Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON], в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 08.11.2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від даного шлюбу у них [INFO] народився син - [PERSON]. Вказує на те, що відповідач після розлучення, перестав цікавитися життям дитини, не надавав жодної матеріальної допомоги та навіть не бажав бачитися із сином. При зустрічах відповідач вказує на те, що не дасть дитини жодної копійки, що то вона хотіла мати дитину і що він не має бажання спілкуватися та бачити сина. Позивач зверталася в орган опіки та піклування та отримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача щодо малолітньої дитини. Більше того, останній надав нотаріально посвідчену заяву, в якій він відмовився від утримання та виховання свого сина. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовну заяву, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Представник органу опіки та піклування виконкому Дрогобицької міської ради Павловська О.В. в судовому засіданні підтримав думку позивача, вказала про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина. Свідок [PERSON] суду показала, що батько життям дитини не цікавиться. Вихованням дитина займається матір. Заслухавши думку учасників судового засідання, оглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до таких висновків. Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 08.11.2011 року - розірвано. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON]. З оглянутого висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 18.09.2017 року вбачається, що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON], так як останній ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов'язків. З оглянутої нотаріально посвідченої заяви відповідача від 23.08.2017 року вбачається, що останній відмовляється від виховання та утримання свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З оглянутої довідки за №37 від 28.08.2017 року, виданої ДНЗ №21 «Сонечко» Дрогобицької міської ради вбачається, що батько [PERSON] вихованням та навчанням дитини не цікавиться. З оглянутих в якості письмових доказів заяв [PERSON] та [PERSON], які проживають по сусідству з позивачем вбачається, що останні засвідчують той факт, що відповідач вихованням сина не займається, матеріально не допомагає. Дитиною займається позивач - [PERSON] Відповідно до ст.164 СК України батьки або один із них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою. Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Даючи оцінку зібраним та дослідженим доказам суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підставні та підлягають до задоволення, цими доказами установлено, що відповідач [PERSON], будучи батьком неповнолітньої дитини, протягом тривалого часу злісно, без поважних причин ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню та утриманні сина. а тому його, відповідно до вимог ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України, слід позбавити батьківських прав відносно даної дитини. Вказані обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної цивільної справи. Окрім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Також, відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню.

Outcome: approved