Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся з позовом до відповідача, Територіальної громади Надеждівської сільської ради Лозівського району Харківської області, третьої особи - Реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями в порядку спадкування за заповітом. Посилаючись на його законність та обґрунтованість позивач просить суд визнати за нею, [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право власності на житловий будинок літ. «А-1», житловою площею 22,7 кв.м, загальною площею 47,5 кв.м. з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: село Федорівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Зелена, будинок №7 (сім), згідно технічного паспорту станом на 15 червня 2015 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 13 листопада 2004 року. Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, у разі неявки відповідача винести заочне рішення (а.с. 43). Представник відповідача територіальної громади Надеждівської сільської Лозівського району ради Харківської області у судове засідання не з'явився, але їх представник надав до суду письмове клопотання, в якому просить розглядати справу без участі їх представника (а.с. 42). Представник третьої особи Реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області у судове засідання не зявився, але їх представник подав до суду письмове пояснення, в якій просить розглянути справу без участі їх представника, прийняти рішення згідно чинного законодавства України (а.с. 31-32). Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 13 листопада 2004 року померла мати позивача [PERSON], яка на день смерті мешкала в селі Федорівка, Лозівського району, Харківської області. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 22,7 кв.м, загальною площею 47,5 кв.м. з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: село Федорівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Зелена, будинок №7 (сім). Після смерті матері спадкоємцем на спадкове майно є позивач, дочка спадкодавця, Галенко (прізвище до шлюбу - Ганнич) [PERSON], згідно заповіту, складеного на її імя, посвідченого виконавчим комітетом Надеждівської сільської ради, Лозівського району, Харківської області, 12 серпня 2004 року, за реєстром №24. Вказаний заповіт на даний час не змінений, не відмінений, про що свідчить відмітка на заповіті та внесений до Спадкового реєстру. Чоловік спадкодавця - [PERSON], помер 26 червня 1960 року. У спадкодавця є спадкоємці, діти, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які на час смерті спадкодавця не були непрацездатними за віком, пенсіонерами за віком, інвалідами будь-якої групи, тобто не мають права на обовязкову частку у спадщині, згідно ст. 1241 ЦК України. Інших спадкоємців, передбачених законодавством, у спадкодавця немає. Спадщину після смерті матері позивач прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області. Позивач звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з відповідними надвірним спорудами і будівлями, розташований за адресою: село Федорівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Зелена, будинок №7. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нею було надано документи, які підтверджують: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, заповіт. Відповідно п. 4.9 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємця, який прийняв спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, згідно з п. 4.15, 4.18 глави 10 розділу II того ж Порядку вчинення нотаріальних дій видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. За життя мати, згідно наданої довідки сільської ради, побудувала вказаний будинок. Згідно Листа КП «ЖУК» (Лозівське бюро технічної інвентаризації), право власності на житловий будинок, розташований за адресою: село Федорівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Зелена, будинок №7, не оформлено і не зареєстровано, запис в електронному реєстрі прав власності про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, відсутній. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 липня 2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Встановлено, що право на побудований житловий будинок з надвірними будівлями мати позивача зареєструвала лише в сільській раді. Згідно довідки Надеждівської сільської ради, Лозівського району, Харківської області, за записами «Погосподарської книги загальних виробничих показників господарств колгоспників, працівників, службовців та інших груп населення» №05 за 1986-1990 p.p. по селу Федорівка, особовий рахунок №69; №07 за 1991-1995 p.p. по селу Федорівка, особовий рахунок №69; №05 за 1996-2000 p.p. по селу Федорівка, особовий рахунок №308; №05 за 2001-2005 p.p. по селу Федорівка, особовий рахунок №298 власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: село Федорівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Зелена, будинок №7 є [PERSON], [INFO]. Для будівництва і обслуговування вказаного будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] була надана у користування земельна ділянка площею 0,41 га. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з ч. 3, 4 ст. 33 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56 та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Встановлено, що спірний житловий будинок було побудовано у 1960 році, згідно даних технічного паспорту, виготовленого КП «Житлова управляюча компанія». Відповідно до розділу II п. 6 ч. 2 вищезазначеної Інструкції про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української PCP, будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації. Крім того, дана Інструкція передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Погосподарські книги, в яких зазначена дана інформація є документами статистичної звітності, відображена в них інформація здійснена органом, що був наділений такими повноваженнями є достовірною. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Крім того, з Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР від 31.10.1975 року, яка діяла до 14.06.1994 року вбачається, що підтвердженням належності будинку, інших відомостей, що необхідні для вчинення угод, в сільській місцевості була довідка виконкому відповідної ради народних депутатів, видана на підставі запису в погосподарській книзі. Таким чином, відповідно до діючого на той час законодавства, спірний житловий будинок, збудований в 1960 році в сільській місцевості, був об'єктом власності [PERSON] і належав їй, тому відповідно позивач, як спадкоємець власника має право претендувати на нього в порядку спадкування. Крім того, згідно п. 3 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», зі змінами станом на 14 жовтня 2014 року та п. 49-1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868, зі змінами станом на 13.08.2014 р. для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на об'єкти індивідуальні (садибні) житлові будинки, будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради або відповідною архівною установою. Державна реєстрація прав власності здійснюється на підставі поданої заяви та виписки з погосподарської книги. Норми даної статті підлягають застосуванню у тому випадку, коли забудовник будинку є живим і має можливість подати заяву про реєстрацію прав, надати виписку з погосподарської книги. Забудовник будинку, мати позивача, померла тому Реєстраційна служба у даному випадку не має можливості встановити коло спадкоємців. Однак в зв язку зі смертю матері позивача ані рік побудови, ані конструкція будинку не змінилися. Зведені споруди не порушують прав інших осіб, не суперечать суспільним інтересам та інтересам власників сусідніх будинків, конструкції будівель відповідають всім необхідним нормам, споруди збудовані на належно виділеній земельній ділянці. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved