Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-20 00:00:00

Позивачка, звернувшись до суду із даним позовом посилається на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому народилось двоє дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 27 січня 2011 року шлюб між ними розірвано, неповнолітні діти залишились проживати з нею. Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 28 квітня 2011 року із відповідача стягувались аліменти на утримання дітей в розмірі по 350 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення повноліття. [INFO] син, [PERSON] , досяг повноліття, в зв`язку з чим стягнення аліментів припинено. На даний час він навчається у Івано-Франківському національному медичному університеті, є студентом 2 курсу 31 групи медичного факультету, з терміном навчання до 30 червня 2023 року. Відповідно до норм Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання та зобов`язані їх утримувати до досягнення ними двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Разом з тим вказує, що розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , визначений рішенням суду, є недостатнім для матеріального утримання дитини. На даний час витрати на утримання його значно зросли та їй одній важко забезпечити дитині належний рівень утримання. Крім того, з часу ухвалення рішення суду змінився розмір прожиткового мінімуму. Зазначає, що відповідач офіційно не працює, проте стан його здоров"я та матеріальне становище дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина у більшому розмірі, ніж встановлено рішенням суду та аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається, в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення ним двадцяти трьох років або до закінчення ним навчання та збільшити розмір аліментів, визначений попереднім рішенням суду та стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі по 1500 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. У судове засідання позивачка не з"явилась, подала суду заяву, в якій зменшила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1000 гривень, на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1500 гривень, а розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з"явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. 12 лютого 2019 року в суд надійшов відзив на позовну заяву, де він зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на утримання повнолітнього сина, який навчається в розмірі 500 грн. щомісячно, до закінчення навчання чи до досягннення двадцятитрирічного віку. Зазначає, що єдиним джерелом його доходу є заробітна плата у розмірі 3059 грн. на місяць, а на його утриманні перебуває хвора мати та перестаріла бабуся, тому не спромомжний сплачувати аліменти в розмірі, заявленому позивачкою. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони підтверджуються, дійшов наступних висновків. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народидись діти : [PERSON] , [INFO] , який на даний час повнолітній та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 28 квітня 2011 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі по 350 гривень щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повнліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд погоджується із позивачкою, що зазначений розмір аліментів є недостатнім для матеріального забезпечення дітей зі сторони батька. Із довідки виконкому Отинійської селищної ради Коломийського району № 2906 від 30 листопада 2018 року вбачається, що діти сторін зареєстровані та проживають разом із матір"ю, [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.13). 23 червня 2018 року син сторін, [PERSON] досяг повноліття та стягнення аліментів припинилось. З довідки № 1141 від 14 вересня 2018 року видно, що [PERSON] навчається у Івано-Франківському національному медичному університеті і є студентом 2 курсу 31 групи медичного факультету, з терміном навчання до 30 червня 2023 року. В силу ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на судовий захист. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу Українибатьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій формі. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу Українивстановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно дост. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 рокуобов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно вимог ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до згадуваної Постанови Пленуму Верховного суду України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Із довідки Тисменицького деканату Івано-Франківської Архієпархії Української Греко-Католицької Церкви від 29 січня 2019 року вбачається, що відповідач є священнослужителем релігійної громади "Пресвятої Тройці" с. Нові Кривотули, виконує обов"язки адміністратора та отримує заробітну плату. Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із того, що син сторін [PERSON] , якому на сьогодні виповнилося 18 років, стаціонарно навчається, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а так як його матір самостійно не в змозі забезпечити всіх його потреб, то таку допомогу повинен надавати і батько, а аліменти на утримання неповнолітнього сина, визначені попереднім рішенням суду є значно меншими, ніж визначено законодавчо на даний час. Враховуючи матеріальне становище відповідача, суд вважає можливим стягувати з нього щомісячно аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися та збільшити розмір аліментів на утримання непвонолітнього сина, у розмірі, що просить позивачка. Виходячи із зазначеного та беручи до уваги, що відповідач є здоровим та працездатним чоловіком, повнолітній син сторін стаціонарно навчається, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а неповнолітня дитина потребує додаткових матеріальних витрат на харчування, забезпечення одягом, організації дозвілля, відпочинку та виховання, що є необхідним для забезпечення нормального рівня життя, суд вважає, що за даних обставин доцільно стягувати з відповідача щомісячно аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка навчається та збільшити аліменти в розмірі який вказує позивачка. На підставі наведеного та ст. 15 ЦК України, ст.ст. . 180, 181, 182, 184, 192, 196, 199, 200 СК України,

Outcome: approved