Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

18.06.2019 року позивачка звернулася до суду з вищевказаними позовними вимогами, які обгрунтувала так. 12.09.2015 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Ізківської с/ради Міжгірського району Закарпатської області. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначила відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Сторони спільно не проживають з червня 2018 року та не підтримують шлюбних стосунків, шлюб існує формально. Дитина сторін проживає з позивачкою. Коштів на утримання дитини відповідач не надає та не забезпечує дитину матеріально. Дані обставини стали підставою для звернення позивачкою з даним позовом до суду. Позивачка на підставі вимог ст.ст.56, 105, 110, 180, 182 СК України просить суд розірвати шлюб та вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини, суму яких просить визначити в твердій грошовій сумі 3000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка заявлений позов підтримала, проси ть такий задовольнити в повному обсязі. Справу просить розглянути без участі відповідача в заочному провадженні. Відповідач в судове засідання не з`явився та у встановлений судом строк відзив на позов не подав. Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, разом з позовною заяву, судовою повісткою вручені Шкода- Ульянову Н.О. особисто 18.07.2019 та 04.10.2019 вручено судову повістку в судове засідання розгляду справи на 10.10.2019 року, що вбачається з поштового повідомлення про вручення поштового відправлення та інформації Укрпошти. Заяви, клопотання до суду про відкладення розгляду справи або надання додаткового строку для подання відзиву на позов від відповідача, станом на 10 жовтня 2019 року, до суду не надходили. Суд ухвалив, за згодою представника позивача, про заочне провадження в справі, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Заявлені позовні вимоги [PERSON]. слід задовольнити повністю, виходячи з такого. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено наступні обставини, які відповідачем не заперечені. Згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 12 вересня 2015 р. у виконавчому комітеті Ізківської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 04. Прізвище після державної реєстрації шлюбу дружини "[PERSON]". Позивачка суду повідомила, що спільно у шлюбу не проживає з відповідачем з червня 2018 року, тобто більше одного року, мешкають окремо, шлюбних відносин та стосунків з ознаками сім`ї не підтримують. Дана обставина відповідачем не заперечена та підтверджена довідками про склад сім`ї та місце реєстрації і проживання сторін та їх малолітнього сина. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу та просить не вживати заходів для примирення у шлюбі. З врахуванням позиції позивачки та відповідача, який не подав суду заяву про вжиття заходів судом для примирення у шлюбі, часу протягом якого сторони спільно не проживають - більше одного року, суд вважає за недоцільним вживати заходів для примирення сторін у шлюбі. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. За наведених обставин, суд, вважає, що відновлення шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки жодна сторона не бажає примирення у шлюбі. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя сторін фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі твердої грошової суми 3000 грн. щомісячно. Ця вимога підлягає до задоволення виходячи з такого. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Малолітній син сторін проживає спільно з матір`ю [PERSON]. , за адресою: [ADDRESS] . Дана обставина також підтверджена і довідками виданими виконавчим комітетом Ізківської сільської ради Міжгірського району від 06.06.2019 р. за вих. № 314, № 315. Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.181 ч.3 СК України при ухиленні батьків від цього обов`язку кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька у твердій грошовій сумі з урахуванням, обставин, зазначених у ст.182 СК України. Згідно ст. 182 СК України суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Отже, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Позивачкою заявлено клопотання про стягнення з відповідача судових витрат. Судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача в такому порядку. Позивачкою заявлено дві позовні вимоги: немайнового характеру (розірвання шлюбу) та майнового характеру (стягнення аліментів). Позивачка при зверненні до суду з цим позовом оплатила судовий збір за подання позову немайнового характеру в сумі 768,40 грн.. Судовий збір за подання позову до суду майнового характеру позивачка не сплачувала з підстав передбачених ч.1 п.3) ст.5 ЗУ "Про судовий збір". Отже, на підставі ч.1, ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у користь позивачки судові витрати у виді судового збору в сумі 768,40 грн. Окрім цього, з відповідача на підставі ст.141 ЦПК України, ст.4 ЗУ "Про судовий збір" слід стягнути у користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved