Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ЗАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] 01.08. 2008 року уклали кредитний договір №MKXRRX04000054. Згідно умов даного договору відповідачка [PERSON], отримала кредит у розмірі 4623,39 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між нею та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. У зв'язку з порушенням відповідачкою зобов'язань за кредитним договором, станом на 29.04. 2014 рік, виникла заборгованість у розмірі 25112,83 гривень, яка складається з наступного: 2391,74 гривень - заборгованість за кредитом; 90,52 гривень - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 349,31 гривень - заборгованість по комісії за користування кредитом; 20609,22 гривень - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за кредитним договором; 1672,04 гривень штрафи, відповідно до умов договору. У зв'язку з наведеним, просили стягнути з відповідачки на їх користь заборгованість за кредитним договором в сумі 25112,83 гривень та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак представник банку Олексик В.В., надіслав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує повністю, з підстав наведених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідачка [PERSON], в судовому засіданні, на задоволенні позовних вимог заперечує. Поряд з цим, просила суд застосувати строк позовної давності в частині стягнення пені, про що, надала суду письмову заяву. Заслухавши відповідачку, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До кредитних відносин застосовуються положення, що регулюють відносини позики. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що між відповідачкою [PERSON] та ЗАТ КБ "Приватбанк", 01.08. 2008 році, було укладено кредитний договір № MKXRRX04000054, згідно умов якого, відповідачка отримала кредит у розмірі 4623,39 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між нею та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідачки у заяві. 30.04. 2009 року, ішенням загальних зборів акціонерів, було змінено організаційно-правову форму ЗАТ КБ "Приватбанк"було змінено на ПАТ КБ "Приватбанк". Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № MKXRRX04000054 01.08. 2008 року, станом на 29.04. 2014 року за відповідачкою [PERSON], рахується заборгованість в сумі 25112,83 гривень, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 2391,74 гривень; заборгованість по відсотках - 90,52 гривень; заборгованість по комісії - 349,31 гривень; нарахована пеня за прострочення виконання кредитного зобов'язання - 20609,22 гривень; нараховані штрафи - 1672,04 гривень. Таким чином, у даному випадку, має місце факт неналежного виконання відповідачкою зобов'язань за кредитними договором. Між тим, відповідно до норм Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідачка [PERSON], просила суд застосувати строк позовної давності в частині стягнення пені. Вирішуючи питання про застосування строку позовної давності в частині стягнення пені суд виходить з наступного. Статтею 256 ЦК України встановлено строк, який є позовною давністю, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.ст. 257, 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, до вимог, в тому числі, про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Стаття 253 ЦК України встановлює, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON], припинила сплачувати кредитні кошти на користь позивача з 09.04. 2010 року. Таким чином, суд пов'язує початок перебігу строку позовної давності з моменту настання події, оскільки строк кредитного зобов'язання між сторонами не визначений кредитним договором, тому моментом, з якого суд пов'язує початок перебігу строку позовної давності в частині стягнення пені слід обчислювати з 09.04. 2010 року, тобто з дня коли відповідачка припинила сплачувати кредитні кошти на користь банку. За змістом ст. 267 ЦК України у випадку, коли особа зробила заяву про застосування позовної давності, яка вже минула, суд має підстави для відмови в позові. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачкою умов договору, а відповідачкою жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що у позові слід задовольнити частково, а саме, стягнути з відповідачки, заборгованість на загальну суму 4503,61 гривень, що складається із наступного: заборгованість за кредитом в сумі 2391,74 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 90,52 гривень; заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 349,31 гривень; штраф (фіксована частина) в сумі 500 гривень; штраф (процентна складова) в сумі 1172,04 гривень, а в стягнення пені за прострочення зобов`язань в сумі 20609,22 гривень - відмовити. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з в користь ПАТ КБ "Приватбанк" судові витрати, що складаються з 243.60 гривень судового збору, сплачені позивачем при подачі позову, тобто суму судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial