Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

14.07.2015 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги в сумі 5559,86 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Зазначає, що згідно рішення Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 15.08.2012 року, житловий будинок [ADDRESS] переданий експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр». Посилається, що між позивачем і відповідачами існують відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку [NUMBER], проте відповідач не сплатила своєчасно і в повному обсязі плату за житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилась зазначена вище заборгованість. З урахуванням несплати заборгованості позивач просив стягнути з відповідача також судовий збір в сумі 243,60 гривень. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечує. Також витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в судове засідання, просила стягнути з [PERSON] в сумі 420,00 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд до відома не поставила. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності від 15.12.2009 року є власником квартири [ADDRESS] (а.с.4). Квартира є однокімнатною, загальною площею 52,20 кв.м., в тому числі житловою площею 22,70 кв.м. Відповідно до п.1 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.19 Закону, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статтями 20, 21 Закону, визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості. Згідно Витягу №3 з протоколу засідання Правління ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 15.08.12 №29 вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] переданий експлуатуючій організації ТОВ «Перший український експертний центр» (а.с.9). Вбачається, що договір між позивачем та відповідачем на утримання будинку та прибудинкової території не укладався, однак відповідачу відповідні послуги надавались, а відтак одержувались і споживались останнім. Таким чином, між ТОВ «Перший український експертний центр» та [PERSON] встановились фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого рахунку на сплату за житлово-комунальні послуги. Відповідач є споживачем комунальних послуг, відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів" договором є усна чи письмова угода між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за якими здійснюється купівля-продаж, робота та послуги. Письмова угода може оформлятися квитанцією, товарним чи касовим чеком або іншими документами. Отже, рахунок на сплату житлово-комунальних послуг містить всі істотні умови договору, а саме: ціну договору, реквізити сторін, найменування послуг та їх вартість, тощо. Тобто, відсутність відповідного письмового договору між споживачем житлово-комунальних послуг та їх виконавцем не є підставою для відмови у стягненні заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, оскільки згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов'язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх отримання відповідачами. З огляду на викладене, суд вважає, що відсутність укладеного між сторонами письмового договору, не звільняє відповідача від сплати виниклої заборгованості за спожиті послуги на підставі ч.2 ст.642 ЦК України. Отже, позивач має право вимагати від відповідача виконання обов'язку щодо оплати наданих послуг. Згідно ст. 156, 162 ЖК України, власник та члени його сім'ї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (ст. 20). Відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", які затверджені постановою Кабінету міністрів України від 21.07.2005 р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Система оплати послуг (щомісячна або авансова) та форма оплати послуг (готівкова або безготівкова) визначаються у договорі між споживачем і виконавцем (п. 18 Правил). Згідно п.8 "Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, відповідно до якої цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданого до суду розрахунку заборгованості відповідача №4102 від 01.03.2015 року вбачається, що у останньої станом на 01.03.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 5559,86 грн. (а.с.7). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 5559,86 грн. Доказів неотримання чи несвоєчасного (або не в повному обсязі) отримання відповідачем житлово-комунальних послуг в спірний період, порядку нарахування вказаної вище заборгованості, суду надано не було. З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.Також суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати понесені позивачем за здійснення оголошення в пресі в розмірі 420,00 грн., що підтверджуються наявним в справі рахунком № 11632 від 08.09.2015 року, як такі, що узгоджуються з дослідженими матеріалами справи та вимогами закону.

Outcome: approved