Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

У листопаді 2014 року НаУКМА звернувся до суду із указаним вище позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь університету заборгованість за угодою № 5 від 27 грудня 2010 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти в розмірі кредиту на суму 533 грн 33 коп, відсотків за користування кредитом 240 грн, пені за прострочення частки кредиту та частки відсотків 60 грн 04 коп, корегування боргу на індекс інфляції 92 грн 80 коп, а разом 926 грн 17 коп. 25 грудня 2014 року представник позивача надіслав заяву про зменшення розміру позовних вимог (а.с. 69-70) та указував, що відповідач сплатив частину заборгованості та відшкодував судовий збір у загальному розмірі 883 грн та просив стягнути з відповідача заборгованість за угодою № 5 від 27 грудня 2010 року на загальну суму 286 грн 77 коп., з них: відсотки за користування кредитом - 240 грн, пеня за прострочення повернення частки відсотків - 18 грн 63 коп., корегування боргу на індекс інфляції в частині суми відсотків - 28 грн 14 коп. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач [PERSON] з 2006 року по 2012 рік навчався в НаУКМА за освітньо-кваліфікаційними рівнями бакалавр, спеціаліст та магістр. 18 грудня 2009 року відповідач звернувся з заявою про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти. 27 грудня 2010 року між НаУКМА та відповідачем укладено Угоду № 5 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, згідно якої навчальний заклад надав відповідачеві цільовий державний кредит для здобуття вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету на навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем спеціаліста напрямку підготовки "Правознавство" у розмірі 8 тис. грн на весь період навчання. На момент укладення угоди відповідач був повнолітнім і йому ще не виповнилось 28 років. Підстав для звільнення від повернення кредиту та відсотків за користування ним відповідач до НаУКМА не надав. Відповідно до р.3 Угоди відповідач зобов'язувався повертати протягом 15 років суму наданого кредиту та 3% річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця, а у разі відрахування відповідача з навчального закладу- починаючи з третього місяця після відрахування. Відповідно до р.6 Угоди відповідач зобов'язаний повернути використаний ним кредит та відсотки за користування кредитом в термін до 31 грудня кожного року у розмірі 1/15 частини від загальної суми державного кредиту та відсотки за користування ним, починаючи з 30 червня 2013 року та до 30 червня 2015 року. Проте , кошти кредиту та відсотки за користування ним у встановлений угодою строк відповідач на рахунки до НаУКМА не перерахував. Відповідно до р.7 Угоди за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цією угодою сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. Згідно з р.7 Угоди у випадку ухилення відповідача від повернення кредиту чи відсотків за користування ним відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неповерненої у строк суми. Відповідно до р.4 Угоди у разі ухилення відповідача від повернення кредиту позивач стягує з відповідача у судовому порядку кредит та відсотки за користування ним. Як указував позивач у заяві про зменшення позовних вимог, відповідач обґрунтовував своє право не сплачувати відсотки за користування кредитом тим, що він має одну дитину. Відповідно до п. 22-1 постанови КМУ від 16 червня 2003 року № 916 "Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти" одержувач кредиту, який має одну дитину, звільняється від сплати відсотків за користування кредитом. Щороку на момент сплати суми зобов'язань і відсотків за кредитом такий одержувач кредиту подає навчальному закладу довідку про склад сім'ї, засвідчену в установленому порядку, копію свідоцтва про народження дитини та пред'являє паспорт. Відповідач станом на 24 грудня 2014 року не надав НаУКМА належні і допустимі докази для звільнення його від сплати відсотків за користування кредитом. У судовому засіданні 16 грудня 2014 року представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. У судовому засіданні 16 грудня 2014 року відповідач позовні вимоги частково визнав, не визнавши вимог в частині стягнення з нього на користь позивача відсотків за користування кредитом на суму 240 грн, пені за прострочення повернення частки відсотків на суму 18, 63 грн та корегування боргу на індекс інфляції на суму 92, 80 грн., посилаючись на письмові заперечення проти позову (а.с. 49, 50). Представник позивача в судове засідання 12 січня 2015 року не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання 12 січня 2015 року не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У письмових поясненнях щодо виконання частково визнаних позовних вимог, в яких указував, що ним перераховано на поточний рахунок позивача суму коштів у розмірі 883 грн, просив розглянути питання щодо укладення мирової угоди або відмови від позову в частині стягнення відсотків за користування кредитом. Судом відповідно до положень ч. 2 ст. 77, п. 2 ч. 1 ст. 169 ЦПК України визнано неповажними причини неявки відповідача до суду й продовжено розгляд цієї справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги у зменшеному розмірі такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 27 грудня 2010 року між НаУКМА та [PERSON] укладено угоду про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти у розмірі 8 тис грн. Вказана угода укладена на основі Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого постановою КМУ від 16 червня 2003 року № 916. Відповідно до розділу №3 угоди "Обов'язки одержувача кредиту" серед обов'язків відповідача містяться: повернути протягом 15 років всю суму наданого Навчальним закладом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з 12 місяця, а у разі відрахування одержувача кредиту із навчального закладу - починаючи з 3 місяця після відрахування; за наявності обставин, що є підставою для звільнення одержувача кредиту від повернення кредиту, надавати щорічно навчальному закладу після закінчення навчання відповідний підтвердний документ про такі обставини (а.с.24-27). Відповідно до видаткового касового ордера від 23 грудня 2010 року відповідач отримав 8 тис. грн цільового пільгового державного кредиту на навчання (а.с. 28). Загальна сума заборгованості за період прострочення платежу - частки кредиту та відсотків за 2013 рік з штрафними санкціями та індексом інфляції станом на 1 вересня 2014 року становила 926 грн 17 коп. (а.с.6-7). У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 549 ЦК України та умов договору, у разі невиконання, чи несвоєчасного виконання зобов'язань в частині повернення кредиту та/або сплати процентів, комісій згідно з умовами договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу неустойку (штраф, пеня). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, за порушення зобов'язань боржник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, та оплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На даний час заборгованість по кредитному договору боржником погашена не повністю, а саме: відповідачем сплачено розмір заборгованості по кредиту в сумі 533 грн 33 коп., пеню за прострочення повернення частки кредиту - 41 грн 41 коп., корегування боргу на індекс інфляції - 64 грн 66 коп., судовий збір - 243 грн 60 коп., що підтверджується наданою заявою представника позивача. У відповідності до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). Посилання відповідача на наявність у нього дитини як на обставину, що звільняє його від сплати відсотків не може бути прийнято судом, оскільки за розділом №3 Угоди [PERSON] за наявності обставин, що є підставою для звільнення від сплати кредиту повинен надавати щорічно навчальному закладу підтвердний документ про такі обставини (а.с. 25). Крім того, за вимогами пункту 22-1 постанови Кабінету Міністрів України №916 від 16.06.2003 року зі змінами, одержувач кредиту, який має одну дитину, звільняється від сплати відсотків за користування кредитом. Водночас четвертним абзацом того ж пункту зазначеної вище постанови Кабінету Міністрів України передбачено, що щороку на момент сплати суми зобов'язань і відсотків за кредитом такий одержувач кредиту подає навчальному закладу довідки про склад сім'ї, засвідчену в установленому порядку копію свідоцтва про народження дитини та пред'являє паспорт. Однак, [PERSON] в своїх запереченнях проти позову, як і під час надання пояснень у судовому засіданні, не зазначав, що він надавав НаУКМА довідку про склад сім'ї, засвідчену в установленому порядку копію свідоцтва про народження дитини, як і не надав таких доказів про належне та своєчасне повідомлення позивача про народження у нього дитини. Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем було здійснено платіж у розмірі 883 грн щодо погашення суми заборгованості за угодою та відшкодування судового збору, про що вказував представник позивача у своїй заяві, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача розміру заборгованості за угодою у сумі 286 грн 77 коп., з них: відсотки за користування кредитом - 240 грн, пеня за прострочення повернення частки відсотків - 18 грн 63 коп., корегування боргу на індекс інфляції в частині суми відсотків - 28 грн 14 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved