Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕн. На обґрунтування вимог позивач в заяві зазначила, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу від 19 лютого 2015 року. На час укладення договору купівлі-продажу будинку у ньому проживав [PERSON]. Після купівлі будинку вона запропонувала йому виселитись з її будинку, але отримала відмову. Крім того, [PERSON] не допустив її до будинку. 20 липня 2015 року нею було подано до Баштанського районного суду позов про виселення [PERSON] з її будинку. 25.02.2015 року нею було подано до філії ПАТ «Миколаївобленерго» Баштанського району заяву про відключення її будинку від електропостачання. 02 березня 2015 року будинок було відключено шляхом демонтажу приладу обліку та пломбування у відключеному стані, про що складено акт технічної перевірки. Після відключення будинку від електропостачання, відповідач продовжував проживати в будинку, а вона не мала доступу до будинку. У грудні 2015 року вона отримала поштою виклик на засідання комісії по розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією. На засіданні комісії 14 грудня 2015 року їй було повідомлено, що 20 листопада 2015 року при перевірці її будинку по [ADDRESS] було виявлено самовільне підключення до електричної мережі поза приладами обліку. Вона пояснила членам комісії, що не проживає в будинку і навіть не має доступу до нього з часу відключення будинку від електропостачання та звернула увагу комісії на те, що у акті про порушення вказано, що споживач [PERSON] відмовився від підпису. Тобто перевірка проводилась у присутності [PERSON] і він фактично визнав, що самовільне підключення вчинено ним, але комісією було визнано саме її причетною до порушення ПКЕЕн та зобов'язано сплатити 14196 грн. за недораховану електричну енергію. Протокол засідання комісії їй було видано на її вимогу лише 30 грудня 2015 року. На думку позивача, вона не вчиняла будь-яких дій по самовільному підключенню її будинку до системи електропостачання та вважає, що самовільне підключення було вчинено відповідачем, який самовільно поселився у в ньому. Крім того 30 грудня 2015 року нею було подано до Баштанського РВ УМВС заяву про вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ст. 188 КК України. На підставі вищевикладеного просила визнати недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕн ПАТ "Миколаївобленерго" філії Баштанського району від 14.12.2015 року. В судове засідання позивач та її представник з'явилися. Просили скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕн, оформлене протоколом засідання комісії від 14.12.2015 року, оскільки на час здійснення первірки у належному їй будинку не проживала. Саме за її заявою ще в березні 2015 року було здійснено відключення будинку від електропостачання. Як слідує з акту під час первірки був присуній [PERSON], який фактично проживає у спірному будинку і самовільне підключення було здійснено до електричної мережи енергопостачальника, яке можливо виявити під час огляду. Представник відповідача до суду з'явився. Проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що на його думку рішення комісії є законним. Не заперечував, що дійсно вказаний будинок був відключений від електропостачання саме за заявою позивача в березні 2015 року. Але оскільки вона є власником вказаного будинку, то саме вона повинна відповідати за виявлені порушення. Вислухав пояснення сторін, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і наявність підстав для задоволення позову за наступного. В судовому засіданні встановлено, що 19.02.2015 року позивач придбала у власність житловий будинок, з прилеглими до нього господарськими та побутовими спорудами та будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], але у спірному будинку не проживала. 25.02.2015 року позивач звернулася до відповідача з заявою про припинення електропостачання. 02.03.2015 року електропостачання згідно заяви позивача було припинено. На час проведення відключення від електропостачання електроустановка відповідала вимогам ПУЕ. З акту про порушення №В2672 від 20.11.2015 року слідує, що представниками енергопостачальника при перевірці житлового будинку по [ADDRESS] в с. Мар'ївка за участі споживача [PERSON], власника [PERSON], було встановлено порушення п.42 ПКЕЕн, а саме: виявлено самовільне підключення електропроводок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника відкритою електропроводкою з порушенням схеми обліку, поза приладом обліку, що можливо виявити під час проведення контрольного огляду приладу обліку. Згідно протоколу №1151 від 14.12.2015 року комісією філії ПАТ "Миколаївобленерго" Баштанського району з розгляду Акта про порушення ПКЕЕн №В2672 від 20.11.2015 року, як зазначено в акті в присутності споживача [PERSON] - позивача по справі, на підставі вивчення Акту, пояснювальної записки представників ЕПО, речових доказів, фото-відеоматеріалів, інших наданих комісії документів, комісією було винесено рішення, яким її визнано причетною до порушення ПКЕЕн та проведено розрахунок за період з 20.05.2015 року по 20.11.2015 рік на оплату вартості не облікованої електричної енергії в сумі 14196,24 грн.. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно із ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.1 ЗУ " Про електроенергетику" споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю. Частиною 4 ст.26 ЗУ "Про електроенергетику" передбачено, що споживач електричної енергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. П.6. ПКЕЕн передбачено, що у разі припинення користування електричною енергією споживач не пізніше ніж за 7 днів повинен повідомити про це енергопостачальника та розрахуватися за спожиту електричну енергію, подати енергопостачальнику заяву про розірвання договору. Енергопостачальник припиняє подачу електричної енергії на об'єкт споживача та вживає заходів для запобігання розкраданню чи пошкодженню приладів обліку, використанню електричної енергії без обліку. Ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» передбачає відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, зокрема: крадіжку електричної енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією. Пунктом 48 ПКЕЕн передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до п.53 ПКЕЕ у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у томі числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем, який має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. На підставі акту енергопостачальник має право визначити величину збитків, завданих йому противоправними діями споживача. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до методики, затвердженої НКРЕ. Як встанволено в судовому засіданні, позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 19.02.2015 року, але з часу придбання вказаного будинку в ньому не проживає. На час виявлення порушення і складання акта [PERSON] не була присутня. Відомості про неї як споживача і власника будинку були внесені, виходячи з наявної у працівників ПАТ "Миколаїобленерго" інформації. На час виявлення зазначеного в акті порушення у вказаному будинку проживав [PERSON], який фактично був присутній під час складання акта і саме він від підписання акта відмовився. Враховуючи, що на час проведення перевірки контролерами ПАТ «Миколаївобленерго» позивач у вказаному будинку не проживала, під час складання акту не була присутня ( покази свідків: [PERSON],[PERSON],[PERSON].[PERSON].), електропостачання до будинку за її заявою було припинено ще 02.03.2015 року (покази свідка [PERSON].), тобто вона не є споживаем енергії і зобов'язання між нею та енергопостачальником були припинені, а виходячі з п.6 ПКЕЕн, після припинення електропостачання на об'єкт споживача, вжиття заходів для запобігання розкраданню, використанню електричної енергії без обліку покладається на енергопостачальника, то визнання позивача причетною до вчинення зазначеного в акті порушення не грунтується на нормах законодавства, та порушує її права. За такого рішення комісії щодо причетності позивача до виявленого порушення ПКЕЕн є незаконим і підлягає скасуванню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягають судові витрати по справі в сумі 551 грн.20 коп.(судовий збір). На підставі ст.ст. 526; 549; 611,651 ЦК України і

Outcome: approved