Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Устянської сільської ради Бершадського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в с. Устя Бершадського району Вінницької області. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивачки- [PERSON]. Будучи єдиним спадкоємцем на майно померлої, [PERSON] прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна. Однак оформити спадщину на житловий будинок виявилось неможливим, оскільки за життя [PERSON] не оформила право власності на належний їй житловий будинок. Даний позов надійшов до суду 19.06.2018 року, та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ, був переданий судді Губко В.І. Ухвалою суду від 20.06.2018 року було відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 30.07.07.2018 року. Представник позивача адвокат [PERSON], до початку розгляду справи по суті, надав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник відповідача - Устянської сільської ради також надав на адресу суду письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника відповідача. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З поданих позивачем матеріалів вбачається, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією актового запису про смерть № 27. Спадкоємцем на майно померлої, відповідно до довідки Устянської сільської ради №2455 від 27.10.2017 року є дочка [PERSON], яка спадщину прийняла належним чином, що вбачається з довідки Бершадської державної нотаріальної контори №224/01-16 від 12.06.2018 року. Родинні відносини між померлою та [PERSON] підтверджені копією свідоцтва про народження [PERSON], де її матір'ю вказана [PERSON] та копією свідоцтва про укладення шлюбу, з якого вбачається, що [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на "[PERSON]". Відповідно до постанови нотаріуса №224/02-31 від 12.06.2018 року, позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] Вінницької області, який належав [PERSON], оскільки у правовстановлюючому документі відсутня печатка та підпис органу, який видав документ. Відповідно до довідки Устянської сільської ради №01-21/99 від 07.06.2018 року та №866 від 27.07.2018 року, вищевказаний житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями відноситься до категорії колгоспного двору, головою якого була [PERSON], та рішенням сільської ради від 26.02.2007 року було перейменовано вулиці на змінено нумерації з [ADDRESS] Згідно із свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння [NUMBER], виданим Устянською сільською радою Бершадського району Вінницької області та зареєстрованого в Бюро технічної інвентаризації 24.06.1991 року, [PERSON] була головою колгоспного двору по [ADDRESS] Дійсно даний документ містить лише підпис та печатку начальника бюро технічної інвентаризації, а не Устянської сільської ради, що унеможливлює його оцінку як такого, що відповідає нормам закону. Приведення його у відповідність до норм законодавства неможливо через смерть власника та зміни печаток сільських рад. В силу ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1217-1219 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини та припинились внаслідок його смерті, крім прав та обов'язків, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця. З аналізу норм ст.ст.1268-1270 ЦК України, необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину у шестимісячний строк. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом на майно померлої та спадщину прийняла належним чином, однак оформити свої спадкові права на вищевказане спадкове майно позбавлена можливості оскільки відсутні належні правовстановлюючі документи, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.ст. 319, 321 ЦК України та ст. 41 Конституції України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до П.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" визначено, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами , що регулювали власність цього двору, а саме : а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи, що вищевказаний житловий будинок відносився до категорії колгоспних дворів та згідно погосподарської книги [NUMBER] за 1991 -1995 роки, особовий рахунок [NUMBER], станом на 15.04.1991 року до складу двору входила лише [PERSON], яка являлась його одноособовим власником. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року [NUMBER] "Про судову практику у справі про спадкування" роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності із вимогами листа Міністерства Юстиції України за №19-32\\319 від 21.02.2005 року згідно якого у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вимоги щодо стягнення судових витрат позивачем не пред'являлись. На підставі ст.ст. 25, 346, 1217, 1218 - 1222, 1258, 1261, 1268 -1270, 1299 ЦК України,

Outcome: approved