Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ДП "Завод ім. В.О. Малишева", в якому просить з урахуванням уточнень стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за затримку розрахунку при звільненні за період з 20.04.2021 року по 12.05.2021 року. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 12.02.2021 року по 20.04.2021 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП "Завод ім. В.О. Малишева". За цей час відповідачем [PERSON] була нарахована, але не виплачена заробітна плата за лютий, березень та квітень 2021 року та компенсація за 5 днів невикористаної відпустки на загальну суму 37323 грн. 20.04.2021 року [PERSON] звільнений за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Проте ні в день звільнення, ні на наступний день відповідач з позивачем не розрахувався. ДП "Завод ім. В.О. Малишева" розрахувався з позивачем 12.05.2021 року. Позивач вважає, що на підставі ст. 117 КЗпП України в зв`язку з несвоєчасним розрахунком при звільненні відповідач повинен виплатити середній заробіток за весь час затримки розрахунку. 06.09.2021 року представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву, в якому вона заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що позивач посилається на те, що він звільнився 20.04.2021 року, а розрахунок з ним проведено 12.05.2021 року. Проте додані до позовної заяви документи жодним чином не обґрунтовують його позовні вимоги та не підтверджують викладені ним обставини, належних доказів на підтвердження факту проведення розрахунку відповідачем саме 12.05.2021 року до суду позивачем не надано. Крім того, позивачем не визначено суму середнього заробітку за час затримки розрахунку, яку він просить стягнути, та не надано будь-яких документів, на підставі яких можна здійснити такий розрахунок. Також надані позивачем розрахункові листи не підписані, не завірені належним чином та не є документами первинного бухгалтерського обліку, а тому не є належним доказом по справі. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.05.2021 року позовну заяву [PERSON] до ДП "Завод ім. В.О. Малишева" про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишено без руху. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.05.2021 року задоволено клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі. Представник ДП "Завод ім. В.О. Малишева" в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] працював на ДП "Завод ім. В.О. Малишева" з 12.02.2021 по 20.04.2021 на посаді провідного економіста з матеріально-технічного забезпечення, що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] , довідкою начальника відділу кадрів управління персоналом ДП "Завод ім. В.О. Малишева" від 11.02.2021 року. З копії розрахункового листа за лютий 2021 року, виданого ДП "Завод ім. В.О. Малишева", встановлено, що за вказаний період позивачем відпрацьовано 72 години робочого часу, позивачу було нараховано заробітну плату у розмірі 4275 грн. З копії розрахункового листа за березень 2021 року, виданого ДП "Завод ім. В.О. Малишева", встановлено, що за вказаний період позивачем відпрацьовано 176 годин робочого часу, позивачу було нараховано заробітну плату у розмірі 9536,61 грн. З копії листа ДК "Укроборонпром" від 14.06.2021 року встановлено, що остаточний розрахунок з [PERSON] ДП "Завод ім. Малишева" проведено 13.05.2021 року. Таким чином, між сторонами виникли трудові правовідносини, порушення трудових прав [PERSON] зумовило його звернення до суду, спірні правовідносини регулюються Кодексом законів про працю України. Приписами ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 47 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно приписів ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Верховний Суд України у постанові від 21.11.2011 року зазначив, що, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. У відповідності до п. 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року (далі - Порядок № 100), зазначений Порядок застосовується у випадках, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. З урахуванням аналізу положень п. 2 Порядку № 100, суд зазначає, щосередньоденна (середньомісячна) заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Відповідно до п. 3 Порядку № 100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі. Пунктом 8 Порядку № 100 передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У відповідності до роз`яснень, викладених у абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу визначена судом без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів, оскільки справляння й сплата прибуткового податку, інших обов`язкових платежів з громадян, є обов`язком роботодавця та працівника. Також суд зазначає, що закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок - виплатити всі суми, що належать йому; у разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. Враховуючи доведеність в межах даної справи невиплату позивачеві у день звільнення всіх сум, що належать йому від ДП "Завод ім. В.О. Малишева", суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з ДП "Завод ім. В.О. Малишева" на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.04.2021 року по 12.05.2021 року. Щодо розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд зазначає наступне. З розрахункових листів за лютий та березень вбачається, що у лютому [PERSON] отримав за 72 відпрацьовані робочі години 4275 грн., та у березні отримав за 176 відпрацьованих робочих годин 9536,61 грн. З викладеного встановлено, що середньогодинна заробітна плата [PERSON] становить 55,69 грн. (13811,61грн. / 248год.) Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 12.08.2020 № 3501-06/219 "Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2021 рік" кількість робочого часу, який позивач повинен був відпрацювати за період з 21.04.2021 року по 12.05.2021 року складає 103години. За вказаний період середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 5736,07грн. (55,69грн. *103години=5736,07). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в межах заявлених позовних вимог у розмірі 5736,07 грн. (без урахування податків та зборів). Посилання відповідача на те, що позивачем не надано належних доказів проведення з ним остаточного розрахунку тільки 13.05.2021 року, спростовуються копією листа ДК "Укроборонпром" від 14.06.2021 року. Приймаючи до уваги викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.05.2021 року позивача звільнено від сплати судового збору за подання цього позову, судовий збір підлягає стягненню з ДП "Завод ім. В.О. Малишева" в дохід державного бюджету.

Outcome: approved