Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

11 серпня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, в якому вказала, що 08 червня 2014 року [PERSON], на подвір'ї будинку [ADDRESS] безпідставно висловився на її адресу образливі звертання , які містили нецензурну лайку та назвав її та її сім'ю "жидами та сепаратистами" , чим принизив її честь та гідність і завдав їй моральної шкоди , яку вона оцінює в розмірі 3000 гривень і прохає стягнути з відповідача на її користь. В судовому засіданні позивач [PERSON], підтримала свій позов по тих підставах, що викладені в позовній заяві і пояснила , що 08 червня 2014 року між нею та [PERSON], виник конфлікт в ході якого останній в присутності свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] висловився на її адресу брутальною лайкою та назвав її "жидами та сепаратистами". Крім того 11 липня 2014 року між нею та матір'ю [PERSON]- [PERSON] виник спір щодо видалення зламаної гілки. В ході якого в розмову втрутився [PERSON], та знову висловився на її адресу образливими словами "жидами та сепаратистами". Свідком цього інциденту була [PERSON] Дані висловлювання сильно її образили , оскільки її чоловік [PERSON] єврейської національності і вона фактично є членом єврейської сім'ї, крім того вона ніколи не висловлювала думок , щодо поділу України , вона та її сім'я є патріотами України і ідентифікація її з категорією осіб , які на даний час вчиняють дії направлені на відторгнення території України в сьогоднішній ситуації , яка склалася на Донбасі є для неї також образою. Вище зазначені дії [PERSON] їй спричинили сильні душевні хвилювання, що негативно відобразилося на стані її здоров'я, а саме у неї підвищився артеріальний тиск, внаслідок чого вона змушена була приймати пігулки для його нормалізації. Як наслідок у неї погіршився душевний спокій, сон та апетит. Своїми діями [PERSON], спричинв їй моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 3000 гривень. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що дійсно 08.06.2014 року між ним та [PERSON] виник конфлікт в ході якого він висловився фразою "вам жидам все мало", при цьому під словом "жид" він мав на увазі жадібну людини , а не людину єврейської національності. Будь-яких лайливих чи нецензурних слів на адресу [PERSON], він не висловлював. Що стосується вислову "сепаратисти", [PERSON], пояснив , що на той час в м.Луганську озброєні особи захопили адміністративні будівлі на яких вивісили правори "ЛНР", тому він звертаючись до [PERSON], яка проживає в Луганській області, висловився "там ваші сепаратисти вивісили правпор "ЛНР", яким лише констатував факт і не мав на меті ображати її. 11 липня 2014 року між ними взагалі не було ніякого конфлікту і він позивачку [PERSON] словами "жиди та сепаратисти" не ображав. Представник відповідача [PERSON], адвокат [PERSON], висловив заперечення проти позову і зазаначив, що слово "Жид" має багато значень , використовується в літературних творах і не є образливим чи лайливим. Його довіритель [PERSON], використав його в значенні "Жид - людина жадібна" і не мав на меті образити єврейську націю. Що стосується вислову "сепаратисти", той він останнім часом часто використовується, як у побутовій розмові так і взасобах масової інформації і також не є образливим. Також зазначив , що позивач [PERSON] в своєму позові не обгрунтувала та не довела розмір спричиненої їй моральної шкоди. Крім того даний цивільний позов не відповідає по своєму змісту предмету позову " про захист честі гідності та ділової репутації" оскільки з боку [PERSON], не було поширення недостовірної інформації, а його висловлювання були особистою думкою тобто оціночним судженням, що не може бути відповідно до ст.277 ЦК України предметом судового захисту, тому він прохає відмовити в його задоволенні. Свідок [PERSON], суду пояснив, що він є чоловіком позивача [PERSON] 08 червня 2014 року він був свідком конфлікту між його дружиною та [PERSON], в ході якого останній висловлювався брутальною лайкою та висловився на адресу дружини словами "жиди та сепаратисти". Дані висловлювання дуже образили його самого , оскільки він є особою єврейської національності та його дружину, внаслідок чого вона дуже розхвилювалася в неї відразу піднявся артеріальний тиск, після чого він відвів її до квартири де вона прийняла пігулки для нормалізації тиску. В цей же день він поїхав до Сєвєродонецька Луганської області на роботу. Протягом двох тижнів він щодня дзвонив дружині і з розмов розумів, що дружину ще довгий час не покидали хвилювання спричинені тим інцидентом. 11 липня 2014 року від дружини він дізнався , що [PERSON] знову висловився на її адресу образливими словами "жиди та сепаратисти", що знову викликало в неї сильні душевні хвилювання та погіршення самопочуття. Свідок [PERSON], суду пояснила , що є головою ОСББ будинку [ADDRESS] в якому проживають позивач та відповідач. 04 червня 2014 року в її присутності в ході сварки [PERSON], висловлювався брутальною лайкою та назвав [PERSON] "жиди та сепаратисти". Від чого остання сильно розхвилювалася, обличчя її почервоніло. Вона разом з [PERSON], відвели [PERSON] до квартири де виряли тиск , який виявився підвищеним. Пізніше вона разом з [PERSON], ходили на прийом до голови Куйбишевської райдержадміністрації Запорізької області з приводу даного інциденту з проханням вжити заходів, однак їм не допомогли, мотивуючи відсутністю у райдержадміністрації на це відповідних повноважень. Також їй відомо, зі слів [PERSON] , що 11 липня 2014 року [PERSON] знову образив останню словами "жиди та сепаратисти", після чого [PERSON], повторно зверталася до голови райдержавдміністрації , який порадив звернутися до суду за захистом своїх прав. Свідок [PERSON] суду повідомила , що 11 липня 2014 року вона чула розмову на підвищених тонах між [PERSON], та [PERSON], в яку втрутився [PERSON], і звертаючись до своєї матері [PERSON] сказаав "не займай їх це ж жиди та сепаратисти", вказуючи при цьому на [PERSON] Суд вислухав пояснення сторін свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З пояснень позивача, свідків судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], 08 червня 2014 року відбулася сварка під час якої відповідач [PERSON], висловлювася брутальною лайкою та назвав відповідача [PERSON] "жидами та сепаратистами", які остання сприйняла як сильну образу і приниження її честі та гідності. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Відповідно до статті 275 ЦК України, фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦК України. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Стаття 297 ЦК України встановлює, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пунктах 4, 27 Постанови від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", які мають для суду характер правового звичаю і підлягає застосуванню через статтю 7 ЦК України, убачається, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло. З'ясувавши обставини при яких [PERSON], допустив вище зазначені висловлювання на адресу [PERSON], врахувавши, що вони мали не поодинокий, а систематичний характер , також взявши до уваги реакцію [PERSON] та очевидців події на дані висловлювання, суд вважає що своїми діями, які мали місце 08 червня 2014 року та 11 липня 2014 року [PERSON] допустив образливі висловлювання на адресу позивача [PERSON], які принижують її гідність та честь, тим самим порушують її немайнові права, а тому підлягають захисту в судовому порядку. Доводи відповідача та його представника , про те що слово "жид" має багато значень і використовується навіть у літературних творах та слово "сепаратист" є на даний час розповсюдженим загально вживаним , і вони не є брутальною лайкою чи образливими і були використані [PERSON], як оціночні судження, судом не приймається до уваги як підстава для відмови в задоволенні позову виходячи з слідуючого: Так в судовому засіданні встановлений факт того , що [PERSON], 08 червня 2014 року в ході сварки з [PERSON] висловлювався брутальною лайкою та висловився на адресу останньої словами "жиди та сепаратисти". Проаналізувавши дії [PERSON], суд прийшов до висновку , що він допустив дані висловлювання (оціночні судження) не з метою доведення своєї думки до відома інших осіб , а з метою образити та принизити гідність [PERSON]., і саме так ці висловлювання сприйняли позивачка та особи , які були очевидцями цих подій. До тогож [PERSON], достовірно знаючи , що [PERSON] сприйняла його висловлювання як образливі, повторно 11 липня 2014 року висловив на її адресу подібні висловлювання, на думку суду з метою знову образити та принизити [PERSON] Помилковими є і доводи представника відповідача про те , що дані правовідносини не являються предметом судового захисту. Відповідно до п. 4 частини 2 статті 23 ЦК Україниморальна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до ст.16 ЦК України в тому числі і захисту гідності та честі є вимоги по відшкодуванню моральної шкоди, яка заподіяна позивачу. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Суд приходить до висновку , що неправомірними діями [PERSON], позивачу [PERSON] завдана моральна шкода , яка полягає у її душевних стражданнях, пов'язаних з приниженням її честі та гідності. Вирішуючи питання про визначення розміру моральної шкоди суд виходить із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому суд враховує, що визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою, приймає до уваги конкретні обставини по справі, а також враховує матеріальне становище відповідача. У зв'язку з цим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 500 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: partial