Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа: Петриківський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про зменшення розміру аліментів та розстрочення сплати заборгованості по аліментам, в якій позивач просить суд розстрочити сплату заборгованості за аліментами, яка виникла у період з 19.05.2003 по 01.10.2016; зменшити розмір аліментів з 25% до 16,66% з усіх видів заробітку щомісячно, по виконавчому листу №2-444-2003 по рішенню Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2003 року про стягнення з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітної плати. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що вона з відповідачем, [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. За рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області № 2-444-2003 від 04 червня 2003 року з позивача утримуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітної плати, щомісячно, на користь його батька [PERSON], до досягнення дитиною повноліття починаючи з 19 травня 2003 року. Позивач з 22 липня 2015 року працює в ТОВ «Компанія «Грейнфілд» Балівський елеватор транспортувальником 4 розряду, та своє місце роботи не від кого не приховувала. Але, виконавчий лист своєчасно за місцем роботи відправлений не був, у зв'язку з чим виникла велика заборгованість, яку з грудня 2016 року та на даний час утримують із заробітної плати. На даний час матеріальний стан позивача сильно погіршився. У зв'язку з тим, що вона працює в ТОВ «Компанія «Грейнфілд» Балівський елеватор транспортувальником 4 розряду і її заробітна плата становить приблизно 3000 грн. на місяць, та на даний час за рішенням Петриківського районного суду від 04 червня 2003 року по цивільній справі 2-444-2003 з позивача утримують 70% відсотків заробітної плати. Крім того, позивач має двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. На сина, [PERSON], [INFO], позивач отримує допомогу одинокій матері, в розмірі 758, 96 грн. Залишок своєї заробітної плати позивач вимушена витрачати на двох неповнолітніх дітей. Перераховані обставини поставили позивача в скрутне матеріальне становище. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Позовну вимогу щодо розстрочки сплати заборгованості по аліментам уточнила, зазначивши, що дана розстрочка має полягати у виплаті заборгованості у розмірі 300 грн. в місяць до повного погашення заборгованості. Суду пояснила, що починаючи з 2003 року по 2015 рік офіційно працювала лише півроку, інший час працювала неофіційна на різноманітних підробітках. За ввесь цей час аліменти, визначені рішенням суду на утримання сина [PERSON] не сплатила жодного разу, оскільки їй самій не вистачало коштів. Оформившись офіційно на Балівський елеватор з неї почали стягувати аліменти та заборгованість по сплаті аліментів у розмір 70% від її заробітної плати, що є для неї надмірним. Також повідомила, що в 2004 році у неї народився син [PERSON], батько якого з ними не проживає та матеріальної допомоги на утримання не надає. В 2011 році в неї народилася донька [PERSON], батько якої з ними проживає, однак матеріальної допомоги не надає, оскільки жодного дня протягом їх сумісного проживання не працював. Після народження дітей до суду з позовними вимогами до біологічних батьків дітей про стягнення з них аліментів не зверталася, з заявою про зменшення розміру аліментів не зверталася також. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що їхній син [PERSON] з семимісячного віку проживає разом з ним та перебуває на повному його утриманні. За ввесь період стягнення аліментів з позивача, остання не сплатила жодної гривні. З 2010 року дитина захворіла на цукровий діабет 1-го ступеню та є інсулінозалежною, отримує інєкції інсуліну 4 рази на день, у звязку з чим потребує особливих умов харчування та догляду, що потребує значних затрат. Крім того, враховуючи вік сина, якому вже виповнилося 15 років, він потребує значних витрат на придбання одягу, підготовкою до вступу в учбовий заклад. Сам він працює підсобним робітником на Баловській ЖБІ та його заробітної плати не вистачає для задоволення потреб дитини. Вважає, що якщо б позивач офіційно не працевлаштувалася то вона б ніколи добровільно не сплатила аліменти та до суду з даною заявою б не звернулася. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. За рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області в справі № 2-444-2003 від 04 червня 2003 року з позивача утримуються аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітної плати, щомісячно, на користь його батька [PERSON], до досягнення дитиною повноліття починаючи з 19 травня 2003 року. Згідно довідки Петриківського районного відділу державної виконавчої служби від 18.11.2016 року позивач має заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 81137 грн. 96 коп., яка жодного разу не погашалася. З довідки про доходи позивача вбачається, що вона працює в ТОВ «Компанія «Грейнфілд» Балівський елеватор транспортувальником 4 розряду, заробітна плата за грудень 2016 року становить 4093,80 грн. на місяць, з яких стягнуто аліментів 1650 грн. Окрім того позивач має двох неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Згідно довідки від 24.11.2016 року на сина, [PERSON], [INFO], позивач отримує допомогу одинокій матері, в розмірі 758, 96 грн. Відповідно до довідки, виданої Лобойківською сільською радою від 25.04.2017 року відповідач [PERSON] проживає разом з сином [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою від 21.04.2017 року, відповідач [PERSON] працює в ТОВ «Балівський завод залізобетонних конструкцій» підсобним робочим, та його заробітна плата за березень 2017 року склала 3050,71 грн. Згідно з довідкою від 25.04.2017 року, [PERSON] навчається в 9 класі КЗО «Дніпропетровська загальноосвітня санаторна школа інтернат №5». З виписок з амбулаторної карти та виписного епікрізу вбачається, що [PERSON] Сергійовичстраждає на цукровий діабет першого типу в тяжкій формі. Згідно ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Як було встановлено в судовому засіданні у позивача з часу винесення судом рішення про стягнення з неї аліментів, народилося двоє дітей, які зараз знаходяться на її утриманні, що свідчить про зміну її сімейного та матеріального стану та є підставою для зменшення розміру аліментів. Однак, суд ухвалюючи дане рішення у відповідності до ст.. 182 СК України має також встановити стан здоровя та матеріальне становище дитини. Судом встановлено, що дитина [PERSON] перебуває на утриманні відповідача, страждає на тяжку хворобу, що потребує значних витрат. Таким чином, з урахуванням вищезазначених обставин, з метою забезпечення необхідних умов життя та розвитку дитини, суд приходить до висновку що позовна вимога про зменшення розміру аліментів підлягає частковому задоволенню у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку позивача. Інша позовна вимога про розстрочення сплати заборгованості по аліментам задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Частинами 1 і 2\~ст.33 Закону України "Про виконавче провадження"\~передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу і порядку виконання. Рішення про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання повинно бути прийнято у 10-денний строк і може бути оскаржено у встановленому порядку. У свою чергу\~ст. 373 ЦПК\~закріплено положення, що за наявності обставин, які утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Відповідно до\~ст.217 ЦПК\~надання відстрочки або розстрочки виконання є можливим і при ухваленні судового рішення. Проте, як розяснив Пленум Верховного Суду України, у п. 37\~постанови № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"\~відповідно до\~статті 217 ЦПК\~визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Заяви сторін або державного виконавця про вчинення судом таких же дій при виконанні рішення суду за наявності для цього підстав розглядаються в порядку, встановленому\~статтею 373 ЦПК, за результатами вирішення яких постановляється ухвала. Статтею 197 СК України, встановлено, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд за позовом платника аліментів може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості по аліментах. Оскільки дана норма права не стосується питання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду, позов про відстрочку або розстрочку сплати заборгованості по аліментах на підставі\~ст.197 СК\~може бути задоволений у разі звернення платника аліментів до суду до предявлення до виконання рішення суду про стягнення аліментів. Між тим, як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася з даним позовом після предявлення до виконання рішення суду про стягнення аліментів, що суперечить вимогам\~ч.ч.1 і 2\~ст.33 Закону України "Про виконавче провадження",\~ст.217 ЦПК,\~ст. 373 ЦПК\~та\~п. 37 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", у звязку з чим дана вимога не може бути предявлена в рамках позовного провадження, а тому суд вважає за необхідне в задоволенні позовної вимоги про розстрочення сплати заборгованості по аліментам відмовити.

Outcome: partial