Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON]М звернулися до суду із позовом і просять, з урахуванням зменшених позовних вимог, стягнути з відповідача вартість частки у спільному майні, тракторі марки «МТЗ-80», у сумі 3900 грн. та припинити право спільної сумісної власності на дане майно. Посилається на те, сторони по справі були членами КСП ім.Горького (с.Єрківці Переяслав-Хмельницького району Київської області). В звязку з розпаюванням майна [PERSON], його дружині [PERSON], відповідачу [PERSON], третім особам [PERSON], [PERSON], та [PERSON], [PERSON], [PERSON] було виділено в натурі трактор марки «МТЗ-80» № 18, вартістю 9500 грн. 01 червня 2007 року померла [PERSON] Спадкоємцем після її смерті є позивач по справі [PERSON], яка прийняла спадщину в установленому законом порядку. Співвласники майна [PERSON], [PERSON], [PERSON] померли. Після отримання майна трактором розпоряджався відповідач [PERSON], зареєструвавши його у Державній інспекції сільського господарства у Київській області, як спільне майно, без визначення часток співвласників. Будь-яких повноважень щодо вчинення правочинів відносно розпорядження майном позивачі не надавали. Восени 2015 року позивачам стало відомо, що відповідач без погодження із співвласниками майна продав трактор за 60000 грн. Інспекція Держсільтехнагляду без згоди співвласників майна, на прохання [PERSON], оформив відповідні документи на продажу трактора. На вимогу позивача [PERSON] відповідач сплатив йому 2445 грн., його частку та частку покійної дружини у майновому сертифікаті. Поскільки частки співвласників є рівними, то відповідач має сплатити суму в розмірі 12555 грн., як частку у спільному майні. \~ \~ \~ \~ В судовому засіданні позивач [PERSON], який діє в своїх інтересах та інтересах [PERSON], та його представник [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити. Представник позивача [PERSON] як на підставу зменшення позовних вимог зазначив, що підтверджень продажу трактора за 60000 гривень немає, тому вартість трактора визначається ними (позивачами) відповідно до виписки з рішення № 78 комісії по розподілу співвласників майна пайовиків КСП ім. Горького від 07.10.2003 25000 гривень. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали. Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства у Київській області в судове засідання не зявився, своїх пояснень на адресу суду не направив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. В заяві [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що в грудні 2015 року за попередньою згодою співвласників трактора марки «МТЗ-80», [PERSON] зняв з обліку та реалізував його [PERSON] за 9000 грн. Тому вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. [PERSON] заперечує проти позовних вимог, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Представник третьої особи Головного управління Держспоживслужби у Київській області в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Судом встановлено наступне. З витягу з протоколу засідання комісії по розпаювання майна СГ ТОВ «Єрківці» № 5 від 11 вересня 2001 року вбачається, що групі пайовиків ( [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]) було виділено в натурі майновий пай у вигляді трактора марки «МТЗ-80» № 18 вартістю 9500 грн. 00 коп. (а.с.5-7). З даного протоколу вбачається, що трактор вартістю 9500 грн. було виділено вищезазначеним пайовикам на загальну суму їхніх майнових паїв. Зокрема, позивач [PERSON] мав пай на суму 1871 грн., а його дружина [PERSON] 574 грн. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВМА № 905772 від 28 листопада 2008 року було видане [PERSON] на спадкове майно, що належало померлій 01 червня 2007 року [PERSON], а саме: -право на земельну частку (пай) , розміром 3,81 умовно кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, що знаходиться в колективній власності КСП ім.Горького, що знаходиться на території Єрковецької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; -майновий пай в СГ ТОВ «Єрківці» в розмірі станом на 01 квітня 2000 року в розмірі 7651 грн. 00 коп., що належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай № 327 (а.с.8). Як вбачається із розписки, яка мається в матеріалах справи, [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 2445 грн. згідно сертифікатів [PERSON] та [PERSON] (а.с.11). На виконання запиту суду Головне управління Держспоживслужби в Київській області своїм листом № 1313 від 13 березня 2017 року повідомило, що первинні документи, що були підставою для реєстрації трактора марки «МТЗ-80», 1983 року випуску, заводський № 287510, двигун № № 332445, який був зареєстрований 07 вересня 2015 року за [PERSON] до управління не передавалися. (а.с.61). Із виписки з рішення № 78 від 07 жовтня 2003 року комісії по розподілу співвласників майна пайовиків КСП ім.Горького вбачається, що [PERSON] було надано право власності у спільному майні на суму 25000 грн у вигляді трактора марки «МТЗ-80», 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що перебуває у спільній власності пайовиків (а.с.79). Відповідно до витягу з протоколу зборів співвласників майна пайовиків КСП ім.Горького від 27 жовтня 2003 року було визнано право власності на трактор марки «МТЗ-80», 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який перебуває у спільній власності пайовиків згідно рішення комісії по розподілу № 78 від 07 жовтня 2003 року (а.с.81). Зборами пайовиків КСП ім.Горького 10 грудня 2003 року [PERSON] було надано право зняти з обліку для реалізації трактор марки «МТЗ-80», 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який є спільним майном пайовиків (а.с.82). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АА № 137076 від 08 жовтня 2001 року трактор марки МТЗ-80», 1983 року випуску,, реєстраційний номер [NUMBER], належить [PERSON] без права відчуження. Перереєстровано 07 вересня 2015 року (а.с.80). 07 вересня 2015 року [PERSON] звернувся із заявою до Державного інспектора ДІСГ в Київській області про перереєстрацію трактора марки «МТЗ-80», 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.78). З витягу з журналу вбачається, що 07 вересня 2015 року [PERSON] було видане свідоцтво про реєстрацію трактора марки «МТЗ-80», 1983 року випуску, та видано номерний знак (а.с.77). Висновком спеціаліста № 188274 від 03 жовтня 2015 року встановлено, що ідентифікаційні номери на тракторі марки «МТЗ-80», 1980 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], встановлені заводським виробником; супровідні документи відповідають обліково-реєстраційним даним. Даний транспортний засіб підлягає зняттю з обліку (а.с.86-87). 02 листопада 2015 року [PERSON] звернувся із заявою до Державного інспектора ДІСГ в Київській області про зняття із обліку трактора марки «МТЗ-80», 1980 року випуску (а.с.85). Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що після того, як після розпайовки трактор було придбано позивачами, відповідачем та іншими особами (спільно), допомагали його ремонтувати, бо він був у поганому стані. Спочатку він стояв у відповідача і ремонтували за його проханням. Пізніше трактор стояв у позивача [PERSON], там, зокрема свідок [PERSON]П також допомагав його ремонтувати. Свідок [PERSON] показав суду, що придбав трактор у листопаді 2015 року за 9000 гривень. Купував у відповідача [PERSON] Перед купівлею трактор стояв у позивача [PERSON], він приїздив один раз, дивився його. [PERSON] знав про бажання [PERSON] продати трактор. Ніяких заперечень під час огляду трактора чи його купівлі позивач не озвучував і не заперечував, щоб свідок забрав його. Після першого огляду трактора зрозумів, що його стан незадовільний. Однак за таку ціну не сподівався на щось краще. Позивач [PERSON] підтвердив, що трактор спочатку використовувався відповідачем [PERSON] та перебував у останнього. Потім трактор стояв у нього (позивача), і він інколи використовував його, зокрема орав городи і собі, і позивачу. Він знав, що [PERSON] хоче продати трактор. Доказів того, що процес перереєстрації трактора та зняття його з обліку перед продажем відповідачем [PERSON] оскаржувався, суду не надано. Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (ч.1 ст.355 ЦК України). Як вбачається із частини другої вищезазначеної статті, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 60 - 74 Сімейного кодексу України (далі - СК); майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Для визначення члена сім'ї можуть використовуватись їх ознаки, наведені у статті 3 СК, статті 1 Закону України від 7 квітня 2011 року № 3206-VI "Про засади запобігання і протидії корупції"; квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-XII "Про приватизацію державного житлового фонду"); майно, яке використовується для ведення особистого селянського господарства, відповідно до закону (стаття 6 Закону України від 15 травня 2003 року № 742-IV "Про особисте селянське господарство"). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (частина четверта статті 355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Отже, якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при придбанні майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається з урахуванням вкладу кожного із співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. З матеріалів справи вбачається, і не оспорюється учасниками цивільного процесу, що спірний транспортний засіб було виділено позивачу, відповідачу, третім особам та ще декільком особам, які є пайовиками СГ ТОВ «Єрківці», на суму майнового паю 9500 гривень відповідно до свідоцтв про право власності на майновий пай кожного з них, в яких зазначений розмір такого паю в грошовому еквіваленті. За таких обставин, виходячи з презумпції спільної часткової власності, відсутності підстав вважати, що спільна сумісна власність в цьому випадку встановлена законом, відсутності доказів, що спільна сумісна власність в цьому випадку встановлена договором, суд не може погодитися з позицією представника позивача [PERSON] щодо того, що трактор належав особам на праві спільної сумісної власності. При отриманні трактора групою осіб його вартість була встановлена на суму 9500 гривень. Трактор постійно ремонтувався та час від час експлуатувався, що не заперечується сторонами по справі. З показань свідка [PERSON]В.(особи, яка купила трактор) вбачається, що купівля продаж відбувалася за 9000 гривень. Будь-яких інших належних та допустимих доказів щодо суми коштів, за яку трактор було продано в листопаді 2015 року, суду не надано. При цьому суд не може взяти до уваги позицію представника позивача [PERSON] щодо вартості трактора розміром 25000 гривень, як було зазначено у виписці з рішення № 78 комісії по розподілу співвласників майна пайовиків КСП ім. Горького від 07.10.2003, оскільки з урахуванням значного часу, що пройшов (2003-2015 роки), тих обставин, що трактор неодноразово протягом цього часу ремонтували, використовувався (експлуатувався), його вартість могла значно змінитися. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачами не подано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Судом встановлено, що трактор було виділено групі пайовиків за загальною сумою їхніх конкретно визначених в грошовому еквівалентів майнових паїв в розмірі 9500 гривень; трактор належав їм на праві спільної часткової власності (протилежне не доведено); частка кожного з осіб, яким було виділено трактор, чітко визначена в грошовому еквіваленті відповідно до майнових паїв; з моменту виділу даного трактора (2001 рік) до моменту його продажу (листопад 2015 року) він експлуатувався та ремонтувався як відповідачем, так і позивачем [PERSON]; вартість трактора на момент його продажу підтверджується лише показами свідка [PERSON] в розмірі 9000 гривень; позивач [PERSON] М,О. знав та не заперечував щодо продажу відповідачем [PERSON] трактору; процес перереєстрації трактора та зняття його з обліку перед продажем ніким не оскаржувався; вартість майнових паїв позивача [PERSON] та позивача [PERSON] (як спадкоємця [PERSON]І.), за які було виділено трактор, становила 2445 гривень; суму в розмірі 2445 гривень було виплачено відповідачем [PERSON] позивачу [PERSON] За таких обставин підстав стягувати з відповідача [PERSON] на користь позивачів кошти понад 2445 гривень як відшкодування за трактор суд не вбачає, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 355, 356, 368 ЦК України,

Outcome: dismissed