Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивач просить постановити рішення про збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 20 до 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що за рішенням суду від 17.12.2008 року з відповідача стягуються аліменти на утримання їх дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 20 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий розмір аліментів не відповідає законодавчо встановленому мінімуму і з огляду на інфляційні процеси не спроможний покривати витрати на дитину (придбання одягу, взуття, продуктів харчування тощо). Сама ж вона не спроможна матеріально забезпечити дочку. Відповідач хоча і не має постійного місця роботи, однак є здоровою, працездатною особою, інших утриманців не має, тому повинен виконувати свій батьківський обов`язок. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач в канцелярію суду подала заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечила. Відповідач про розгляд справи по суті двічі повідомлявся у встановленому порядку, у тому числі шляхом публікації на офіційному сайті суду судового оголошення, однак в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. За викладених обставин суд провів заочний розгляду позову відповідно до положень ст.ст.280, 281 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний 22.01.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . У період шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Відповідно до копії виконавчого листа, виданого на підставі рішення Любомльського районного суд від 17.12.2008 року, з відповідача в користь позивача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 20 гривень щомісячно, починаючи з 21.11.2008 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 21.04.2009 року позивач уклала шлюб із [PERSON] , взявши його прізвище " [PERSON] ". Довідкою відділу ЦНАП виконкому Любомльської міської ради від 06.02.2019 року стверджено, що дочка сторін проживає разом із матір`ю, позивачем [PERSON] по [ADDRESS] . Із цієї ж довідки вбачається, що позивач має ще одну неповнолітню дитину від другого шлюбу - сина [PERSON] , [INFO] . Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом цієї норми умовою збільшення або зменшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. При розгляді позовів, заявлених з таких підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На момент ухвалення судом рішення від 17.12.2008 року дочці сторін [PERSON] був 1 рік, а нині - 12. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2019 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року становить 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. З моменту присудження з відповідача аліментів в сумі 20,00 гривень дочка сторін підросла і в силу свого віку природно потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що свідчить про погіршення майнового стану позивача як матері дитини і це є очевидним. Про зміну майнового стану позивача в сторону погіршення свідчить також перебування на її утриманні народженого у другому шлюбі сина [PERSON] . Крім цього, судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти у меншому розмірі, ніж гарантований чинним законодавством (1059,00 гривень), що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Отже, наведене у своїй сукупності свідчить про наявність підстав для збільшення розміру стягуваних аліментів. При визначенні збільшеного розміру аліментів суд враховує перебування на утриманні позивача ще однієї неповнолітньої дитині, законодавчо гарантований розмір аліментів та керується принципом рівності батьків по утриманню дітей. Проте суд враховує, що дитина проживає разом із матір`ю, а відтак основний тягар по її утриманню, яке включає в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежить саме на позивачу. Адже утримання дитини не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника, а є набагато ширшим поняттям як у матеріальному, так і в моральному аспекті. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, а відтак і не довів наявності у нього обставин неспроможності сплачувати аліменти на утримання дочки у заявленому позивачем розмірі. Як батько дитини він зобов`язаний її утримувати до досягнення повноліття. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи та законодавчих приписів, суд дійшов висновку про необхідність зміни розміру щомісячного стягнення аліментів у заявленому позивачем розмірі. Такий розмір аліментів, на переконання суду, на певному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, відповідає її матеріальним потребам згідно віку, є дещо вищим від встановленого мінімуму, забезпечить виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності. Отже, позов підлягає повному задоволенню. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved