Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

ДП НВК "Фотоприлад" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги. Свій позов обґрунтовує тим, що [PERSON] проживає у кімнаті [ADDRESS], балансоутримувачем якого є ДП НВК "Фотоприлад" та має заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги, яка станом на 1 вересня 2014 року становить 1873 грн. 02. Остання оплата надійшла від боржника 27 грудня 2013 року. На вимоги погасити заборгованість відповідач не реагує. З метою досудового врегулювання спору підприємством, на адресу боржника була направлена вимога від 24 липня 2014 року про сплату боргу, але вказана вимога була залишена без задоволення. Відповідно до п.5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальних послуг зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Просить суд стягнути з відповідача на користь ДП НВК "Фотоприлад" заборгованість за житлово-комунальні послуги в сумі 1873 грн. 02 коп. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні не заперечував про те, що він має заборгованість перед позивачем за житлово-комунальні послуги в сумі 1873 грн. 02 коп., але пояснив, що рішенням апеляційного суду Черкаської області від 19 червня 2014 року з ДП НВК "Фотоприлад" на його користь стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 67444 грн. 25 коп. Оскільки вказане рішення суду не виконане просив відмовити задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. 30 вересня 2006 року ДП НВК "Фотоприлад" [PERSON] було видано ордер на заселення в кімнату [ADDRESS]. Як вбачається з довідки ДП НВК "Фотоприлад" від 12 вересня 2014 року, заборгованість [PERSON] по оплаті за проживання в гуртожитку по [ADDRESS] на 1 вересня 2014 року становить 1873 грн. 02 коп. Остання оплата від нього надійшла 27 грудня 2013 року. Відповідно до "Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій", затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 р. № 76, утримання будинків і прибудинкових територій - це господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст.13 Закону України „Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо, та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" п.7 "Правил користування приміщеннями будинків і гуртожитків", затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року, в редакції ПКМУ від 24.01.2006р. №45, в редакції ПКМУ від 14.01.2009р., власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язані вчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору. Згідно п.п. 38,39 «Примірного положення про гуртожитки» громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду. Плата за користування жилою площею в гуртожитку і за комунальні послуги вноситься не пізніше десятого числа наступного за оплачуваним місяця. Відповідно до вимог п.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг являється фізична особа чи юридична особа, яка отримує чи має намір отримувати житлово-комунальні послуги. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням. З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про утримання будинку та при будинкової території, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово - комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги (ч.1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Як вбачається з розрахунку боргу, наданого позивачем заборгованість відповідача за надані житлово-комунальні послуги становить 1873 грн. 02 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в примусовому порядку. Посилання відповідача на те, що позивачем не виконане рішення апеляційного суду Черкаської області від 19 червня 2014 року, яким з ДП НВК "Фотоприлад" на користь [PERSON] стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 67444 грн. 25 коп., не може бути підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки після набрання рішенням суду (яке є актом правосуддя, що остаточно вирішує спір з заявлених підстав) законної сили, правовідносини сторін зі сфери вирішення спору переносяться у виконавчу сферу. Якщо відповідач добровільно не виконує судове рішення, ЦПК України та Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заходи примусового його виконання. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного, ст. 509 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,

Outcome: approved