Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

29.12.2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача та просили визнати [PERSON] (ідентифікаційний [NUMBER]), вкладником за Договором банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕПС» №840635/2014 від 04.09.2014 p.; зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВІЕйБі Банк» Славкіну Марину Анатоліївну надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати [PERSON] відшкодування у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладом, встановленого на дату прийняття такого рішення за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕПС» №840635/2014 від 04.09.2014 р. Представник позивачів подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно частини 2 статті 197 ЦПК України справа розглянута без застосування технічної фіксації. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.01.20017 року позовну заяву [PERSON], [PERSON] в інтересах малолітньої [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" Славкіної Марини Анатоліївни в частині зобов'язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію "ПАТ ВІЕйБі Банк" Славкіної Марини Анатоліївни надати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо виплати [PERSON] відшкодування у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладом, встановленого на дату прийняття такого рішення за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕПС» №840635/2014 від 04.09.2014 р., залишено без розгляду Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Відповідно до ст.11 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 та ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 177 Сімейного кодексу України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноважень. Батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Згідно ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору. З моменту вираження третьою особою наміру скористатися з:їм правом сторони не можуть розірвати або змінити договір без згоди третьої особи, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі юговору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як встановлено судом, 04 вересня 2014 року [PERSON] уклав з Публічним акціонерним товариством ВіЕйБі Банк», який є учасником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в особі Чернігівського відділення №36 Договір банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕПС» №840635/2014 (а.с.7). За умовами даного договору [PERSON] розмістив на користь третьої особи, на вкладному рахунку [NUMBER], що відкритий у Чернігівському відділенні №36 на ім'я своєї малолітньої доньки [PERSON], грошові кошти в сумі 45 000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №195558 від 04 вересня 2014 pоку (а.с.8), зі строком повернення - «04» жовтня 2015 року та з процентною ставкою на суму вкладу 25% річних з першого по шостий місяць дії вкладу та з сьомого по тринадцятий місяць дії вкладу у розмірі 10% річних. 16 жовтня 2014 року законним представником (батьком) був отриманий дохід, у вигляді зарахованих відсотків, за користування вкладом, відкритим на ім'я малолітньої дитини, в сумі 759,00 гривень, що підтверджується заявою на видачу готівки №761892 (а.с.8). На підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Байк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» призначено Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року На підставі п. 2 частини п'ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п'ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд прийняв рішення від 22 лютого 2016 р. № 213 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» на два роки до 19 березня 2018 року включно. 02 квітня 2015 року законний представник ([PERSON].) звернувся до відповідача з заявою про внесення змін до реєстру вкладників та включити [PERSON] до переліку вкладників, які мають право на відшкодування (а.с.9). Листом від 19.05.2015 р. за №03/1-11713 було відмовлено у включенні до переліку та запропоновано звернутись з індивідуальним звернення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.10). 20 квітня 2015 року законні представники звернулись до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» з заявою за вх. №009716-г щодо включення [PERSON] до реєстру кредиторів. Листом від 21 травня 2015 року за №15-12086 було відмовлено, у зв'язку з тим, що Договір банківського вкладу №840635/2014 від 04.09.2014 р. укладений з іншою особою (а.с.11). Листом від 25 серпня 2015 р. за №02-036-29310/15 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, на письмову заяву [PERSON], повідомив, що в переліку вкладників інформація про вклад [PERSON] відсутня та Фондом здійснюються заходи, в межах компетенції, для встановлення причин не включення Позивача до Переліку вкладників ПАТ «ВіЕйБі Банк» (а.с12). Листом від 02 листопада 2015 р. за №21-036-42287/15 за результатами розгляду заяви від 31 серпня 2015 р. [PERSON], Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив, що за Договором банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕПС» N«840635/2014 від 04.09.2014 p., укладеним Батьком - [PERSON] на користь третьої особи [PERSON], ПАТ «ВіЕйБі Банк», вкладником є [PERSON], на підставі розділу 3 Договору «Адреси і реквізити сторін». Крім того, оскільки Позивачка не зверталась до банку з будь-якою вимогою, що випливає з прав вкладника, а також особа, на користь якої укладено договір банківського вкладу, не досягла повної цивільної дієздатності відповідно до ст. 34 ЦК України, вкладником ПАТ «ВіЕйБі Банк» є [PERSON]. 08 січня 2016 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, з проханням визнати [PERSON] вкладником, включити до списків вкладників, які мають право на відшкодування та виплатити вклад (а.с.14). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася 04.06.2011 року. Батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Статтею 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на свій розсуд. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, за винятком випадків, передбачених законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності ( банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Згідно ст. 1060 ч. 1 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Відповідно до ст. 1061 ч. 5 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Пунктом 1.4 «Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», затвердженого Постановою НБУ від 03 грудня 2003 року № 516 передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно із частинами 1 та 2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Частиною 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Згідно із п. 4 ч. 2 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" надано наступне визначення «вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката». Згідно статті 1063 ЦК України фізична або юридична особа може укласти договір банківського вкладу (зробити вклад) на користь третьої особи. Ця особа набуває права вкладника з моменту пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами. До набуття особою, на користь якої зроблений банківський вклад, прав вкладника ці права належать особі, яка зробила вклад. Визначення імені фізичної особи (стаття 28 цього Кодексу) або найменування юридичної особи (стаття 90 цього Кодексу), на користь якої зроблений вклад, є істотною умовою договору банківського вкладу. Якщо особа, на користь якої зроблено вклад, відмовилася від нього, особа, яка уклала договір банківського вкладу на користь третьої особи, має право вимагати повернення вкладу або перевести його на своє ім'я. Крім того, згідно п. 10.5. Глави 10 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою НБУ від 12.11.2003 р; за №492 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 р. за № 1172/8493 фізична особа може відкрити вкладний (депозитний) рахунок на користь третьої особи шляхом укладення договору банківського вкладу, ця особа набуває права вкладника з часу пред'явлення нею до банку першої вимоги, що випливає з прав вкладника, або вираження нею іншим способом наміру скористатися такими правами. Розпорядження коштами за вкладним (депозитним) рахунком особою, на ім'я якої відкрито рахунок, здійснюється лише після її ідентифікації та верифікації банком. Відповідно до ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000грн. Статтею 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами. Так, уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону. Відповідно до ст. ст.10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 4 статті 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно дост. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно дост. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом визнання [PERSON] (ідентифікаційний [NUMBER]), вкладником за Договором банківського вкладу «Марафон лояльності Подвійний дохід ЕПС» №840635/2014 від 04.09.2014 року.

Outcome: approved