Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшла позовна заява Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Володимирівської сільської ради в інтересах малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Казанківської райдержадміністрації, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 15.02.2019 року, яке набрало законної сили 19.03.2019 року, у відповідача [PERSON] було відібрано малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав та стягнуто аліменти на їх утримання. Відповідач [PERSON] після відібрання малолітніх дітей покинула своє місце реєстрації, про що свідчать акти обстеження. На даний час відповідач проживає з співмешканцем у його будинку в [ADDRESS] , офіційно не працює, заробляє на життя випадковими заробітками. За час відібрання малолітніх дітей, вона не цікавилася їхнім життям та здоров`ям, не відвідувала, не надавала матеріальної допомоги та не створила умов для повернення їх в сім`ю. Відповідно до довідки Казанківського РВ ДВС, заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів на утримання малолітніх дітей складає 43157,01 грн. Зазначені факти свідчать про те, що відповідач ухиляється та самоусунулася від виховання своїх малолітніх дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення до своїх батьківських обов`язків. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 20 липня 2020 року, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 13 серпня 2020 року, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Представники позивача та третьої особи в судове засідання не прибули, просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, про час, дату та місце судового засідання була повідомлена вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи неприбуття в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання, та яка не повідомила про причини неявки, не подала до суду відзив, а також за згодою позивача, суд з огляду на ст.ст.280-281 ЦПК України, ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Зважаючи на вимоги ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.12.2014 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 12.01.2017 року. Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області 15 лютого 2019 року, яке набрало законної сили 19.03.2019 року, відібрано [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , [INFO] , без позбавлення батьківських прав. Передано малолітніх дітей органу опіки та піклування Казанківської РДА Миколаївської області для подальшого їх влаштування. Стягнуто з [PERSON] на користь малолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення проводиться щомісячно починаючи з 03.12.2018 року до досягнення дітьми повноліття шляхом перерахування на їх особисті рахунки. Відповідно до листа КЗ «Миколаївський ЦСПРД» Миколаївської обласної ради від 19.03.2020 року № 03-265, малолітній [PERSON] , [INFO] , дійсно з 11.04.2019 року по 13.02.2020 року тимчасово перебував у Центрі на повному державному утриманні. Будь-якого статусу дитина не мав. При цьому, [PERSON] , [INFO] , за весь час перебування дитини у Центрі, жодного разу його не відвідувала. Листом служби у справах дітей Миколаївської міської ради №154/25.01-16 повідомлено, що знайомство батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] з малолітнім [PERSON] , [INFO] , відбулося у КЗ «Миколаївський ЦСПРД» Миколаївської обласної ради 14.01.2020 року. Дитина передана в родину 13.02.2020 року, на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської місцевої ради 12.02.2020 року № 70 «Про влаштування до дитячого будинку сімейного типу на спільне проживання та виховання [PERSON] , [INFO] ». Рішенням виконкому Миколаївської міської ради від 25.03.2020 року №293, припинено функціонування будинку сімейного типу "[PERSON]" з 01.04.2020 року у м. Миколаєві у зв`язку з переміщенням до іншої адміністративно-територіальної одиниці. З часу знайомства [PERSON] та [PERSON] з малолітнім [PERSON] , [INFO] , до 01.04.2020 року мати дитини [PERSON] , не цікавилася його долею, не відвідувала та не підтримувала матеріально. Листом служби у справах дітей Луцької РДА Волинської області від 08.05.2020 року №71/01-28/2-20, повідомлено Службу у справах дітей Казанківської РДА Миколаївської області, що відповідно до розпорядження голови Луцької райдержадміністрації від 27.03.2020 року № 68, створено дитячий будинок сімейного типу на базі сім`ї [PERSON] , який функціонує за адресою: [ADDRESS] . У зазначений дитячий будинок сімейного типу влаштовано на спільне проживання та виховання [PERSON] , [INFO] , як дитину, позбавлену батьківського піклування. Станом на 08.05.2020 року мати дитини [PERSON] сина не відвідувала, це цікавилася його навчанням, вихованням, станом здоров`я, матеріально не забезпечувала. Звернень чи скарг від [PERSON] не надходили. Відповідно до листа КНП «Миколаївський обласний будинок дитини» Миколаївської обласної ради від 16.03.2020 року № 255-03-04, за період з 11.04.2019 року по 01.11.2019 року громадянка [PERSON] , 1992 року народження, жодного разу свою доньку [PERSON] , [INFO] , в закладі не відвідувала, долею доньки не цікавилася. Як вбачається з листа служби у справах дітей Одеської міської ради від 19.06.2020 року №08/6426, [PERSON] , [INFO] , проживає в сім`ї опікуна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Спеціалістами територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради у Суворівському районі було здійснено обстеження місця проживання малолітньої дитини та встановлено, що їй створенні всі необхідні умови для розвитку та виховання, є місце для відпочинку та ігор, в наявності дитячі речі та іграшки, що підтверджується актом обстеження умов проживання. Опікуном [PERSON] було також повідомлено, що [PERSON] жодного разу дитину не відвідувала, не телефонувала та не надавала будь-якої допомоги, що підтверджується протоколом бесіди від 10.06.2020 року. Актами обстеження умов проживання від 07.05.2019 року, 01.08.2019 року, 05.09.2019 року, 12.11.2019 року, 06.02.2020 року, встановлено, що [PERSON] відсутня за зареєстрованим місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . Зі слів сусідів, [PERSON] з невідомим чоловіком приїздила до будинку де зареєстрована та проживала, забрала свої речі, поїхала в невідомому напрямку та більше в будинку не з`являлася. У вказаному будинку відключено електроенергію та газове опалення, пічне опалення також не працює, умов проживання немає, санітарно-гігієнічний стан кімнат в будинку потребує кардинального покращення та ремонту. Актом обстеження умов проживання № 27 від 10.06.2020 року, встановлено, що [PERSON] проживає з співмешканцем в його будинку за адресою: [ADDRESS] частково вмебльований та чистий. [PERSON] офіційно ніде не працює, на життя заробляє випадковими заробітками, господарство не тримає. Відповідно до листа Казанківського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) від 09.06.2020 року № 7765, заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів на утримання малолітніх дітей станом на 01.06.2020 року становить 43157,01 грн. Рішенням виконавчого комітету Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області від 20.02.2020 року № 10, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно із затвердженим висновком, малолітнім дітям не забезпечувалися належні умов проживання, систематичне та належне харчування та ситуація, яка склалась в сім`ї загрожувала дітям небезпекою для їх життя. За весь час перебування дітей в закладах, після їх відібрання, мати жодного разу не відвідувала та не цікавилася їхньою долею. З дослідженого висновку органу опіки та піклування Казанківської районної державної адміністрації від 18.06.2020 року № 01-18/18/214 вбачається, що [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх малолітніх дітей. З огляду на наведений висновок, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] . Так, відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування і першочергова увага повинна приділятися якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблею ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини та захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Визначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Так, судом було встановлено, що відповідач [PERSON] після відібрання у неї малолітніх дітей, жодним чином не цікавилась їх долею, місцем знаходження, станом здоров`я, матеріально не забезпечувала, не піклувалася про їх фізичний та духовний розвиток, її навчанням, підготовкою до самостійного життя. Таким чином, малолітні діти позбавлені не тільки батьківської турботи та піклування, забезпечення фізичного та духовного розвитку зі сторони матері, а й необхідного для нормального психологічного розвитку спілкування із рідними йому людьми (матір`ю). Зазначені фактори суд розцінює як ухилення від виховання дітей саме у зв`язку з винною поведінкою матері - відповідача по справі, так як вона свідомо нехтувала своїми обов`язками. За таких обставин, суд вважає, відповідача, як таку, що протягом тривалого часу не виявляла щодо малолітніх дітей батьківського піклування, а також ухилялася від виконання своїх обов`язків по вихованню, а тому, виходячи із інтересів дітей, її слід позбавити батьківських прав. З урахуванням положень ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved