Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

У грудні 2016 року позивач звернувся з даним позовом до Києво-Святошинського районного суду Київської області, посилаючись на те, що 26 серпня 2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія -АХА Страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю Олмар» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №216618Га/14лв. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний номерний знак «[NUMBER]». У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 02.09.2015 в м. Києві по вул. Академіка Заболотного мала місце дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», державний номерний знак «[NUMBER]», під керуванням [PERSON], автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак «[NUMBER]», під керуванням [PERSON], та автомобіля «Hyundai», державний номерний знак «[NUMBER]», під керуванням [PERSON]. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди застрахованому транспортному засобу «Mercedes-Benz», державний номерний знак «[NUMBER]», було завдано механічних ушкоджень, відповідно до чого Страхувальник зазнав матеріального збитку. Згідно до Акта виконаних робіт №ЗА-1507282 від 27.10.2015 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний номерний знак «[NUMBER]», склала: 377 399 (триста сімдесят сім триста дев'яносто дев'ять) грн. 68 коп. Виконуючи взяті на себе зобов'язання по Договору страхування, Позивач виплатив Страхувальнику страхове відшкодування розмір якого, згідно до розрахунку суми страхового відшкодування та страхового акту №1.003.15.12770/VESK01997 від 21.09.2015 та страхового акту №1.003.15.12770/УЕ8К022969 від 02.11.2015 склав: 377 399 (триста сімдесят сім триста дев'яносто дев'ять) грн. 68 коп., що підтверджується платіжним дорученням №196736 від 22.09.2015 та платіжним врученням №204744 від 03.11.2015. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат Позивача склав 377 399 (триста сімдесят сім триста дев'яносто дев'ять) грн. 68 коп. Відповідно до Довідки про ДТП, Постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 08.10.2015 по адміністративній справі №752/15841/15-п та Постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 11.12.2015 по адміністративній справі №752/15839/15-п, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення двома учасника дорожнього руху Правил дорожнього руху України. З метою досудового врегулювання спору Відповідачеві було направлено Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу. До цього часу Відповідачем не було проведено ніяких дій щодо вирішення питання з досудовому порядку та відшкодування завданих збитків, а відтак, Позивач змушений -звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів. На підставі вищевказаного просили суд стягнути з Відповідача на користь Позивача - Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (р/р 26503253730300 в АТ "Укрсиббанк", МФО 351005, код ЄДРПОУ У 474912) завдані збитки в розмірі: 377 399 (триста сімдесят сім триста дев'яносто дев'ять) грн. 68 коп. та витрати по сплаченому судовому зборі покласти на Відповідача. 27.03.2017 заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області позов задоволено. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.10.2017 заочне рішення у справі №369/11648/16 було скасовано та справу призначено до розгляду. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.10.2017 цивільну справу №369/11648/16 було передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. 22.01.2018 Дарницьким районним судом м. Києва постановлено ухвалу про прийняття до провадження цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «СК «АХА Страхування» до [PERSON] про відшкодування збитків в порядку регресу. У поданому представником відповідача відзиві на позовну заяву він заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач своїми діями під час керування власним автомобілем не завдавав всіх зазначених механічних пошкоджень автомобілю «Mercedes-Benz», державний номерний знак «[NUMBER]», під керуванням [PERSON], які вказані позивачем у позовній заяві. В тому числі, сума страхового відшкодування не віповідає фактично завданим та понесеним збиткам власнику транспортного засобу «Mercedes-Benz» внаслідок зіткнення з автомобілем відповідача. У судове засідання представник позивача не з'явився, в своїй заяві від 30.08.2018 просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про місце та час судового засідання, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. На підставі ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за винятком випадків, передбачених законом. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно зі ст.ст. 993, 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду іншій особі, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Також у відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової організації, яка сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням, переходить в межах цієї суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Судом встановлено, що 26.08.2014. між АТ "СК АХА Страхування" (страховик) та ТзОВ "Олмар" (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 216618Га/14лв від 26.08.2014, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак «[NUMBER]». 02 вересня 2015 року в м. Києві по вул. Академіка Заболотного мала місце дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», державний номерний знак «[NUMBER]», під керуванням [PERSON], автомобіля «Mercedes-Benz», державний номерний знак «[NUMBER]», під керуванням [PERSON], та автомобіля «Hyundai», державний номерний знак «[NUMBER]», під керуванням [PERSON]. Постановою Києво-Святошинського районного суду від 08 жовтня 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до відповідальності у вигляді накладення штрафу. Згідно даної постанови ДТП сталася з вини [PERSON], внаслідок порушення останнім п.13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 та ст. 124 КУпАП. 21 вересня 2015 року позивачем АТ "СК АХА Страхування", на підставі страхового акту № 1.003.15.12770/VESKO 19975 від 21 вересня 2015 року та розрахунку суми страхового відшкодування, перераховане ТЗОВ "Олмар" страхове відшкодування у розмірі 304 316 (триста чотири тисячі триста шістнадцять гривень) 24 коп., що підтверджується платіжним дорученням. Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Суд вважає важливими обставини на які посилається відповідач у відвиві, втім не може їх врахувати виходячи з наступного. Посилання відповідача [PERSON] на невідповідність вказаних у позові завданих ним механічних пошкоджень автомобілю потерпілому та необгрунованість суми страхового відшкодування не знайшли свого підтвердження, оскільки відповідач не звертався до суду з клопотанням про призначення експертизи, не надав суду власного експертного висновку та жодних посилань на докази, які підтвердили б його твердження. Разом з тим, визначаючи розмір збитків позивач надав до суду страхових акт №1.003.15.12770/VESK01997 від 21.09.2015 та страховий акт №1.003.15.12770/УЕ8К022969 від 02.11.201, відповідно до яких розмір збитків склав: 377 399.68 грн. В тому числі надано докази виплати страхового відшкодування потерпілому. Вказані докази суд вважає належними в силу вимог ст. 77 ЦПК України та такими, що містять інформацію по предмету доказування.Втім відповідачем не спростовано розмір визначеної суми, доказів на спростування заявлених вимог не надано. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved