Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

Заступник керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області до [PERSON] районної державної адміністрації (далі [PERSON] РДА)\~ та [PERSON], в якому просив: - визнати незаконним та скасувати розпорядження [PERSON] РДА №93 від 24.02.2007 р. в частині надання [PERSON] земельних ділянок загальною площею 6,76 га: земельної ділянки площею 2,34 га, кадастровий номер 4822781500:01:000:0417 та земельної ділянки площею 4,42 га, кадастровий номер 4822781500:01:000:0077, розташованих на території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; - визнати недійсним Державний акт серії ЯГ №594085 на право приватної власності на землю площею 2,34 га на території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010701300073 від 09.08.2007 р.; - визнати недійсним Державний акт серії ЯГ №614513 на право приватної власності на землю площею 4,42 га на території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010701300074 від 09.08.2007 р.; - повернути у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку площею 2,34 га вартістю 52\~815,99 грн., що використовується на підставі державного акта\~ серії ЯГ №594085; - повернути у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку площею 4,42 га вартістю 94\~878,55 грн., що використовується на підставі державного акта\~ серії ЯГ №614513. Позов мотивований тим, що у ході досудового розслідування кримінального провадження №12016150210000057 від 01.02.2016 р. за ч.1 ст.190 КК України за фактом повторного надання [PERSON] земельної частки (паю) площею 6,76 га у межах території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області встановлено, що 14.10.1996 р. на підставі рішення [PERSON] РДА №223 від 14.10.1996 р. видані сертифікати серії МК №0084823 і МК №0084831, згідно яких членам КСП Прогрес [PERSON] та [PERSON] належить право на земельні частки (паї), які перебувають у колективній власності розміром по 6,86 умовних кадастрових гектар без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) успадкувала її дочка [PERSON] та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом АЕВ №337923. 13.12.2002 р. [PERSON] звернулася із заявою до [PERSON] РДА про надання у приватну власність земельної ділянки (паю) площею 6,55 га із земель колективної власності колишнього КСП Прогрес, надавши оригінал сертифікату серії МК №0084823, свідоцтво про право на спадщину за законом АЕВ №337923. 17.12.2002 р. [PERSON] РДА прийняте розпорядження №470 Про передачу у приватну власність земельних ділянок (паїв) громадянам на території Прибузької та Зеленоярської сільських рад, яким, у тому числі, передано у приватну власність [PERSON] та виділено в натурі (на місцевості) земельну ділянку (пай) площею 6,55 га на території Зеленоярської сільської ради. На підставі зазначеного розпорядження 17.12.2002 р. [PERSON] виданий державний акт серії ІІІ-МК №044304 від 06.03.2003 р. на право приватної власності на землю площею 6,55 га на території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області\~\~\~\~\~\~ для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно плану зовнішніх меж земельної ділянки у державному акті серії ІІІ-МК №044304, земельна ділянка батька [PERSON] [PERSON] є суміжною із отриманою. Після смерті [PERSON], який помер 22.04.2002 р., державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори 21.12.2006 р. посвідчено, що спадкоємцем цілої частки майна померлого є його дочка [PERSON], про що видано свідоцтво про право на спадщину за законом ВЕМ №489722. У подальшому, на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону ВЕМ №489722, сертифікату серії МК №0084831 та розпорядження [PERSON] РДА №93 від 24.02.2007, [PERSON] отримала державний акт серії ЯГ №614512 на право приватної власності на земельну ділянку під №417 площею 6,26 га (кадастровий номер 4822781500:04:000:0056) на території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За інформацією з технічної документації із землеустрою, земельна ділянка під №417 площею 6,26 га кадастровий №4822781500:04:000:0056 планувалась для передачі у власність [PERSON], а земельна ділянка №418 площею 6,55 га кадастровий №4822781500:04:000:0057 планувалась для передачі у власність [PERSON]Г Згідно Проекту організації земельних ділянок (паїв), затвердженого розпорядженням [PERSON] РДА №194 від 09.07.2002 та технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю громадянам України, яка розроблялась у 2002 році, при розпаюванні земель СВК «Прогрес», [PERSON], як спадкоємець після смерті матері, мала право на отримання земельної ділянки №418 площею 6,55 га, а [PERSON] мав право на отримання земельної ділянки №417 площею 6,26 га. Таким чином, враховуючи Проект організації земельних ділянок (паїв) фактично [PERSON] мала право на отримання в порядку спадкування після смерті батьків, земельних ділянок №№417, 418 на підставі відповідних сертифікатів та свідоцтв про право на спадщину. Вказане підтверджено також рішенням суду від 06.11.2017 у справі № 475/132/17 за позовом заступника керівника Вознесенської місцевої прокуратури в інтересах держави до [PERSON] РДА, [PERSON] про визнання незаконним та скасування розпорядження, недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку та повернення земельної ділянки, яке набрало законної сили. Однак, у порушення вимог чинного законодавства, 25.01.2007 [PERSON] знову звернулась із заявою до [PERSON] РДА про надання у приватну власність земельної частки (паю) площею 6,26 га, належної їй на підставі сертифікату серії МК №0084823, надавши при цьому його копію та копію свідоцтва про право на спадщину за законом АЕВ №337923 Розглянувши вказану заяву [PERSON], [PERSON] РДА видано розпорядження №93 від 24.02.2007 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок (паїв) громадянам на території Зеленоярської сільської ради», яким, крім іншого, вирішено передати [PERSON] у приватну власність та виділити в натурі (на місцевості) 3 (три) земельні ділянки (паї) площею 6,26 га (№417) та 6,76 га (№№142 а, б) на території Зеленоярської сільської ради. Вивченням технічної документації із землеустрою встановлено, що у порушення вимог законодавства, на підставі того ж свідоцтва про право на спадщину по закону АЕВ №337923, сертифікату серії МК №0084823 та розпорядження [PERSON] РДА №93 від 24.02.2007, крім іншого, [PERSON] видано державний акт серії ЯГ №594085 на право приватної власності у розмірі 1 паю на земельну ділянку №142а площею 2,34 га (кадастровий номер 4822781500:01:000:0417) та державний акт серії ЯГ №614513 на право приватної власності на земельну ділянку №142б площею 4,42 га (кадастровий номер 4822781500:01:000:0077) на території Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Отже, отримавши державний акт на право власності серії ІІІ-МК № 044304 на земельну ділянку площею 6,55 га на підставі розпорядження [PERSON] РДА № 470 від 17.12.2002, сертифікат серії МК №0084823 було реалізовано та він втратив свою дійсність. Таким чином, у порушення Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95, яким не передбачено повторне надання земельних ділянок по одному сертифікату, [PERSON] на підставі одного сертифікату серії МК №0084823 повторно отримала інші дві земельні ділянки площею 6,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно інформації відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Миколаївської області вартість земельних ділянок площею 6,76 га на території Зеленоярської сільської ради Доманівського району становить 147694,54 грн. Отже, розпорядження [PERSON] райдержадміністрації №93 від 24.02.2007 в частині надання [PERSON] земельних ділянок площею 6,76 га (4,42 га та 2,34 га), у розмірі 1 паю, суперечить вимогам чинного законодавства, підлягає визнанню незаконним та скасуванню в цій частині. Незаконність розпорядження голови [PERSON] РДА є підставою для визнання недійсними виданих на його підставі державних актів серії ЯГ №594085 і серії ЯГ №614513 та повернення земельних ділянок у власність держави. З цих підстав заступник прокурора Зінич Г. просив задовольнити позов у повному обсязі. Голова [PERSON] РДА [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому просив повністю відмовити в задоволенні позовних вимог до [PERSON] РДА, посилаючись на те, що відповідно до архівних копій: додатку до розпорядження від 24.02.2007 р. №93, аркушу про погодження проекту розпорядження від 24.02.2007 р. №93, пояснювальної записки до проекту відповідного розпорядження документи розроблені районним відділом земельних ресурсів. Саме відділ земельних ресурсів району як єдина профільна установа в районі покликана була контролювати стан і законність утримання та виконання земельних ділянок на адміністративній території. Профільний земельний підрозділ не був і на сьогодні не є структурним підрозділом РДА. Підпис начальника відділу на проекті з пакетом документів був підтвердженням законності та повноти поданих документів. Оскільки розпорядження [PERSON] РДА від 24.02.2007 р. №93 винесене відповідно до чинного законодавства та в межах компетенції [PERSON] РДА, голова РДА вважає позовні вимоги до [PERSON] РДА необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню. З цих підстав просив відмовити у задоволенні позовних вимог до [PERSON] РДА. У судовому засіданні прокурор Льовін К.В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив про повне їх задоволення з підстав, що викладені у позовній заяві. Представники відповідача [PERSON] РДА: [PERSON], [PERSON] позов не визнали у підготовчому судовому засіданні. Представник [PERSON] у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідач [PERSON] особистої участі у розгляді справи не приймала. Її представник адвокат [PERSON] у підготовчому судовому засіданні повністю визнала пред'явлені до [PERSON] позовні вимоги. У судове засідання з розгляду справи по суті представник [PERSON] надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її та відповідача участі, позов взнала у повному обсязі. Заслухавши прокурора Льовіна К.В., представника [PERSON] РДА [PERSON], дослідивши письмові матеріали, суд встановив наступне. Рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 06.11.2017 р. у справі №475/132/17, що набрало законної сили, встановлено, що на підставі рішення [PERSON] РДА від 14.10.1996 р. за №223 на ім'я [PERSON] виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія МК №0084823 про належність їй права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП Прогрес розміром 6,86 в умовних кадастрових гектарах. На підставі того ж рішення [PERSON] РДА на ім'я [PERSON] виданий аналогічний сертифікат серії МК №0084831. [PERSON] і [PERSON] були подружжям та батьками відповідача [PERSON] [PERSON] померла 21.06.1997 р. Після смерті [PERSON] [PERSON] 01.08.2001 р. отримала свідоцтво про право на спадщину по закону серія АЕВ №337923, згідно якого успадкувала право на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності КСП Прогрес розміром 6,86 в умовних кадастрових гектарах, належних спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія МК №0084823. На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину до сертифіката 01.08.2001 р. внесені зміни: право на земельну частку (пай) передане [PERSON] 04.12.2002 р. на адресу голови [PERSON] РДА від імені [PERSON] подана, а 13.12.2002 р. отримана заява про передачу у приватну власність земельної ділянки №418 площею 6,56 га із земель колективної власності колишнього КСП Прогрес. Розпорядженням №470 від 17.12.2002 р. [PERSON] РДА Про передачу у приватну власність земельних ділянок (паїв) громадянам на території Прибузької та Зеленоярської сільських рад передано у приватну власність, виділено в натурі земельні ділянки громадянам, зазначеним у списках у додатках до розпорядження. Серед інших у додатку 3 до розпорядження за порядковим №8 [PERSON] передана земельна ділянка №418 розміром 6,55 га. Саме на підставі цього розпорядження на ім'я [PERSON] виданий Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК №044304 площею 6,55 га в межах Зеленоярської сільської ради Доманівського району Миколаївської області. [PERSON] помер 22.04.2002 р. Після смерті [PERSON] [PERSON] 21.12.2006 р. отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серія ВЕМ №489722, згідно якого успадкувала право на земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності КСП Прогрес розміром 6,86 в умовних кадастрових гектарах, належних спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія МК №0084831. На підставі вказаного свідоцтва про право на спадщину до сертифіката 25.01.2007 р. внесені зміни: право на земельну частку (пай) передане [PERSON] 25.01.2007 р. на адресу першого заступника голови [PERSON] РДА від імені [PERSON] подана, а 26.01.2007 р. отримана заява про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 6,89 фізичних гектарів ріллі належної на підставі сертифікату серії МК №0084823 від 19 лютого 1997 р. ділянка за №173 згідно Проекту організації земельних часток (паїв). 24.02.2007 р. [PERSON] РДА прийняте розпорядження №93 Про передачу у власність земельних ділянок (паїв) громадянам України (2 чоловіка) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки в межах території Богданівської, Зеленоярської сільських рад. Як вбачається з додатку до цього розпорядження [PERSON] передано у власність у межах території Зеленоярської сільської ради дві земельні ділянки: №142 а, б площею 7,13 га та №417 площею 6,26 га. На підставі вказаного розпорядження на ім'я [PERSON] видані Державні акти на право власності на земельні ділянки: 1) серія ЯГ №614512 на земельну ділянку №417 площею 6,26 га, кадастровий №4822781500:04:000:0056; 2) серія ЯГ №614513 на земельну ділянку №142 б площею 4,42 га, кадастровий №4822781500:01:000:0077; 3) серія ЯГ №594085 на земельну ділянку №142 а площею 2,34 га, №4822781500:01:000:0076. Правомірність отримання земельної ділянки площею 6,26 га та Державного акта серія ЯГ №614512 на земельну ділянку №417 площею 6,26 га, кадастровий №4822781500:04:000:0056 визнана рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 06.11.2017 р. у справі №475/132/17, що набрало законної сили. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України вищезазначені обставини, що встановлені рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 06.11.2017 р. у справі №475/132/17, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді цієї справи. За такого при розгляді даної справи доказуванню підлягають обставини на підтвердження незаконності набуття у власність земельних ділянок №142 а, б площею 7,13 га та отримання державних актів на право власності серія ЯГ №614513 на земельну ділянку №142 б площею 4,42 га, кадастровий №4822781500:01:000:0077; серія ЯГ №594085 на земельну ділянку №142 а площею 2,34 га, №4822781500:01:000:0417. Як встановлено рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 06.11.2017 р. у справі №475/132/17, що набрало законної сили, відповідач [PERSON] отримала в порядку спадкування після смерті своїх батьків [PERSON] і [PERSON] земельні ділянки: під №417 площею 6,26 га кадастровий №4822781500:04:000:0056, під №418 площею 6,55 га кадастровий №4822781500:04:000:0057, отримавши відповідні Державні акти: серія ЯГ №614512 на земельну ділянку №417 площею 6,26 га, серія ІІІ-МК №044304 на земельну ділянку №418 площею 6,55 га. Таким чином відповідач [PERSON] повністю реалізувала свої спадкові права після смерті батьків. Разом з тим, 25.01.2007 р. на адресу першого заступника голови [PERSON] РДА від імені [PERSON] подана, а 26.01.2007 р. отримана заява про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 7,13 фізичних гектарів ріллі, належної на підставі сертифікату серії МК №0084831 від 19 лютого 1997 р. ділянка за №142 а, б згідно Проекту організації земельних часток (паїв). 24.02.2007 р. за №93 першим заступником голови [PERSON] РДА прийняте розпорядження "Про передачу у власність земельних ділянок (паїв) громадянам України (2 чоловіки) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки в межах території Богданівської, Зеленоярської сільських рад", з додатку до якої вбачається, що [PERSON] передані у власність земельні ділянки №142 а, б площею 7,13 га, №417 площею 6,26 га. Як встановлено рішенням Доманівського районного суду Миколаївської області від 06.11.2017 р. у справі №475/132/17, що набрало законної сили, сертифікат на право на земельну частку (пай) серія МК №0084831 належав [PERSON], батьку відповідача [PERSON], після смерті якого до сертифіката внесені зміни: право на земельну частку (пай) передане [PERSON] На підставі вказаного сертифіката [PERSON] передана земельна ділянка №417 площею 6,26 га та виданий Державний акт серії ЯГ №614512. Таким чином у порушення Указу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" відповідачеві [PERSON] незаконно передані у власність земельні ділянки №142 а, б загальною площею 6,76 га на підставі копії сертифіката, який втратив свою чинність шляхом отримання власником на його підставі Державного акта серії ЯГ №614512. Згідно ч.3 ст.43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Частиною 1 статті 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Оскільки розпорядження [PERSON] РДА №93 від 24.02.2007 р. в частині надання [PERSON] земельної ділянки №142 а, б загальною площею 7,13 га суперечить Указу Президента України від 08.08.1995 р. №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", воно у відповідності до ч.3 ст.43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та ч.1 ст.21 ЦК України підлягає скасуванню. Доводи голови [PERSON] РДА [PERSON] у відзиві та представника [PERSON] у судовому засіданні щодо законності дій РДА та неправомірності дій посадових осіб тодішнього відділу земельних ресурсів, які були зобов'язані перевірити при підготовці проекту розпорядження обставини щодо подвійної передачі земельних ділянок у власність, не спростовують висновків суду. Такий висновок суду обґрунтовується тим, що саме до повноважень райдержадміністрацій у 2007 р. віднесена була видача розпоряджень про передачу земельних ділянок громадянам у власність, а тому і покладався обов'язок перевірки законності таких розпоряджень. Неналежне виконання своїх обов'язків посадовими особами тодішнього відділу земельних ресурсів, на що посилається [PERSON] РДА, не може бути підставою для залишення чинним незаконного розпорядження [PERSON] РДА №93 від 24.02.2007 р. в частині надання [PERSON] земельної ділянки №142 а, б. Згідно ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] отримала земельну ділянку №142 а, б загальною площею 7,13 га без правової підстави, земельна ділянка підлягає поверненню у власність держави. Таким чином за результатами розгляду справи позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Згідно положень ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачене ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов визнала під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачеві підлягає поверненню з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову за позовними вимогами, пред'явленими до неї (про повернення земельних ділянок у власність держави), що становить 1 762 грн., тобто по 881 грн. за кожну земельну ділянку. З відповідача [PERSON] РДА стягненню на користь прокуратури Миколаївської області підлягають відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог судові витрати, сплачені позивачем за позовними вимогами: про визнання незаконним розпорядження та недійсними двох Державних актів, виходячи зі ставок судового збору, визначених п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у розмірі 5 286 грн. (1 762 х 3 = 5 286 грн.)

Outcome: approved