Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом. Обґрунтовуючи свої вимоги покликається на те, що вона проживає у квартирі [ADDRESS] , на підставі ордеру на жиле приміщення , виданого у формі рішення виконавчим комітетом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 31.01.1996 року № 113. У вказаній квартир зареєстровані: вона , позивач , та відповідачі. Разом з тим , відповідачі більше п"яти років не проживають у вказаній квартирі. Вказані факти підтверджуються актом ЛКП "Сонячне" від 04.10.2018 року. Оскільки відповідачі у квартирі не проживають, не сплачують комунальних послуг , не беруть участі у інших витратах пов"язаних з утриманням квартири, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у позові. В чергове судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подали до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, в якій вказали, що позовні вимоги підтримують, просять такі задовольнити. Відповідачі та третя особа у судове засідання не з`явилися без повідомлення причин, не подали відзив на позов, хоча належним чином викликалися у порядку ст.ст. 128-130 Цивільного процесуального кодексу України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Судом встановлено, що згідно ордеру на жиле приміщення , виданого у формі рішення виконавчим комітетом Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 31.01.1996 року № 113, змінено договір житлового найму на квартиру [ADDRESS] , видано такий [PERSON] , як основному квартиронаймачу . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки про склад сім"ї виданої ЛКП "Сонячне" № 4080 від 13.07.2018 року у квартирі зареєстровані: позивач та відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 зазначеної статті передбачені випадки збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Факт не проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у вказаній квартирі підтверджується актом ЛКП "Сонячне" від 04.10.2018 року. Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] не проживають у спірній квартирі понад один рік, поважних причин не проживання чи перешкод їм у користуванні такою, судом не встановлено. Разом з тим, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про визнання такою, що втратила право на користуванням житловим приміщенням малолітньої [PERSON] , 2009 року народження слід відмовити, з огляду на те, що остання зареєстрованю у вказаній квартирі не значиться, що стверджується відповіддю на запит суду із Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 23.11.2018 року, якому суд надає віри. На підставі наведеного,

Outcome: partial