Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 24 липня 2017 року о 21 год 40 хв, [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109» реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись автодорогою на вулиці Т.Шевченка в с.Добростани Яворівського району Львівської області, на ділянці поблизу адміністративної будівлі сільської ради, порушив чинні вимоги п.п. 1.5, 1.7, 1.10, 2.3 (б, д), 2.9 (а); 10.1, 12.3 ПДР України, внаслідок чого здійснив виїзд на узбіччя зустрічної смуги руху, по якому в зустрічному напрямку вона рухалася на велосипеді та при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП вона отримала розрив правого акроміоключичного з`єднання, синяк в ділянці правого плечового суглоба, синяки і садна на обличчі, підшкірну гематому на лобі, синяки і садна на верхній і нижній лівій кінцівках, синяк на правому стегні, що відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 29.10.2020 року [PERSON] звільнено від кримінальної\~відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1\~ст. 286 КК України\~ у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до положень\~ст. 49 КК України, а кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017140350000919 від 25.07.2017 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1\~ст. 286 КК України закрито. У вищезазначеному кримінальному провадженні вона визнана потерпілою, однак відповідачем жодним чином не було відшкодовано завданої їй матеріальної та моральної шкоди, відтак вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить стягнути з відповідача заподіяну їй кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 34789 грн 00 коп та моральну шкоду у розмірі 100000 грн. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що він не заперечує той факт, що в результаті вчинення ним кримінального правопорушенння, передбаченого ч.1 ст.286 КК України позивачу були заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, внаслідок чого вона проходила стаціонарне та амбулаторне лікування, понесла матеріальні витрати, пов`язані з лікуванням, а також перенесла фізичну біль та душевні страждання. Разом з тим, він не визнає позову в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 34789 грн. 00 коп., оскільки з долучених до позовної заяви копій квитанцій та товарних чеків не вбачається, що саме такі і в такій кількості медикаменти та вироби медичного призначення були призначені хворій [PERSON] з приводу отриманих тілесних ушкоджень та використані під час її лікування. Крім цього, ряд медикаментів були придбані в різних аптечних закладах у м.Львові, м.Городку, смт.Івано-Франкове та м.Новояворівську в один і той самий день, деякі долучені копії квитанцій є нечитабельними. Також, позивачем у позовній заяві не вказано, що він через свою матір [PERSON] неодноразово передавав грошові кошти [PERSON] у загальній сумі 20000 грн. для придбання ліків та в якості компенсації за заподіяну моральну шкоду. З огляду на наведене, просить в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди відмовити в повному обсязі, що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то таку задовольнити частково в розмірі 10000 грн. Ухвалою судді від 21.12.2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 19.03.2021 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник - адвокат Курілець А.І. заявлені позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, його представник - адвокат Варениця В.С. позовні вимоги визнав частково в частні стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн., в решті позовних вимог просить відмовити із мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, ПрАТ "Універсальна" в судове засідання не з`явився, хоча про розгляд справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи в їх сукупності, суд виходить з наступного. Судом установлено, що ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 29.10.2020 року [PERSON] звільнено від кримінальної\~відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1\~ст. 286 КК України\~ у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до положень\~ст. 49 КК України. Кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12017140350000919 від 25.07.2017 року про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1\~ст. 286 КК України закрито. Як вбачається із змісту ухвали [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2109» реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись автодорогою на вулиці Т.Шевченка в с.Добростани Яворівського району Львівської області, на ділянці поблизу адміністративної будівлі сільської ради, порушив чинні вимоги п.п. 1.5, 1.7, 1.10, 2.3 (б, д), 2.9 (а); 10.1, 12.3 ПДР України, внаслідок чого здійснив виїзд на узбіччя зустрічної смуги руху, по якому в зустрічному напрямку вона рухалася на велосипеді та при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП вона отримала розрив правого акроміоключичного з`єднання, синяк в ділянці правого плечового суглоба, синяки і садна на обличчі, підшкірну гематому на лобі, синяки і садна на верхній і нижній лівій кінцівках, синяк на правому стегні, що відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Відповідно до епікриз-виписки №8409, №10729, №6695, №7304, [PERSON] , [INFO] , перебувала на стаціонарному лікуванні у Львівській клінічній лікарні на залізничному транспорті у період з 26.07.2017 року по 08.08.2017 року, з 04.10.2017 року по 13.10.2017 року, з 13.06.2018 року по 25.06.2018 року, з 03.07.2018 року 11.07.2018 року. Згідно з листа ПРАТ "СК "Універсальна" №31/01-109 від 18.01.2021 року, 06.07.2019 року між [PERSON] та ПРАТ "СК "Універсальна" укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АК/4491234, термін дії з 07.07.2017 року по 06.07.2018 року, ліміт віповідальності за шкоду, заподіяну життю та здоровю - 200000 грн., ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100000 грн, розмір франшизи - 1000 грн. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до частини першої якої, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відшкодування (компенсація) шкоди фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, і зокрема, шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, регламентовано статтями 1177 та 1187 ЦК України. Згідно з ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до положень ст. ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини щодо заподіяння відповідачем [PERSON] тілесних ушкоджень [PERSON] встановлені в ухвалі Яворівського районного суду Львівської області від 29.10.2020 року, відтак в силу статті 82 ЦПК України не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи. Допитана у судовому засіданні в якості свідка позивач [PERSON] пояснила, що лікарські засоби придбавались як нею безпосередньо, так і членами її родини, в тому числі у різних населених пунктах. Стверджує, що жодних коштів від матері відповідача не отримувала. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка являється матір`ю відповідача зазначила, що передала позивачу [PERSON] кошти на лікування у наступних сумах 3000 грн. 00 коп., 7000 грн. 00 коп. та 1000 грн. 00 коп. Однак, обставини передачі вищенаведених сум коштів не підтверджені жодними належними та достатніми доказвами, а відтак дані твердження свідка критично оцінюються судом. З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування завданої матеріальної шкоди слід задовольнити частково в частині відшкодування витрат на придбання лікарських засобів в розмірі 23883 грн. 60 коп., що підтверджується належними копіями товарних та фіскальних чеків, долучених до матеріалів справи позивачем. При цьому, суд зауважує, що ряд копій фіскальних чеків судом не взято до уваги у зв`язку з їх нечитабельністю. Щодо тверджень представника відповідача, що позивач повинна звертатись з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП безпосередньо до страховика відповідача ПРАТ "СК"Універсальна", то суд зазначає, що потерпілий вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування або ж шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав. Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, суд враховує наступне. Відповідно до ст.16 ЦК України, позивач вправі звернутись до суду за захистом своїх прав. Одним із способів захисту визнано відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із роз`ясненнями, викладеними у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" за №4 від 31 березня 1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Пунктом 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вищенаведене та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди з відповідача на користь позивача у розмірі 30000 грн. 00 коп. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На\~ підставі\~ викладеного,

Outcome: partial