Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Пальчиківської сільської ради Полтавського району, третя особа - Полтавська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , батько позивачки. 02 липня 2004 року Полтавською районною державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа № 464/744. До складу спадкового майна, що залишилося неоформленим після [PERSON] входить житловий будинок в [ADDRESS] та земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,85 га. Згідно рішення Кіровської сільської ради Полтавського району від 05.02.2016 р. назву [ADDRESS] було змінено на [ADDRESS] . У січні 2020 року позивачка звернулася до нотаріальної контори із документами з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Після вивчення нотаріусом документів, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Дійсно, позивачка не має на рухах правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Існують лише непрямі докази володіння спадкодавцем цим майном. Доказами належності спадкодавцю на час його смерті спадкового майна є інформація Пальчиківської сільської ради щодо житлового будинку. Зокрема, згідно довідки Пальчиківської сільської ради Полтавського району від 25.11.2019 р. № 135) [PERSON] мав у власності житловий будинок в [ADDRESS] де і проживав та був зареєстрований. З ним також проживала без реєстрації його донька (позивачка). Оскільки будинок був збудований в 1950 році (згідно даних технічного паспорту від 26.12.2019 р.), а господарські будівлі будувалися досить тривалий період, аж до 1990 року, то правовстановлюючого документу на нерухоме майно не має. За змістом Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р., негосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УPCP) із 1979 року . Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Основним доказом володіння спадкодавцем житловим будинком в [ADDRESS] є довідка № 1359 від 25.11.2019 р. Отже, інформація сільської ради про належність особі будинку, збудованого у 1950-х - 1990-х роках має юридичне значення. Право спадкодавця на земельні ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 516724. Спадковий житловий будинок розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,2500 га (згідно довідки №1359 від 25.11.2019 р.). Згідно п. 4.14., п. 4.15., п. 4.20. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 р. видача свідоцтв про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно технічного паспорту, що виготовлений станом на 26.12.2019 р. Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» до складу домоволодіння в [ADDRESS] входить: житловий будинок «А-1,а» загальною площею 43,8 кв. м.; гараж «al»; літня кухня "Б,б"; сарай «Б1»; навіс «б1»; сарай «б2»; вбиральня «б3»; сарай «В»; вхідний погріб «в»; ворота з хвірткою №1; огорожа №2; колодязь №3 Самовільно збудованих чи реконструйованих будівель і споруд не має. Всі будівлі та споруди збудовані до 1990 року, тобто згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» об`єкти, розташовані на територіях розташовані на територіях сільських рад, і які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, а саме: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови не приймаються в експлуатацію за загальним порядком. За даними архітектурно-будівельного висновку про технічний стан житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] житловий будинок та господарські будівлі розташовані на земельній ділянці без порушень Державних будівельних норм України ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" Технічний стан основних конструкцій задовільний. Будинок та господарські будівлі придатні для подальшої експлуатації за призначенням. В судове засідання позивач не з`явилася, надавши на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та прохала задовольнити. Від представника відповідача Пальчиківської сільської ради Полтавського району до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Від представника третьої особи - Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечили проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] - батько позивачки. 02 липня 2004 року Полтавською районною державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа № 464/744. До складу спадкового майна, що залишилося неоформленим після [PERSON] входить житловий будинок в [ADDRESS] та земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,85 га. Згідно рішення Кіровської сільської ради Полтавського району від 05.02.2016 р. назву [ADDRESS] . У січні 2020 року позивачка звернулася до нотаріальної контори із документами з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом. Після вивчення нотаріусом документів, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Дійсно, позивачка не має на рухах правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Існують лише непрямі докази володіння спадкодавцем цим майном. Доказами належності спадкодавцю на час його смерті спадкового майна є інформація Пальчиківської сільської ради щодо житлового будинку. Зокрема, згідно довідки Пальчиківської сільської ради Полтавського району від 25.11.2019 р. № 135) [PERSON] мав у власності житловий будинок в [ADDRESS] де і проживав та був зареєстрований. З ним також проживала без реєстрації його донька (позивачка). Оскільки будинок був збудований в 1950 році (згідно даних технічного паспорту від 26.12.2019 р.), а господарські будівлі будувалися досить тривалий період, аж до 1990 року, то правовстановлюючого документу на нерухоме майно не має. За змістом Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р., негосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УPCP) із 1979 року . Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Основним доказом володіння спадкодавцем житловим будинком в [ADDRESS] є довідка № 1359 від 25.11.2019 р. Отже, інформація сільської ради про належність особі будинку, збудованого у 1950-х - 1990-х роках має юридичне значення. Право спадкодавця на земельні ділянки підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 516724. Спадковий житловий будинок розташований на приватизованій земельній ділянці площею 0,2500 га (згідно довідки №1359 від 25.11.2019 р.). Згідно п. 4.14., п. 4.15., п. 4.20. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 р. видача свідоцтв про право на спадщину на майно проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно технічного паспорту, що виготовлений станом на 26.12.2019 р. Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та містобудування Полтавського району» до складу домоволодіння в [ADDRESS] входить: житловий будинок «А-1,а» загальною площею 43,8 кв. м.; гараж «al»; літня кухня "Б,б"; сарай «Б1»; навіс «б1»; сарай «б2»; вбиральня «б3»; сарай «В»; вхідний погріб «в»; ворота з хвірткою №1; огорожа №2; колодязь №3 Самовільно збудованих чи реконструйованих будівель і споруд не має. Всі будівлі та споруди збудовані до 1990 року, тобто згідно ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» об`єкти, розташовані на територіях розташовані на територіях сільських рад, і які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, а саме: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови не приймаються в експлуатацію за загальним порядком. За даними архітектурно-будівельного висновку про технічний стан житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] житловий будинок та господарські будівлі розташовані на земельній ділянці без порушень Державних будівельних норм України ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій" Технічний стан основних конструкцій задовільний. Будинок та господарські будівлі придатні для подальшої експлуатації за призначенням. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі частинами 9, 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщина і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як роз`яснено в п 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (саме оригіналом, а не копією). Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно , зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав. На підставі викладеного суд вважає позов таким , що підлягає до задоволення.

Outcome: approved