Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернувся з позовом до [PERSON] та просить ухвалити рішення про стягнення суми боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11228422000 від 03.10.2007 року в розмірі 61442, 50 грн. 50 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.10.2007 року між ПАТ "УкрСиббанк" та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11228422000. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит в національній валюті в сумі 124 346,00 грн., а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 03.10.2014 року, згідно з графіком погашення кредиту. Всупереч умов кредитного договору відповідач не здійснив платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, у зв'язку з чим, станом на 25.11.2013 року відповідач має заборгованість по кредиту, яка складається з наступного : кредитна заборгованість - 52590, 98 грн.; заборгованість по процентам - 8851,52 грн.; пеня за прострочення сплати кредиту - 3611,33 грн.; пеня за прострочення сплати процентів - 1098,29 грн. Відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву, в якій просив суд розірвати договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 03.10.2007 р. № 11228422000 укладений між нею та ПАТ "УкрСиббанк". Свою вимогу мотивував тим, що поданий ПАТ "УкрСиббанк" позов про стягнення заборгованості, в разі його задоволення, може стати підставою для стягнення всієї суми заборгованості одночасно за рахунок заставного майна, що буде порушенням умов кредитного договору. Позивач у судове засідання не з'явився, представник позивача надав до суду заяву у якій просить розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. У зустрічному позові просив відмовити, посилаючись на його необґрунтованість. Відповідач позов визнав частково та суду пояснив, що дійсно отримував кредит, частково не погоджується з розрахунком заборгованості наданим позивачем. Зустрічний позов про розірвання договору підтримав у повному обсязі. Заслухавши доводи відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази суд приходить до такого висновку. Відповідно до п.1.1 договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 11228422000 від 03 жовтня 2007 року, ПАТ "УкрСиббанк" надав позичальнику [PERSON] кредитні кошти в сумі 124346,00 грн., а [PERSON], в свою чергу, зобов'язалась прийняти, належним чином використати та повернути дані кошти та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, визначених договором. (а.с. 5-19). Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитом, по кредитному договору №11228422000 від 03.10.2007 року, [PERSON], станом на 25.11.2013 р. має заборгованість за кредитом в сумі 52590, 98 грн. (а.с.21-22). Згідно довідки-розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом, по кредитному договору №11228422000 від 03.10.2007 року, [PERSON], станом на 25.11.2013 має заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 8851,52 грн. (а.с. 23-29) Згідно довідки-розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, по кредитному договору №11228422000 від 03.10.2007 року, [PERSON], станом на 25.11.2013 банком нараховано пеню в сумі 3611,33 грн. (а.с. 29-30). Згідно довідки-розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, по кредитному договору №11228422000 від 03.10.2007 року, [PERSON], станом на 25.11.2013 банком нараховано пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 1098,29 грн. (а.с. 30). Отже, суд вважає доведеним факт невиконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, що стверджується розрахунком заборгованості, вимогою банку, яка направлялись відповідачу, про погашення простроченої заборгованості (а.с.35). Відповідач не погоджувалась із розрахунком заборгованості, наданим позивачем, проте не надала свого розрахунку, а тому суд при вирішенні спору бере до уваги розрахунок позивача. Згідно ч.1, ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Із змісту ст. 525 ЦК України випливає, що одностороння відмова від зобов'язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1, ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальнику, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 1052 ЦК України закріплює право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором. Відповідно до п. 4.1 Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку пеню. (а.с.9) Частиною 3 статті 549 ЦК України, встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі та підлягають задоволенню. При вирішенні зустрічних позовних вимог суд виходить з такого. Свій зустрічний позов щодо розірвання кредитного договору та договору застави [PERSON] обґрунтовує тим, що позов про стягнення заборгованості, в разі його задоволення, може стати підставою для стягнення всієї суми заборгованості одночасно за рахунок заставного майна, що буде порушенням умов кредитного договору. Частиною 2 статті 1050 ЦК України, встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Тому, суд вважає, що визначена відповідачем підстава для розірвання кредитного договору є необґрунтованою, у зв'язку з чим у зустрічному позові має бути відмовлено. Судові витрати суд розподіляє між сторонами відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та 525, 533, 554, 1050, 1052, 1054,

Outcome: approved