Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Ярмолинецької районної державної адміністрації, Ярмолинецької державної нотаріальної контори та з урахуванням уточнених та збільшених позовних вимог просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 25.07.2003 року [PERSON] державним нотаріусом Ярмолинецької державної нотаріальної контори Павлик Н.П., скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 596585, виданий [PERSON] 14.08.2007 року на земельну ділянку площею 1,61 га, розташовану на території Буйволовецької сільської ради Ярмолинецького району та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на вищевказану земельну ділянку. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що [INFO] року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колишнього КСП "Прогрес" с. Буйволівці Ярмолинецького району Хмельницької області, розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах, права власності на майновий пай члена КСП в пайовому фонді ПОП "Смотрич" с. Буйволівці та грошових внесків з усіма процентами і компенсаціями, що знаходяться в філіалі № 7902 Хмельницького відділення Ощадного банку України на рахунку № [NUMBER]. За життя [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному. Після смерті [PERSON] відповідачка по справі [PERSON] і [PERSON] прийняли спадщину, а [PERSON] в подальшому отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку спадкового майна, в той час як [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримав. [INFO] року [PERSON] помер. Позивачка, будучи спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] прийняла спадщину та 17.06.2011 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається із 1/2 частини спадкового майна, що належало [PERSON], на яке мав право [PERSON], як її спадкоємець за заповітом. Не зважаючи на те, що [PERSON] успадкувала лише 1/2 частину права на земельну частку (пай), яке належало [PERSON], Ярмолинецькою районною державною адміністрацією за [PERSON] було зареєстровано право на все спадкове майно - земельний пай, розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах. 14.07.2007 року на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ №012879, виданого Ярмолинецькою районною державною адміністрацією від 24.06.1996 року, який належав [PERSON], та згідно розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 15.09.2005 року, [PERSON] був виданий державний акт серії ЯБ №596586 на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,61 га, розташовану на території Буйволовецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010776500083. Позивачка вказала, що оскільки вказаний державний акт виданий на підставі незаконно виданого свідоцтва про право на спадщину, незаконно зареєстрованого переходу права на земельну частку (пай), і його видачею порушено її право на спадщину, останній має бути скасовано. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] та представник відповідача - Ярмолинецької районної державної адміністрації - проти задоволення позову не заперечували. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року в с. Буйволівці Ярмолинецького району Хмельницької області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.10.2001 року. Померлій за життя належало право на земельну частку (пай) колишнього КСП "Прогрес" с. Буйволівці Ярмолинецького району Хмельницької області, розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах. В силу ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР прийняттям спадщини визнається, зокрема, якщо спадкоємець подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1278 ЦК України передбачено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. [PERSON] і [PERSON], які є спадкоємцями [PERSON] за заповітом, посвідченим 23.08.1996 року секретарем виконкому Буйволовецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, прийняли спадщину. 25.07.2003 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 спадкового майна, в тому числі, права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП "Прогрес" с. Буйволівці Ярмолинецького району Хмельницької області, розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало померлій [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ №012879. [PERSON] помер [INFO] року, не оформивши спадкових прав після смерті [PERSON] Позивачка, будучи дружиною [PERSON] і його спадкоємицею за законом, прийняла спадщину після його смерті і 17.06.2011 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, в тому числі, на 1/2 частину права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колишнього КСП "Прогрес" с. Буйволівці Ярмолинецького району Хмельницької області, розміром 2,36 в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON], і спадкоємцем якої за заповтом був [PERSON], який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ №012879. Дані обставини підтверджуються даними спадкових справ, заведених після смерті [PERSON] та [PERSON] При цьому під час розподілу земельних часток (паїв) між громадянами-власниками сертифікатів на території Буйволовецької сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області та передачі в натурі (на місцевості) земельних ділянок громадянам-власникам земельних часток (паїв) [PERSON] на підставі розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 15.09.2005 року № 505 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №596585 від 14 серпня 2007 року про те, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,61 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Буйволовецької сільської ради, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державниї актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за №010776500083. Вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку був виданий [PERSON] як такій, що має право на земельну частку (пай), яка належала [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ХМ №012879, в той час як [PERSON] має право на 1/2 вказаної земельної частки (паю), а отже і на 1/2 зазначеної земельної ділянки. Оскільки при видачі вказаного державного акта було порушено право на спадщину [PERSON], спадкоємицею якого є [PERSON], такий державний акт слід визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку, а тому позов в цій частині обгрунтований і підлягає задоволенню. При цьому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого [PERSON] з наступних підстав. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оскільки позивачем в судовому засіданні не надано доказів того, що при видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину було порушено її право на спадок, а також не надано будь-яких інших доказів на підтвердження його недійсності, в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину слід відмовити. Крім того, як вбачається із вказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого [PERSON], в ньому вказано, що вона є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] в 1/2 частці. Судові витрати на користь позивачки з відповідачів не стягуються за клопотанням позивачки. На підставі ст.ст. 16, 328, 1218, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР,

Outcome: partial