Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-27 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі. АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором у розмірі 12928,72 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 12.03.2012 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду не те, що підписана ним відповідна анкета-заява разом з "Умовами та Правилами надання банківських послуг" та "Тарифами" складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач був зобов`язаний до 25 числа місяця, наступного з дати виникнення заборгованості, сплачувати грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим Договором. Всупереч умовам Договору [PERSON] своєчасно не здійснював платежів для погашення заборгованості за кредитом, тобто зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого за вищезазначеним зобов`язанням утворилась заборгованість, яка станом на 27.12.2020 складає 12928,72 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві та клопотанні, доданому до позовної заяви, просив справу розглядати у відсутність представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання. У матеріалах справи відсутній його відзив на позовну заяву. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 28.05.2021 року ухвалено справу розглядати у заочному порядку. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. З матеріалів справи вбачається, що 12.03.2012 [PERSON] підписав анкету-заяву № б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якої погодився, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним і банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач був зобов`язаний до 25 числа місяця, наступного з дати виникнення заборгованості, сплачувати грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених цим Договором. Матеріалами справи, а саме випискою по картковому рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] за договором № б/н від 12.03.2012, підтверджується факт отримання від позивача та використання відповідачем грошових коштів, а також те, що відповідач у добровільному порядку не повернув їх у повному обсязі та не погасив заборгованість. З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 12.03.2012, укладеного між ПриватБанком та [PERSON] , вбачається, що заборгованість останнього, станом на 27.12.2020, становить 12928,72 грн та складається із: - заборгованості за простроченим тілом кредита - 11853,94 грн; - заборгованості за простроченими відсотками - 1074,78 грн. З 14.06.2018 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", що не є його перетворенням чи реорганізацією. Джерела права застосовані (не застосовані) судом. Згідно положень ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінка суду. Виходячи з правового аналізу даних норм, можна зробити висновок, що в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Зі змісту позовної заяви та розрахунку позивача вбачається, що банком нараховано заборгованість по відсотках в розмірі 1074 грн 78 коп. відповідно до ст. 625 ЦК України, посилаючись при цьому, що з 01.03.2019 впроваджені зміни до Умов та Правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до положень п. 2.1.1.2.12, в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язався сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4 % - для картки «Універсальна», 84,0 % - для картки «Універсальна голд». Разом з тим наявність такої письмової домовленості між банком та відповідачем в матеріалах справи відсутня, оскільки Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не підписаний позичальником, а тому не може вважатися складовою укладеного між сторонами кредитного договору, в зв`язку з чим наведений у розрахунку розмір відсотків нарахованих на прострочений кредит 86,4% річних є неправильним. Отже, відсутні підстави стверджувати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови щодо сплати відсотків, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, у збільшеному розмірі (86,4 %), а тому відсутні підстави про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в сумі 1074 грн. 78 коп. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, можливим стягнути з відповідача фактично отриману суму грошових коштів у розмірі 11853,94 грн. Отже, пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 2081,29 грн.

Outcome: partial