Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі Позивач) звернулося до суду із названим позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] (далі Відповідач) заборгованість за кредитним договором в сумі 19075,37 грн. та судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що 09.03.2011 року між Позивачем та Відповідачем було укладено кредитний договір без номера у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2500.00 гривень, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначає, що Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. На виконання умов даного договору банк свої зобов'язання виконав належним чином, надавши Відповідачеві кредит в сумі 2500.00 гривень. Проте, в порушення умов кредитного договору, і Умов та правил надання банківських послуг Відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань і станом на 31.01.2016 року має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 19075.37 гривень, яка складається з: 2398.04 грн.-заборгованість за кредитом, 12492,79 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 2800.00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також 500.00 грн.-штрафу (фіксована частина) і 884.54 грн штрафу (процентна складова). В судове засідання представник Позивача не прибув, але в заяві на ім'я суду просить справу розглядати без участі представника, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача адвокат Нечепуренко А.В. позовних вимог не визнає, та просить до даного спору застосувати строки позовної давності, оскільки позовна давність обчислюється з моменту настання строку чергового погашення платежу. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 09.03.2011 року між Позивачем та Відповідачем був укладений кредитний договір без номера про надання кредиту у розмірі 2500.00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. Крім того Відповідач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, про що свідчить його підпис у заяві на отримання кредиту. Відповідно до умов кредитного договору Відповідач зобов'язувався повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяв та Умов. Проте Відповідач порушував умови кредитного договору щодо повернення кредиту та інших платежів і станом на 31.01.2016 року має заборгованість по кредитному договору на загальну суму 19075.37 гривень, яка складається з: 2398.04 грн.-заборгованість за кредитом, 12492,79 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 2800.00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також: 500.00 грн.-штрафу (фіксована частина) і 884.54 грн штрафу (процентна складова). Також із довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсал", 55 днів пільгового періоду, по договору з Відповідачем судом установлено, що щомісячні платежі проводяться до 25 числа місяця, наступного за звітним, стягуються кошти за зняття власних коштів, передбачена пеня за невчасне погашення заборгованості та передбачені штрафи. Як вбачається із зазначеної довідки Відповідач, починаючи з 26.04.2011 року порушував умови кредитного договору від 09.03.2011 року, не проводив щомісячні платежі до 25 числа місяця, та не погашав інші платежі. Встановлені в судовому засіданні обставини підтверджуються: копією кредитного договору та Умовами до нього (а.с.7-37), копією розрахунку заборгованості ( а.с.5-6) . Аналізуючи установлені обставини суд приходить до слідую чого висновку. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Таким чином, зі змісту наведених правових норм вбачається порушення прав позивача внаслідок невиконання договірних зобов'язань Відповідачем. Враховуючи те, що представник Відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до даних правовідносин позовну давності, а тому суд в силу цих обставин приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а п.1 ч.2 ст.258 ЦК України про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна даність в 1 рік.. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Із розрахунку заборгованості ПАТ КБ "Приватбанк" станом на 31.01.2016 року встановлено, що початок перебігу строку позовної давності для Позивача виник з 26.04.2011 року, коли Відповідач неналежно виконував зобов'язання по укладеному договору, не проводив щомісячні платежі, не платив заборгованості по процентах за користування кредитом, а також заборгованість за пенею та комісією. Як встановлено судом Позивач за захистом порушеного права звернувся до суду 18.04.2016 року. Тобто, з моменту порушеного права позивача минуло більше трьох років і причини пропущення позовної давності позивачем не вказані. На підставі вищенаведеного та враховуючи, що Відповідач заявив клопотання про застосування позовної давності, суд вважає за необхідне застосувати до даних правовідносин наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed