Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Троїцької сільської ради Снятинського району про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, як спадкоємець за законом після смерті своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]., на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [NUMBER] площею 0,2437 га в урочищі Чорново, [NUMBER] площею 0,155 га в урочищі Куликів, [NUMBER] площею 0,5030 га в урочищі Хомів, що розташовані на території Троїцької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, та які належали [PERSON] на підставі Сертифікату на земельну частку серії [NUMBER] від 22.03.2011 р. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він, будучи спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], прийняв спадщину. Проте, державним нотаріусом Снятинської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки, у зв'язку з тим, що сертифікат був виданий [PERSON] вже після її смерті. А тому позивач не може реалізувати свої спадкові права щодо вказаних земельних ділянок. Позивач [PERSON], який у встановленому порядку був повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Від нього надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача - Троїцької сільської ради Снятинського району, який у встановленому порядку був повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. Від нього надійшла заява, в якій він зазначив, що позов визнає і просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO]. в с. Троїця Снятинського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08.07.1996 року. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [NUMBER] площею 0,2437 га в урочищі Чорново, [NUMBER] площею 0,155 га в урочищі Куликів, [NUMBER] площею 0,5030 га в урочищі Хомів, що розташовані на території Троїцької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області, та які належали [PERSON] на підставі Сертифікату на земельну частку серії [NUMBER] від 22.03.2011 р., згідно якого виконкомом Троїцької сільської ради було видано довідку №1091 від 11.12.2015 р. про земельні ділянки отримані [PERSON] Сертифікат серії [NUMBER] на земельну частку у землі, що перебуває у колективній власності с/с «Прикарпаття» розміром 25,7 умовних кадастрових гектарів був виданий [PERSON] 22.03.2011 р., на підставі п."ґ" ч.1 ст.81 ЗК України, згідно Протоколу правління селянської спілки «Прикарпаття» від 26.06.1995 р.; Рішення Троїцької сільської ради від 16.10.1995 р.; Списку членів селянської спілки «Прикарпаття», тобто право власності на земельну частку (пай) спадкодавиця [PERSON] набула ще за життя. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], як вбачається із довідки Другої Снятинської ДНК №635/02-14 від 04.12.2015 р. є її син [PERSON] [PERSON] звертався до державного нотаріуса другої Снятинської ДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено, відповідь №636/01-16 від 04.12.2015 р., оскільки Сертифікат на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 22.03.2011 р. був виданий [PERSON] вже після її смерті. Також судом встановлено, що відповідно до довідки №192 від 19.02.2016 р. Троїцької сільської ради [PERSON] після смерті своєї матері [PERSON] вступив в управління спадковим майном, яке складається із житлового будинку по [ADDRESS] та земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва [NUMBER] площею 0,2437 га в урочищі Чорново, [NUMBER] площею 0,155 га в урочищі Куликів, [NUMBER] площею 0,5030 га в урочищі Хомів, що розташовані на території Троїцької сільської ради Снятинського району Івано-Франківської області. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п."ґ" ч.1 ст.81 ЗК України Громадяни України набувають правл власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зібрані по справі докази вказують, що [PERSON] на праві власності належала земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності с/с "Прикарпаття" розміром 25,7 умовних кадастрових гектарів, яку після її смерті успадкував її син [PERSON], як єдиний спадкоємець за законом. На підставі ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1225, 1254, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: partial