Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся 26 червня 2017 року до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. З позову вбачається, що відповідно до підписаної заяви № б/н від 19 липня 2008 року відповідач [PERSON] отримала кредит в розмірі 1700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" вказує, що відповідач [PERSON] не належним чином виконує свої зобов'язання перед Банком, відповідно до укладеного кредитного договору № б/н від 19 липня 2008 року, внаслідок чого станом на 5 червня 2017 року має заборгованість в сумі 24291 грн. 31 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 1789 грн. 87 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 5785 грн. 95 коп., заборгованість по пені - 15082 грн. 57 коп., штраф (фіксова частина) -500 грн.00 коп., штраф (процентна складова) - 1132 грн. 92 коп. Посилаючись на вищевикладені обставини представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" Сафір Ф.О. звернувся до суду із позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 19 липня 2008 року в сумі 24291 грн. 31 коп. та судові витрати. Ухвалою суду від 19 липня 2017 року відкрито провадження у справі. В попереднє судове засідання 28 липня 2017 року представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився, в матеріалах справи є клопотання представника позивача Сафіра Ф.О. про розгляд справи у відсутність представника ПАТ КБ "Приватбанк", позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні не заперечувала щодо призначення справи до судового розгляду. Ухвалою суду від 28 липня 2017 року призначено справу до судового розгляду. В судові засідання 15 серпня та 27 вересня 2017 року представник позивача ПАТ КБ "Приватбанк" не з'явився, але в матеріалах справи є клопотання представника позивача Сафіра Ф.О. про розгляд справи у відсутність представника ПАТ КБ "Приватбанк", позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити, згоден на винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 27 вересня 2017 року позов ПАТ КБ "Приватбанк" визнала частково та суду пояснила, що в даний час вона ніде не працює, та як наслідок, не має постійного матеріального забезпечення, а до кінця 2016 року мала третю групу інвалідності загального захворювання. Частина отримуваної нею пенсії по інвалідності йшла на погашення кредитної заборгованості, а в той час коли виплати пенсії по інвалідності припинилися з 1 січня 2017 року, припинилися і відрахування по кредиту. Посилаючись на вищевикладені обставини просила суд застосувати до кредитних правовідносин по даній справі ч.3 ст. 551 ЦК України та відмовити позивачу ПАТ КБ "Приватбанк" в задоволенні позову в частині стягнення з неї пені за кредитним договором. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 19 липня 2008 року відповідач [PERSON] звернулася до ПАТ КБ "Приватбанк" із заявою, в якій просила надати їй кредитку "Універсальна" 30 днів пільгового періоду з базовою процентною ставкою за кредитом 3 % на місяць на залишок заборгованості (а.с.10). Ставлячи свій підпис в заяві позичальника споживач погодилася з тим, що заява із запропонованими умовами, правилами, тарифами складає між сторонами кредитний договір. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених цим Договором. Згідно п.2.1.1.5.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за Договором позичальник зобов'язаний на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченного кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (а.с.а.с.11-25). В розрахунку заборгованості зазначено, що станом на 5 червня 2017 року відповідач [PERSON] має заборгованість в сумі 24291 грн. 31 коп., з яких: заборгованість по тілу кредита - 1789 грн. 87 коп., заборгованість по відсоткам - 5785 грн. 95 коп., заборгованість по пені - 15082 грн. 57 коп., заборгованість по судовим штрафам - 1632 грн. 92 коп.(а.с. 8-9). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідач [PERSON] надала суду підтверджувальні документи того, що їй з 1 грудня 2013 року до 1 січня 2017 року була встановлена третя група інвалідності загального захворювання, якій була противопоказана важка фізична праця та психо - емоційна напруга, надала суду довідку № 842/02 від 2 серпня 2017 року видану Великобагачанським об'єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області, з якої вбачається, що [PERSON] перебувала на обліку як пенсіонер по інвалідності і отримувала пенсію по 31 грудня 2016 року, а з 1 січня 2017 року по даний час на обліку не перебуває та ніякого виду пенсії не отримує. Крім того, відповідач [PERSON] надала суду докази того, що на обліку у Великобагачанському районному центрі зайнятості та на обліку у відділі грошових виплат і компенсацій управління соціального захисту населення Великобагачанської РДА не перебуває, ніякого виду допомоги не отримує, та надала відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про те, що за період з 1 січня 2017 року по 31 березня 2017 року інформація про її доходи відсутня. З довідки № 2959 від 20 вересня 2017 року, виданої виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області вбачається, що [PERSON], [INFO], проживає без реєстрації в [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене та майновий стан відповідача [PERSON] є підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованості відповідно до укладеного договору № б/н від 19 липня 2008 року в сумі 9365 грн. 69 коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту - 1789 грн. 87 коп., заборгованість по відсотках за користування кредитом - 5785 грн. 95 коп., заборгованість по пені - 1789 грн. 87 коп. виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 ст.549 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В даному спорі є передбачені законом підстави для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо пені, оскільки з матеріалів справи вбачається, що розмір пені (неустойки) значно перевищує розмір збитків, тому суд приходить до висновку про зменшення розміру пені до розміру заборгованості по кредиту, що відповідає правовій позиції ВСУ від 03.09.2014 року у справі № 6-100цс14. Що стосується позовної вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" щодо стягнення з відповідача [PERSON] штрафу (фіксова частина) в сумі 500 грн.00 коп. та штрафу (процентна складова) в сумі 1132 грн. 92 коп. за кредитним договором № б/н від 19 липня 2008 року суд приходить до висновку, що в цій позовній вимозі слід відмовити з наступних підстав. Як вказано вище статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Згідно статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності по кожному з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Це також відповідає і правовій позиції ВСУ від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Отже, суд, враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 24291 грн. 31 коп. підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України "cтороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено". Позов пред'явлено на суму 24291 грн. 31 коп., підлягає задоволенню на суму 9365 грн. 69 коп., тобто на 38,56 % від заявлених позовних вимог, отже з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в сумі 616 грн. 96 коп. (38,56 % від 1600 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial