Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

05.06.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 26.12.2007 року на підставі Розпорядження органу приватизації №210157 та свідоцтва про право власності на житло № 3-26626 від 26.12.2007 року приватизувала в рівних частках ізольовану квартиру [ADDRESS], загальна площа якої становить 66,4 кв.м. Свідоцтво про право власності на житло №3-26626 від 26.12.2007 року, згідно діючого на той момент законодавства України, було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 07.02.2008 року, реєстраційний номер 22040882 в книзі: 680пр-52, номер запису: 3443, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, також підтверджується форма власності та частка, а саме ? частка квартири [ADDRESS], загальна площа якої становить 66,4 кв.м., отже 16,6 кв.м. для кожного з вищезазначених осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 09.09.2011 року, помер її чоловік, співвласник вищевказаної квартири [PERSON] 14.12.2012 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцем вищезазначеного майна [PERSON] є його дружина [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФО платників податків [NUMBER], місце реєстрації: м. Одеса, Тираспольське шосе, буд.23 кв.15 в ? частках з урахуванням ? частки від якої відмовилась мати спадкодавця [PERSON], з урахуванням ? частки від якої відмовився син спадкодавця [PERSON]; дочка [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платників податків за даними ДРФО платників податків [NUMBER], місце реєстрації село Петрівка, Комінтернівського району, Одеської області, вул. Гвардійська, буд.11 в ? частці. Спадщина, на яку в указаній частці видане свідоцтво про право на спадщину за законом № 251 від 14.03.2012 року, складається з ? частки ізольованої квартири [ADDRESS], що складає 16,6 кв.м. Вищевказана частка квартири належала спадкодавцю [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно енергетичного комплексу Одеської міської ради 26.12.2007 року, зареєстрованого і записаного в реєстрову книгу за № 3-26626, зареєстрованого в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 07.02.2008 року, реєстраційний номер 22040882, в книзі: 680 пр-52, номер запису: 3443. У цілому вищевказана квартира складається з трьох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 66,4 кв.м., у тому числі житловою площею 42,7 кв.м. 14.03.2012 року, [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину №251 на 3/16 (12,45 кв.м.) частки вищевказаної квартири. Дане свідоцтво було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 19.03.2012 року, реєстраційний номер 22040882, в книзі: 787пр-182, номер запису:3443. Свідоцтво про право на спадщину на 1/6 (4,15 кв.м.) частки вищезазначеної квартири видано не було. 1/16 частина вищевказаної квартири є незначною та виділення її в натурі є неможливим, як і неможливе спільне користування даною квартирою, а припинення права [PERSON] на 1/16 частини квартири не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її родини, оскільки дане право нею ніяк не реалізоване, на даний час в неї є місце проживання, а вона згодна сплатити вартість цієї частини, яка буде визначена шляхом проведення оцінки зазначеного майна в рамках судового провадження, шляхом внесення даної вартості на депозитний рахунок суду. 29.02.2016 року представник позивача [PERSON] уточнила позовні вимоги, відповідно до яких вона просить припинити право [PERSON] на 1/16 частку ізольованої квартири [ADDRESS] з компенсацією її вартості у розмірі 58340,00 грн. та виплатою її [PERSON], визнати за [PERSON] право власності на 1/16 частки ізольованої квартири №15 у буднику №23 по Тираспольському шосе в м. Одеса. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала, не заперечувала, щодо задоволення позовних вимог, надала суду письмові пояснення з цього приводу (а.с.28-29). Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі (а.с.42) Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, третьої особи, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.12.2007 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради квартира [ADDRESS] загальною площею 66,4 кв.м. належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.9) Відповідно довідки №235-р від 21.01.2008 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі розпорядження органу приватизації № 210157 від 26.12.2007 року і свідоцтва про право власності на житло № 3-26626 від 26.12.2007 року дійсно приватизували в рівних частках ізольовану квартиру [ADDRESS] (а.с.11,12-13). 09.09.2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом серії І-ЖД №280382 (а.с.8). Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.03.2012 року, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] спадкоємцями майна гр. [PERSON], [INFO], який помер 09.09.2011 року є його: дружина [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними ДРФО платників податків [NUMBER], місце реєстрації: м. Одеса, Тираспольське шосе, буд.23 кв.15 в ? частках з урахуванням ? частки від якої відмовилась мати спадкодавця [PERSON], з урахуванням ? частки від якої відмовився син спадкодавця [PERSON]; дочка [PERSON], [INFO], реєстраційний номер облікової картки платників податків за даними ДРФО платників податків [NUMBER], місце реєстрації село Петрівка, Комінтернівського району, Одеської області, вул. Гвардійська, буд.11 в ? частці (а.с.15), що також підтверджується довідкою наданою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] від 07.02.200 року (а.с.10) та матеріалами спадкової справи №5/2012 заведеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] щодо майна померлого 09.09.2011 року [PERSON] (а.с.48-99). Крім цього, [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 3/16 частки квартири, які зазначені в свідоцтві, які належали [PERSON], померлому 09.09.2011 року, що також підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.16). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна право власності на 3/16 частку квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (а.с.102-105). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості про нерухоме майно [PERSON], ІПН [NUMBER] відсутні (а.с.106-109). Відповідно до висновку будівельно технічної експертизи №4163/24 від 30.09.2015 року, яку було призначено на підставі ухвали від 03.07.2015 року, ринкова вартість квартири №15 загальною площею 66,4 м2 в житловому будинку №23 по вул. Тираспольське шосе в м. Одесі станом на 30.09.2015 року становить 933413 грн.; ринкова вартість 1/16 частки (4,15 м2 ) квартири №15 в житловому будинку №23 по Тираспольському шосе в м. Одесі станом на 30.09.2015 року становить 58340 грн. На підставі ухвали суду від 18.02.2016 року [PERSON] було внесено на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області 58340,00 грн. в рахунок вартості 1/16 частини квартири №15 в жилому будинку №23 по Тираспольському шосе в м. Одесі. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. За змістом цієї норми закону для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім'ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Саме до цього зводяться правові висновки, висловлені Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постановах від: 16 січня 2012 року у справі № 6-81цс11; 15 травня 2013 року у справі № 6-37цс13, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів, що зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. Відповідно до ч. 2 ст. 365 ЦК України суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Аналогічне положення міститься в ст. 10 ЦК України та ст. 8 ЦПК України. Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Стаття 1 Протоколу № 1 Конвенції передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини у рішенні від 22 листопада 2007 року у справі "Україна-Тюмень" проти України" зазначив, що позбавлення власності без сплати суми її вартості становитиме непропорційне втручання та що відсутність будь-якого відшкодування може бути виправданою відповідно до пункту 1 статті 1 Першого протоколу лише за виключних обставин (п.57). Також Європейський суд з прав людини вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справі "Спорронг і Лоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року). В судовому засіданні встановлено, що спірна частка квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], складає 1/16 частину ізольованої квартири є незначною. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала, щодо припинення її права на вищезазначену частку та визнання на неї права власності за позивачем, про що надала свою згоду написавши власноруч заяву про визнання позову. В свою чергу, позивачем було внесено на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області 58340,00 грн. в рахунок вартості 1/16 частини квартири №15 в жилому будинку №23 по Тираспольському шосе в м. Одесі, що підтверджується квитанцією від 22.02.2016 року №ПН 3332. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов про припинення права на частку у спільному майні підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved