Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача на її користь заробітну плату в розмірі 15830,59 грн. та середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати з 27.02.2018 р., виходячи з розміру середнього заробітку в розмірі 224,93 грн. Посилається на те, що з 19.09.1084 року зачислена у штат інституту "Південдіпрошахт", який відповідно до наказу Міністерства вугільної промисловості України № 534 від 20.12.2010 р. було перетворено в ДП "Південдіпрошахт"в якому вона працювала на посаді бухгалтера. Наказом № 19К від 27.02.2018 року була звільнена з займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Посилається на те, що при звільненні їй не було сплачено заробітну плату, заборгованість за підприємством по якій, починаючи з серпня 2017 року до моменту звільнення складає 15830,59 грн. До теперішнього часу остаточний розрахунок відповідачем з нею не проведено. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2018 року відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.06.2018 року справу призначено до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з'явилась, відповідно до поданої до суду заяви розгляд справи просила проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідно до наявної в матеріалах справи заяви, судове засідання 12.07.2018 р. просив провести за його відсутності. Відповідно до отриманого судом відзиву, за підписом в.о. директора ДП "Південдіпроршахт" Севастьянова Ю.О., в задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі. Посилаючись на те, що позовна заява не містить жодних підтверджуючих документів, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, не надано письмових доказів, що подаються в оригіналі або належним чином засвідчених копій. До позовної заяви не додано доказів фактичних обставин справи щодо нарахування заробітної плати: первинних довідок та розрахункових відомостей з нарахування заробітної плати, що мають відповідати вимогам чинного законодавства про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні; первинних документів про фактично відпрацьований час та обсяги виконаних робіт відповідно до законодавства України про працю; первинних документів щодо наявності коштів на підприємстві та джерел фінансування станом на заявлений період, виданих з дотриманням вимог законодавства про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та на підставі затвердженої фінансової звітності підприємства. Крім того, зазначає про те, що ДП "Південдіпроршахт" засновано на державній власності та належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України. При цьому підприємство у своїй господарській діяльності не має державного фінансування або фінансування за рахунок бюджетів місцевого рівня. Відповідно до поданої до суду заяви зазначає, що надати відомості про розмір заборгованості перед [PERSON] по заробітній платі, станом на теперішній час, та розмір середнього заробітку не представляється можливим. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача вбачається, що 19.09.1984 р. на підставі наказу №160к від 19.09.1984 р. прийнята на роботу в Інститут "Південдіпрошахт", який в подальшому було реорганізовано в ДП "Південдіпрошахт". Згідно запису в трудовій книзі № 16 [PERSON] на підставі наказу № 19к від 27.02.2018 року звільнена за власним бажанням на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Приписами ст. 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З наданої позивачем довідки ДП "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "Південдіпрошахт" від 21.02.2018 р. за № 21/33-39 вбачається, що підприємство має заборгованість з виплати заробітної плати перед [PERSON] з серпня 2017 року в сумі 15830,59 грн. Доказів на підтвердження відсутності заборгованості перед працівником суду надано не було, належних доказів, на підтвердження того, що вказана довідка є недостовірною суду не надано. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, суд вважає встановленим, що при звільненні позивача з ним не були проведені відповідачем остаточні розрахункові виплати. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та надані позивачем розрахунки, суд приходить до висновку, що розмір заборгованості із заробітної плати, які зазначені позивачем у позовній заяві є обґрунтованими. Згідно ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Частиною 1 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Посилання в.о. директора ДП "Південдіпроршахт" Севастьянова Ю.О. на відсутність бюджетного фінансування не можуть бути підставою для не проведення з працівником остаточного розрахунку при звільненні. Згідно довідки ДП "Проектування будівництва підприємств вугільної промисловості "Південдупрошахт" від 21.02.2018 року за № 28/33-39 вбачається, що середня заробітна плата [PERSON] складає 224,93 грн. Середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку за період з 27.02.2018 р. по 10.07.2018р. становить: 92 днів. ? 224,93 грн. = 20693,56 грн. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував його заперечення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved