Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом ,в якому просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO]. На обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона, [PERSON], перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, [PERSON] з 09 лютого 2010 року. Шлюб між ними було розірвано 08 вересня 2011 року рішенням Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області. [INFO] року у неї народилась донька [PERSON]. З 2011 року [PERSON] відбував покарання в місцях позбавлення волі у ВК № 87 м. Горлівка Донецької обл., вул. Живописна, 1. У зв'язку з політичною обстановкою в країні та проведенням антитерористичної операції у Донецькій області, та зокрема у м. Горлівка, вона вимушена була переїхати разом з дитиною у 2015 році зі свого постійного місця реєстрації та проживання у м.Кам'янське, де вони були поставлені на облік, як особи, які переміщені з тимчасово окупованої території України або проведення антитерористичної операції та стали постійно проживати за адресою: [ADDRESS]. Вона та дитина мешкають однією сім'єю з [PERSON], працездатною особою, яка має постійний заробіток. [PERSON] допомагає їй матеріально та в вихованні її доньки [PERSON]. З моменту народження доньки [PERSON], відповідач її життям не цікавився і не цікавиться по теперішній час, хоча вона йому повідомляла про народження доньки, не приймав і не приймає участі ані у вихованні дитини, ані у її матеріальному утриманні. Для нього взагалі доньки не існує, бо ніякого прояву батьківської уваги чи піклування протягом семи років не було. Відношення [PERSON] до дитини, до виконання ним своїх батьківських обов'язків, не залишає сподівань на те, що коли-небудь він проявить батьківські почуття по відношенню до доньки. Всі батьківські почуття відповідача взагалі відсутні, тому вона вважає, що у теперішній час необхідно вирішити питання про позбавлення відповідача батьківських прав. Вона, як мати, робе все можливе для того, щоб виховати дитину гідною людиною, має почуття відповідальності за доньку, котру бажає та може виховувати у нормальних умовах, в піклуванні та любові. У [PERSON] хороші побутові умови. Вони мешкають в кімнаті, розташованій за адресою: [ADDRESS]. Донька відвідує комунальний заклад «Середня загальноосвітня школа №5 ім. Г. Романової». У зв'язку з тим, що відповідач самоусунувся від виховання та утримання доньки, а його відношення до своїх батьківських обов'язків виключає участь у житті неповнолітньої дитини, вважає, що [PERSON] може бути позбавлений батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення .(а.с.27). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. 21 грудня 2017 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого 09.02.2010 року Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, між сторонами було укладено шлюб (а.с.9), який рішенням рішенням Микитівського районного суду м. Горлівки Донецької області від 08 вересня 2011 року - було розірвано. (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 12 липня 2010 року Калінінським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. (а.с.10). Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 02.02.2015 року, [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою в м.Кам'янське та з нею переміщена неповнолітня донька - [PERSON], [INFO] (а.с.12). Згідно довідки КЗ "Середня загальноосвітня школа №5 ім.Г.Романової " Кам'янської міської ради №193 від 04.10.2017 року [PERSON], [INFO], дійсно навчається в 2-Б класі КЗ "Середня загальноосвітня школа №5 ім.Г.Романової" Кам'янської міської ради .(а.с.13). Згідно з характеристикою адміністрації КЗ «СЗШ №5 м.Кам'янське» Кам'янської міської ради, [PERSON] зарекомендувала себе як дисциплінована, уважна учениця. Володіє навчальним матеріалом на достатньому рівні. Навчається в повну міру своїх сил. Має змішану пам'ять, добре запам'ятовує навчальний матеріал. Виявляє творче мислення. Має здібності до вивчення гуманітарних предметів. На уроках завжди уважна, активна, виконує домашні завдання, допомагає товаришам. Має добрий загальний розвиток. Багато читає, любить малювати. До громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у громадському житті класу. Скромна, весела, товариська, стримана, урівноважена, розсудлива, дисциплінована, самостійна. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Користується повагою серед товаришів. Має багато друзів,підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Мати, [PERSON], приділяє велику увагу вихованню дівчинки, співпрацює з класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. Батько, не цікавиться шкільними успіхами дитини. За період навчання дочки жодного разу не з'явився до школи, не поспілкувався з учителем навіть по телефону. Участі батька у шкільному житті доньки мною, як класоводом, не спостерігається. (а.с.14). Згідно характеристики наданої завідуючим господарством санаторія-профілакторія [PERSON], вбачається, що [PERSON] разом з донькою [PERSON] з лютого 2015 року тимчасово мешкає в профілакторії ПАТ "Дніпровський меткомбінат", розташований за адресою: м.Кам'янське, вул.В.Логінова, 100. (а.с.16). [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗН Кам'янського району м.Кам'янське та отримує допомогу переміщеним особам на проживання в розмірі 884,00 гривені, щомісяця., а також щомісячну допомогу при народженні першої дитини в розмірі 1303,19 гривень. (а.с.18, 20). У контексті приписів ч.6 ст.19 СК України рішення органу опіки та піклування не є для суду обов'язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан (ст. 150 СК України). У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з ч.1 ст.164 СК України, у випадку ухилення матері, батька дитини від виконання своїх обов'язків по її вихованню, вони можуть бути позбавленні судом батьківських прав. При цьому, в розумінні п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, який узгоджується з нормами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей, про що зазначено в п.15 вказаної постанови. Таким чином, з аналізу зазначених вище положень закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України слідує, що позбавлення батьківських прав можливе лише у разі винної поведінки відповідача, свідомого нехтування ним своїми обов'язками, при цьому докази, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання обов'язків щодо виховання дитини мають бути безспірними. При вирішенні справи суд також приймає до уваги положення принципу 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй від 20.11.1959 року, відповідно до якого малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своїми батьками. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків відносно виховання неповнолітньої донька - [PERSON], [INFO], а тому позов підлягає до повного задоволення. Повний текст рішення викладено 22 грудня 2017 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved