Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

І. Суть спору Представник позивача МТСБУ Волчек Н.М. 03.07.2019року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 30.05.2017року о 23.05 в м.Львів (Винники), вул.Личаківська-вул.Б.Хмельницького, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ауді», реєстр.номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] (відповідача у справі), та автомобіля марки «Шкода», реєстр.номер ВС5854ЕТ, під керуванням водія (власника автомобіля) [PERSON] , внаслідок чого було пошкоджено автомобіль марки «Шкода», реєстр.номер [NUMBER] , та завдано шкоди власнику зазначеного транспортного засобу. Вказує, що згідно постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 17.07.2017 року та постанови Апеляційного суду Львівської області від 18.08.2017року, вищевказана ДТП сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] , Правил дорожнього руху України. Однак, в порушення умов Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правову відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ. Зазначає, що потерпіла особа [PERSON] (власник транспортного засобу «Шкода», реєстр.номер ВС5854ЕТ), звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до Наказу №9666 від 20.10.2017 та вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір регламентної виплати склав 35 034,56 грн., яке МТСБУ було сплачено потерпілій особі згідно платіжного доручення № 1260845 від 24.10.2017. Відповідно до звіту № 1443/17 про оцінку автомобіля, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Шкода», реєстр.номер ВС5854ЕТ, складає 34 034,56 грн. Окрім того, потерпілим було сплачено 1 000,00 грн. за складення звіту № 1443/17 про оцінку автомобіля. Таким чином, позивачем були понесені витрати, пов`язані з регламентною виплатою, в розмірі 35 034,56 грн. Стверджує, що відповідно до норм п.п.38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до МТСБУ у порядку регресу перейшло право вимоги на отримання від [PERSON] , компенсації у повному обсязі регламентної виплати. Також зазначає, що з метою досудового врегулювання спору позивачем 03.07.2018року було направлено на адресу відповідача претензію, однак з боку відповідача не було вчинено жодних дій для відшкодування завданих збитків. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача [PERSON] , на користь позивача МТСБУ 35034,56грн витрат, пов`язаних з регламентною виплатою та судовий збір в сумі 1921,00грн. ІІ. Позиція учасників справи В судове засідання представник позивача МТСБУ Волчек Н.М. не з`явилася, проте подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] , був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не з`явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило відзиву на позовну заяву, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за її відсутності. ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 09.09.2019року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У встановлений судом строк відповідачем відзиву до суду не надано, будь-які поважні причини ненадання відзиву відповідачем суду не повідомлено. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд згідно з ч. 8\~ст.\~178\~ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Ухвалою суду від 09.12.2019року постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку представника позивача, яка не заперечує щодо можливості ухвалення заочного рішення, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. ІV. Обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що 30.05.2017року о 23.05 в м.Львів (Винники) на перехресті вул.Личаківська-вул.Б.Хмельницького, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ауді А-6», реєстр. номер [NUMBER] (країна реєстрації РП), під керуванням водія [PERSON] , (відповідача у справі), та автомобіля марки «Шкода Фабія», реєстр. номер ВС5854ЕТ, під керуванням водія (власника автомобіля) [PERSON] . Так, відповідно до постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 17.07.2017 року у справі №448/740/17, яка постановою Апеляційного суду Львівської області від 18.08.2017року залишена без змін та набрала законної сили, встановлено, що 30.05.2017 року о 23:05год. в м.Львів-Винники на перехресті вулиць Личаківська - Б.Хмельницького, [PERSON] , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «Ауді А-6», реєстр. номер RP 52665 (країна реєстрації РП), проявив неуважність до дорожньої обстановки, та не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки «Шкода Фабія», реєстр.номер ВС5854ЕТ, під керуванням [PERSON] , в результаті чого обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Такими своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.2.3 «б», 12.1,13.1 Правил дорожнього руху України. Даною постановою, відповідача у справі [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до зазначених положень ЦПК України, вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди, а також винність відповідача у вчиненні цієї ДТП, що визначені у постанові судді Мостиського районного суду Львівської області від 17.07.2017 року, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи. Із матеріалів справи відомо, що на момент вищевказаної ДТП транспортний засіб відповідача, а саме: автомобіль марки «Ауді А-6», реєстр. номер RP 52665 (країна реєстрації РП), не був застрахований на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В свою чергу, автомобіль марки «Шкода Фабія», реєстр. номер ВС5854ЕТ, на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/3038432. 12.06.2017року потерпілий у вищевказаній ДТП [PERSON] , відповідно до ст.35 та п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся із заявою до позивача МТСБУ про настання страхового випадку та виплату йому страхового відшкодування. Згідно звіту ФОП [PERSON] №1443/17 про оцінку автомобіля, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, завданого власнику автомобіля марки «Шкода Фабія», реєстр.номер ВС5854ЕТ, без ПДВ складає 34034,56 грн. Окрім того, потерпілим [PERSON] було сплачено 1000,00грн. за складення вищевказаного звіту №1443/17 про оцінку автомобіля, що підтверджується квитанцією АКБ «Індустріалбанк» №770710011 від 07.07.2017року. На підставі Наказу МТСБУ №9666 від 20.10.2017року та відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач МТСБУ виплатив на користь потерпілого [PERSON] суму страхового відшкодування у розмірі 35034,56 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1260845 від 24.10.2017року. У зв`язку з тим, що відповідач на час настання ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то після виплати суми страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди (в порядку регресу). Відповідно до листа претензії МТСБУ вих. №СУ/005233/4 від 27.06.2018року позивач звернувся до відповідача [PERSON] , з проханням про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв`язку із проведенням регламентної виплати потерпілому у розмірі 35034,56грн. Однак, на даний час в добровільному порядку відповідачем не компенсовано вказані витрати МТСБУ, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із даним позовом. Вищевказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами: копією постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 17.07.2017 року у справі №448/740/17; копією постанови Апеляційного суду Львівської області від 18.08.2017року; копією повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду [PERSON] О. [PERSON] від 12.06.2017року з Додатком (Схема ДТП); копією посвідчення водія [PERSON] ; копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] на автомобіль марки «Шкода Фабія», реєстр.номер [NUMBER] ; копією заяви [PERSON] до МТСБУ від 12.06.2017року; копією звіту ФОП [PERSON] №1443/17 про оцінку автомобіля «Шкода Фабія», реєстр.номер ВС5854ЕТ; копією протоколу огляду транспортного засобу №1443/17 від 05.07.2017року; копією квитанції АКБ «Індустріалбанк» №770710011 від 07.07.2017року; копією витягу з централізованої бази даних МТСБУ щодо транспортного засобу з державним номерним знаком - [NUMBER] ; копією Наказу МТСБУ №9666 від 20.10.2017року; копією Довідки №1 від 26.09.2017року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих; копією платіжного доручення №1260845 від 24.10.2017року; копією листа претензії МТСБУ вих.№СУ/005233/4 від 27.06.2018року; копією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; копією статуту МТСБУ та іншими матеріалами справи. V. Застосоване судом законодавство. ЦПК України встановлено, що: відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. (статті 12 і 81); суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13); обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82); доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76); належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77); згідно ст.78 ЦПК України суд не\~бере до\~уваги докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. у відповідності до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Правова позиція. Між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Так, відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ч. 1 ст. 1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до положень ст.1188 ЦК України шкода,\~завдана внаслідок\~взаємодії кількох\~джерел підвищеної\~небезпеки,\~відшкодовується на\~загальних підставах,\~а саме: 1)\~шкода,\~завдана одній\~особі з\~вини іншої\~особи,\~відшкодовується винною\~особою; 2)\~за наявності\~вини лише\~особи,\~якій завдано\~шкоди,\~вона їй\~не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 979 Цивільного кодексу України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.\~\~ Відповідно до\~ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Згідно з п. 22.1\~ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до положень пункту «а» ч.41.1\~ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Таким чином, МТСБУ виконало покладені на нього Законом обов`язок з відшкодування шкоди з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ч. 1\~ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Також п.38.2.1\~ст.38\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. А відтак, відповідно до\~вищевказаних положень ст.1191 ЦК України\~та п.38.2.1\~ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~після проведення виплати у позивача МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача. VI. Висновки суду. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» та п.23 рішення ЄСПЛ у справі «Гурепка проти України» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Міра, до якої суд має виконати обв`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Справа "Серявін та інші проти України" № 4909/04 §58 ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Обов`язком суду про розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справ та оцінка їх доказами. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостям, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Таким чином, враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи про те, що позивачем здійснено регламентну виплату потерпілій стороні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, така сталася з вини відповідача, як водія транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, і такий в добровільному порядку понесені витрати позивачу не компенсував, станом на час розгляду справи відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати суду не надано,\~тому суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути із відповідача в користь позивача понесені ним витрати на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. VII. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору на суму 1921 гривень.

Outcome: approved