Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

У вересні 2017 року позивач звернулась з позовом до суду до відповідача [PERSON], третя особа - Служба у справах дітей та сім"ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації у Київській області, про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що 27 лютого 2009 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис - № 36. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.11.2010 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 11 вересня 2009 року серії [NUMBER], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її вихованні та утриманні. Посилаючись на вищевикладене та норми закону позивач просила суд ухвалити рішення яким позбавити [PERSON], батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON]. Позивач в судове засідання з'явилась. Позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив його задовольнити. Третя особа Служба у справах дітей та сім"ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації у Київській області в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулась до суду із заявою про слухання справи у їх відсутність. Вислухавши сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що 27 лютого 2009 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], актовий запис - № 36. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.11.2010 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 11 вересня 2009 року серії [NUMBER], який проживає разом з матір'ю та знаходиться на її вихованні та утриманні. На сьогоднішній день вихованням та утриманням сина займається позивач - [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] написав заяву, якою надав згоду та не заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Таким чином, з вищевикладених обставин вбачається, що вихованням, утриманням малолітнього сина займається його мати [PERSON]. Вона створив всі необхідні умови для якнайкращого розвитку дитини, дитина виховується в люблячій атмосфері сім'ї, забезпечена всім необхідним. Згідно висновку органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 24.05.2017 р. щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON]. Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON]. Враховуючи наведене та

Outcome: approved