Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-23 00:00:00

19.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та просить визнати за нею право власності на житловий будинок з побутовими та господарськими спорудами [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер рідний брат позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно, в т.ч. на 1/2 частину житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами по [ADDRESS] . Спадщину [PERSON] прийняла його матір [PERSON] , яка до нотаріальних органів для оформлення спадщини не зверталась. [INFO] [PERSON] померла. 19 травня 2015 року позивачкою була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини [PERSON] . Під час огляду представлених позивачкою документів було встановлено, що відповідно до технічного паспорту на житловий будинок та довідки Городнянського БТІ спадковий будинок було побудовано в 1980 році, право власності на будинок не зареєстровано. У зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на спірний житловий будинок, позивачка не може оформити спадкове право на цей будинок в нотаріальному порядку, тому звертається до суду. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлена належним чином, позивачка надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити.( а.с. 36). Відповідач Макишинська сільська рада Городнянського району Чернігівської області - про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача в судове засідання не з`явився. Від сільського голови Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Стадника В.Т. до суду надійшла письмова заява від 12 березня 2020 року за № 205 з проханням розглянути справу без участі представника сільської ради, проти позову [PERSON] відповідач не заперечує.( а.с.45 ). Згідно положень ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області та Городнянська районна державна адміністрація Чернігівської області - про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, в судове засідання представники третіх осіб не з`явилися, заперечень проти позову не подали. ( а.с. 37-38). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. За даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] встановлено, що його видано Городнянським РВ УМВС України в Чернігівській області 30.11.1999 року [PERSON] , [INFO] . (а.с.6). Дослідженням свідоцтва про народження серії [NUMBER] , встановлено, що батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , вказані: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.8). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , встановлено, що батьками [PERSON] , який народився [INFO] , вказані: [PERSON] та [PERSON] . (а.с.7). Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 06 вересня 1952 року одружились, про що було зроблено запис за № 4. Після реєстрації одруження прізвища подружжя: [PERSON] , [PERSON] . (а.с.11). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Макишин Городнянського району Чернігівської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. З довідки виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області № 113 від 13.02.2020 року встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі від 23.07.2001 року в будинку [ADDRESS] на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , разом з ним були зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] - матір, з 18.03.1926 року по день смерті [INFO] . (а.с.16). За письмовим повідомленням Чернігівського обласного нотаріального архіву від 02.03.2020 року № 1014/01-17 спадкова справа до майна [PERSON] , який помер [INFO] , Городнянською районною державною нотаріальною конторою не заводилась.(а.с.39) За даними інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 59648063 від 02.03.2020 року від 02.03.2020 року, наданою Державним нотаріальним архівом Чернігівської області, інформація щодо відкриття спадкової справи до майна [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня. (а.с.43). Таким чином, в силу ст. 529, 549 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON] , його майно успадкувала його матір [PERSON] , як спадкоємець за законом першої черги ( а.с. 16 ). [PERSON] померла [INFO] в місті Городня Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . ( а.с. 10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. З довідки виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 30.01.2020 року № 72 встановлено, що на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в будинку [ADDRESS] була постійно зареєстрована та постійно проживала тільки [PERSON] , з 18.03.1926 року по 26.12.2014 року , знята з реєстраційного обліку в зв`язку зі смертю. (а.с.15). З дослідженої в судовому засіданні копії заповіту від 17 вересня 2007 року встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно своїй дочці [PERSON] , [INFO] . Заповіт складено та посвідчено секретарем виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Гришай В.В., зареєстровано в реєстрі № 181. (а.с.12). Після смерті [PERSON] позивачка звернулася до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області з відповідною заявою про прийняття спадщини. 19.05.2015 року нотаріусом заведена спадкова справа № 78/2015 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 47-57). За даними спадкової справи № 78/2015 позивачка є єдиним спадкоємцем, хто прийняв спадщину [PERSON] у встановленому законом порядку. 25.05.2017 року позивачка отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки на території Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області та грошовий вклад, належні за життя спадкодавцю [PERSON] (а.с. 54-56, 57). Як встановлено з письмових доказів справи, до складу спадщини [PERSON] увійшов житловий будинок [ADDRESS] . Так, з довідки виконкому Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 20.01.2020 року № 71 встановлено, що в будинку [ADDRESS] постійно були зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] , якій належала 1/2 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] , якому належала 1/2 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] не втратили права на частку в його майні. (а.с.17). Вказане також підтверджено копією з особового рахунку № [NUMBER] погосподарської книги сільської ради за 1991 рік. (а.с.18). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. Отже, [PERSON] та [PERSON] за їх життя набули у власність по 1/2 частині спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами як члени колгоспного двору. З інформаційної довідки від 07 лютого 2020 року № 108 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] не зареєстровано. Інвентаризаційна вартість будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 07.02.2020 року становить 84272 грн. (а.с.19). Відсутність державної реєстрації спірного будинку підтверджується також інформаційною довідкою від 24.03.2020 року №205195400 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. (а.с.60). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Доказами справи підтверджено, що на момент смерті спадкодавець [PERSON] мала у власності спірний будинок, оскільки 1/2 частку у спірному будинку [PERSON] набула за життя як член колгоспного двору, та ще 1/2 частку у спірному будинку вона успадкувала після смерті її сина [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на спірний будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на спірний будинок не було зареєстроване за її життя. Відмова нотаріуса оформити спадкове право підтверджена письмово. (а.с.23). Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] позначений на плані: "А-1" житловий будинок з "а-1" прибудовою, "Б-1" сарай, "В" погріб з люком, № 1 ворота з хвіткою. ( а.с. 20-22). З огляду на те, що право власності спадкодавця [PERSON] на спірний будинок підтверджено матеріалами справи, а позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити своє спадкове право на це нерухоме майно, суд, враховуючи положення ст. 328, 392 ЦК України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved