Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

05.12.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення посилаючись на те, що позивач є\~субєктом господарювання,\~що отримав\~ліцензію НКРЕ\~на право\~здійснення підприємницької\~діяльності з\~постачання електричної\~енергії за\~регульованим тарифом\~та ліцензію\~НКРЕ на\~право здійснення\~підприємницької діяльності\~з передачі\~електричної енергії\~місцевим електричним\~мережам на\~території Київської\~області.\~09.10.2017року представниками Фастівського районного підрозділу ПрАТ Київобленерго були проведені перевірки дотримання споживачами правил користування електричною енергією, за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Дмитрівка, вул. Миру, 37 та було виявлено факт порушення правил користування електроенергією для населення, про що було складено [PERSON] про порушення правил користування електричною енергією, а на засіданні комісії по розгляду актів складено Протокол та відповідно нараховано суму спричинених збитків в розмірі 15361,68 грн. Відповідач\~ добровільно збитки не сплатила. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не зявився, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує, справу просить слухати в його відсутність. В судове засідання відповідач не зявилася, повідомлялася вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, зокрема і шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду Київської області, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. У встановлений строк відзиву на позовну заяву до суду не надійшло, а тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство Київобленерго - позивач по справі, є субєктом господарювання, що отримав ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії за регульованими тарифами та в своїй діяльності керується нормативними документами, що регулюють правовідносини в сфері електроенергетики. З матеріалів справи вбачається, що 19 листопада 2001 року, [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS], як споживач та ПАТ «Київобленерго» Фастівський районний підрозділ, як електропостачальник уклали Договір № 12-142-10 про користування електричною енергією. Відповідно до листа Сільського голови Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області від 17.12.2018 року № 180/02-19 [PERSON] помер. 09 жовтня 2017 року представниками Фастівського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» при проведені перевірки дотримання споживачами ПКЕЕН, за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Дмитрівка, вул. Миру, 37 було виявлено факт порушення - п. 48 ПКЕЕН - порушення Правил користування електричною енергією для населення шляхом її розкрадання, про що у відповідності до п. 53 ПКЕЕН складено [PERSON] про порушення правил користування електричною енергією № К 034506 від 09.10.2017 року. [PERSON] відбулося, як зазначив позивач у позовній заяві у присутності відповідача [PERSON], який нею і був підписаний. Відповідно до ч.3 п.53 ПКЕЕН 09.10.2017 року позивачем проведено засідання комісії по розгляду вищезазначеного [PERSON] та складено протокол №161, згідно якого відповідачу нараховано суму спричинених збитків та виставлено рахунок в розмірі\~ 15361 грн. 68 коп. Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зазначено, що споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, тобто обовязок укладення вказаного договору законом покладається на споживача. Також у ст. 20 вказаного Закону вказано, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п. 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМ України від 26.07.1999 року № 1357 /зі змінами/, споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону "Про житлово-комунальні послуги", відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про електроенергетику" споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Згідно до ст.26 цього Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення правил користування електричною енергією. Відповідно до ст. 2, 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ч. 2 ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Звертаючись до суду із позовом про відшкодування збитків позивач визначив, як відповідача, [PERSON], яка є квартирантка, разом з тим, письмових доказів, того, що відповідач є власником або належним користувачем житлового приміщення за адресою: с.Дмитрівка, вул.Миру, 37, Фастівського району Київської області, а також, належним споживачем послуг ПрАТ «Київобленерго» і доказів, що її неправомірними діями порушено права останнього, позивачем надано суду не було. За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб'єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб'єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред'явленим позовом. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не взмозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов'язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача). Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов обґрунтованого висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed