Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та третьої особи про визнання права власності на житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями в порядку спадкування за законом, в якій просить визнати за нею, [PERSON] право власності на житловий будинок літ.»А-1», житловою площею 42,8 кв.м, загальною площею 93,7 кв.м з відповідними надвірними будівлями, за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Катеринівка, вул.Могильченка, буд.56, в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], померлого 16.08.2002 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача - територіальної громади Катеринівської сільської ради Лозівського району Харківської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій прохала справу розглядати за їх відсутності позовні вимоги позивача визнають в повному обсязі. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій прохала справу розглядати за їх відсутності проти задоволення позову по суті не заперечувала та просила винести рішення згідно чинного законодавства. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №503444, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області від 24 липня 2015 року (видано повторно), [PERSON] помер 16 серпня 2002 року, про що зроблено відповідний актовий запис №44 (а.с.8). Як вбачається з довідки Катеринівської сільської ради Лозівського району Харківської області №1005/02-30 від 27.07.2015 року, [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] по день смерті (а.с.13). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок літ.«А-1», житловою площею 42,8 кв.м., загальною площею 93,7 кв.м. з відповідними надвірними спорудами та будівлями, що знаходяться за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Катеринівка, вул.Могильченка, буд.56 (а.с.18-21). Згідно свідоцтва про одруження, серії ЯУ №060446 від 07.02.1962 року, [PERSON] та [PERSON] з 08.08.1946 року перебували у шлюбі (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження, серії ЯУ №489545 від 31.05.1949 року, [PERSON] народилася 28.05.1949 року, в графі батько та мати вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Згідно витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24.07.2015 року, [PERSON] та [PERSON] з 13.01.1970 року перебували у шлюбі (а.с.12). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Катеринівською сільською радою Лозівського району Харківської області від 05.08.1989 року, [PERSON] та [PERSON] з 15.07.1989 року перебували у шлюбі (а.с.11). За життя [PERSON] побудував вказаний житловий будинок. Згідно листа КП «ЖУК» Лозівської міської ради Харківської області №92 від 03.11.2014 року, право власності на даний житловий будинок не оформлено та не зареєстровано, запис в електронному реєстрі прав власності на державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відсутній, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу було відмовлено, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22 квітня 2015 року. Право власності на вищезазначений будинок [PERSON] зареєстрував лише в сільській раді (а.с.12,15,17). Спадкоємцем майна померлого є позивач, [PERSON], донька спадкодавця. У спадкодавця є спадкоємці, син [PERSON] та дружина [PERSON], які відмовились від спадщини на користь позивача. На даний час мати і брат позивача померли. Інших спадкоємців, передбачених законодавством, немає. Заповіт померлий не складав (а.с.55-60). Спадщину вона, [PERSON] прийняла, шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області (а.с.57). Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. 22.04.2015 року позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок, але оформити спадщину нотаріально не має можливості, оскільки право власності на даний житловий будинок не зареєстровано (а.с.16). Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56 та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Спірний житловий будинок було побудовано у 1963 році, згідно даних технічного паспорту, виготовленого ФОП [PERSON] Відповідно до розділу ІІ п. 6 ч. 2 вищезазначеної Інструкції про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах и селищах міського типу Української РСР, будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації. Крім того, дана Інструкція передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Погосподарські книги, в яких зазначена дана інформація є документами статистичної звітності, відображена в них інформація здійснена органом, що був наділений такими повноваженнями є достовірною. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності (а.с.18-21). З інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР від 31.10.1975 року, яка діяла до 14.06.1994 року вбачається, що підтвердженням належності будинку, інших відомостей, що необхідні для вчинення угод, в сільській місцевості була довідка виконкому відповідної ради народних депутатів, видана на підставі запису в погосподарській книзі. Таким чином, відповідно до діючого на той час законодавства, спірний житловий будинок, збудований в 1963 році в сільській місцевості, був об'єктом власності [PERSON] і належав йому, тому відповідно позивач, як спадкоємець власника має право претендувати на нього в порядку спадкування. Крім того, згідно п.3 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», зі змінами станом на 16.07.2015 року та п.49-1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, зі змінами станом на 18.03.2015 року для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на обєкти індивідуальні (садибні) житлові будинки, будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради або відповідною архівною установою. Державна реєстрація прав власності здійснюється на підставі поданої заяви та виписки з погосподарської книги. Норми даної статті підлягають застосуванню у тому випадку, коли забудовник будинку є живим і має можливість подати заяву про реєстрацію прав, надати виписку з погосподарської книги. Забудовник будинку, її батько, [PERSON], помер, тому Реєстраційна служба у даному випадку не має можливості встановити коло спадкоємців. Однак в звязку зі смертю батька ані рік побудови, ані конструкція будинку не змінилися. Зведені споруди не порушують прав інших осіб, не суперечать суспільним інтересам та інтересам власників сусідніх будинків, конструкції будівель відповідають всім необхідним нормам, споруди збудовані на належно виділеній земельній ділянці. Відповідно до звіту ТОВ ВТФ «Новинка», сертифікат №14604/13 від 19.04.2013 року Харківська область, м.Лозова, вул.Жовтнева,2, про експертну оцінку вартості нерухомого майна, розташованого за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Катеринівка, вул.Могильченка, буд.56, величина вартості обєкта оцінки, що отримана в результаті оцінки (без ПДВ) становить 77200 грн. (а.с.22-37). Судові витрати суд вирішує на підставі ч.2 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved