\~12,\~13 ЦПК України\~в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору суд керується\~Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. Відповідно до\~статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно\~статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Як встановлено\~статтею 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України). Відповідно до ч. 1 та ч. 2\~ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності, а за ч. 1\~ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Тобто, статус спільної власності двох або більше осіб залежить від визначення чи не визначення часток кожного зі співвласників у праві власності: якщо такі частки визначені - право власності належить співвласникам на праві спільної часткової власності, а якщо частки співвласників у праві власності не визначені - спільна власність є спільною сумісною власністю. Як вбачається із матеріалів справи і підтверджується наявними у ній письмовими доказами, сторонам по справі на праві спільної часткової власності належить по Ѕ частці житлового будинку, що розташований за адресою з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . А також є співвласниками земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд кадастровий № 6523255100:06:004:0001, площею 0,15 га. та співвласниками земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства кадастровий № 6523255100:06:004:0002 площею 0,1918 га. За приписами\~статті 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Статтею 364 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. У пункті 6\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»\~роз`яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Статтями\~363,\~367 ЦК України\~передбачено, що поділ (виділ частки) майна, що є об`єктом спільної часткової власності, в натурі між співвласниками припиняє право спільної часткової власності щодо цих співвласників. Здійснення поділу спірного майна між сторонами є можливим, при цьому на позивача та відповідача покладається обов`язок провести переобладнання житлового будинку відповідно до висновку будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 207/20 від 25.01.2021 року. Враховуючи вищевикладене, вившивши висновок будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 207/20 від 25.01.2021 року, наданий судовим експертом Гришиною В.М., враховуючи вартість робіт, які нобхідно виконати по реконструкції житлового будинку для ізолювання часток спірного будинку та вартість компенсації, яку нобхідно виплатити співвласнику, який отримує більшу частку ніж 1/2, суд вважає, що слід здійснити поділ спільного майна саме по першому варіанту поділу, який запропонований експертом. Тому, суд вважає за необхідне виділити позивачу [PERSON] та визнати за нею правло власності на житлову кімнату 1-3 площею 20,7 кв.м.; веранду літ «А», яка складається з веранди 1-1 площею 10.1 кв.м. та 1-2 ванної площею 4.0 кв.м.; літню кухню під літерою «Б», сарай літера «Г», гараж літера «К», сарай літери «В», сарай літери «Д», які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Іншу частину виділити [PERSON] . Даний виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, згідно висновку експерта, і вказані частини за розміром відповідають розміру часток співвласників. При цьому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію за відступ від ідеальних часток у розмірі 1797,50 грн. \~ \~ При\~цьому \~позовна вимога\~ про\~виділ в\~натурі \~позивачу водопровідної\~свердловини задоволенню\~не підлягає\~з слідуючих\~підстав.\~Так судом\~втановлено,\~що сторонам\~належить на\~праві \~власності по Ѕ\~частині \~житлового \~будинку з\~господарськими \~будівлями \~та спорудами,\~що знаходяться\~ в\~ [ADDRESS] \~на підставі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину \~за законом\~ №\~429,\~виданого Каланчацькою\~нотарільною конторою\~від 22.03.2017\~року.\~До вказаного\~майна належить\~житловий будинок\~ літера\~"А",\~кухня літери\~"Б",\~сарай літери\~ "В",\~ сараї\~літери "Г",\~"Д",\~"Ж",\~"З",\~"И",\~гараж \~літери "Е",\~"К",\~ погріб\~ літери\~ "Л",\~туалет літери\~ "М",\~ водопровод\~№ 1,\~ огорожа\~№ 2.\~ Водопровідна свердловина не належить до майна, яке отримали сторони на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, не зазначене воно і в технічному паспорті на житловий будинок від 23.10.2017 року. Отже сторони не набули право власності на водопровідну свердловину, а тому не можуть ставити питання про про її виділ у натурі із спільної часткової власності. Також відповідач [PERSON] не погоджуючись з позовними вимогами посилався на той факт, що гараж будував він особисто в 1987 році, тому він має залишитися йому. Даний факт підтверджував показами свідків [PERSON] та [PERSON] , однак вказані доводи суд до уваги не приймає, оскільки зазаначене нерухоме майно згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.2017 року входило до спадкової маси після смерті [PERSON] і за життя належало останній. Належних та допустимих доказів на підтвердження того факту, що спірний гараж належить саме відповідачу, останній до суду не надав. Крім того, у відповідності до положень статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. У постанові від 01 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16 Верховний Суд України дійшов висновку, що при вирішенні спору, визначаючи варіанти користування земельною ділянкою, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку. Якщо суд установить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд установлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном. Враховуючи викладене суд вважає за можливе виділити позивачу та визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0959 га. з геометричними розмірами по периметру (по правій межі за годинковою стрілкою) по існуючій огорожі 6,21 м., 6,21 м., 2,64 м., 24,45 м; по межі без огорожі присадибної ділянки житлового будинку [ADDRESS] 43,84 м., по лінії розподілу 4,8 м., 17,4 м., 34,4 м.; по існуючій огорожі 17,2 м. Іншу частину виділити відповідачу. При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо того, що саме він має намір користуватися даною частиною спірної земельної ділянки, оскільки відповідачем всупереч вимог статей 12, 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів та не доведено обставин, які б свідчили про порушення його прав при даному виділі як співвласника земельної ділянки. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840,80 грн. та 7200 грн. в рахунок відшкодування вартості будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 207/20 від 25.01.2021 року Відповідно до ч.1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так з матеріалів справи вбачається, що згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 56 від 20.08.2020 року позивачем сплачено адвокату Кушнеренко Т.В. 5000 грн. Зі звіту про списання суми гонорару за надання послуг у вигляді складення процесуальних документів та представництво інтересів позивача, вбачається перелік наданих послуг та остаточна сума гонорару. Тому суд вважає, що підлягає також стягненню з відповідача на користь позивача сума витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved