Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з відповідним позовом в якому вказує, що 02 квітня 2005 року померла гр. [PERSON]. 22.02.1993 року остання склала заповіт на його імя, згідно з яким заповіла йому пай в пайгоспі «Колос» с. Мазки, Прилуцького району Чернігівської області в сумі 6973,00 карбованці. Бажаючи оформити свої спадкові права [PERSON] у встановлений строк звернувся із відповідною заявою до Прилуцької райдержанотконтори, у якій після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа № 577/2005 від 26.09.2005р. Державний нотаріус [PERSON] дійшла висновку, що майно яке зазначене у заповіті відсутнє, у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовила та рекомендувала [PERSON] звернутися до суду. Також позивач зазначив, що заповіт був складений 22.02.1993р., тоді як процес розпаювання земель, переданих у колектив, власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям розпочався лише згідно Указу Президента України № 720 від 08.08.1995р. На час складення заповіту спадкодавець ще не мала правовстановлюючого документа, яким би чітко було зафіксовано право на майнову частку або частку у земельному фонді, однак таке право [PERSON] мала як пенсіонер, яка раніше працювала в ньому і залишалася членом зазначеного КСП «Колос». Право на пай у КСП «Колос» у вигляді права на земельну частку (пай) із земель КСП «Колос» на території Мазківської сільської ради Прилуцького району Чернігівської області у [PERSON] виникло 17.11.1995р. Право [PERSON] на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Колос» на території Мазківської сільської ради Прилуцького району розміром 5,88 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) було посвідчене сертифікатом серії РН 962832, виданим на підставі розпорядження Прилуцької райдержадміністрації від 02.06.1997р № 182, та зареєстрованим за № 307. Згодом, на підставі розпорядження голови Прилуцької райдержадміністрації від 06.04.2004р. № 130 «Про передачу земельних ділянок та видачу державних актів на право власності на земельну частку (пай)» взамін сертифікату на земельну частку (пай) колишнього КСП Колос [PERSON] було передано земельний пай № 0158, який складається із трьох земельних ділянок, а саме: площею 4,4805 га з кадастровим номером 7424185100:06:000:0113, площею 0,3904 га з кадастровим номером 7424185100:05:000:0665, площею 0,2428 га з кадастровим номером 7424185100:05:000:0664. Право власності [PERSON] на земельні ділянки посвідчене державними актами на право власності на земельну ділянку: ЧН 063805, ЧН 063806, ЧН 063807, виданими Прилуцькою райдержадміністрацією 19.05.2004р. Зазначені державні акти містять відомості, що це саме пай № 0158. Воля [PERSON] щодо переходу у випадку її смерті належного їй права на пай у КСП «Колос» до [PERSON] залишилась незмінною. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову з підстав, вказаних в ньому. Представник територіальної громади до суду не з'явився, хоча належним чином про день, місце та час слухання справи був повідомлений, а також завчасно надіслав до суду листа про визнання позовних вимог в повному обсязі та слухання справи в його відсутність. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.04.2005 року померла [PERSON], яка за життя, 22.02.1993 р.,\~\~склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Мазківської сільської ради Прилуцького району, відповідно до якого вона заповіла [PERSON] пай в пайгоспі «Колос» с. Мазки, Прилуцького району Чернігівської області в сумі 6973 грн. Зазначене вбачається з тексту заповіту (а.с. 7). Судом також встановлено, що 17.11.2017 року державним нотаріусом Прилуцької райдержнотконтори [PERSON] була ухвалена відмова у вчиненні нотаріальної дії, а саме: було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за зазначений пай, у звязку із тим, що в дублікаті пред'явленого заповіту йшлася мова про пай в пайгоспі «Колос» с. Мазки, Прилуцького району Чернігівської області в сумі шість тисяч дев»ятсот сімдесят три карбованці», а в наявності є земельні ділянки площею 4,4805 га, 0,03904 га, 0,2428 га, які знаходяться на території Мазківської сільської ради, Прилуцького району Чернігівської області, право власності та які підтверджується державними актами: серії ЧН №№063807,063806,063805, що видані Прилуцькою районною державною адміністрацією 19 травня 2004 року. Тобто спадкове майно, яке зазначене в заповіті відсутнє. (а.с.10)/ Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЧН №№063807 ,063806,063805, виданих Прилуцькою районною державною адміністрацією від 19 травня 2004 року, [PERSON] належали земельні ділянки площею 4,4805 га, 0,03904 га, 0,2428 га, які знаходяться на території Мазківської сільської ради, Прилуцького району Чернігівської області, загальною вартістю 47175 грн. 98 коп. (а.с.12,13,14) Згідно із законами України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", "Про власність" та іншими нормативно-правовими актами майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності, пайовий фонд майна складається як із балансової вартості основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошей, а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на день паювання і скоригованим на день вибуття працівника з господарства відповідно до нормативно-правових актів підприємства. Майновий пай видається натурою (тобто будинками, спорудами, технікою, готовою продукцією, худобою тощо), грошима або цінними паперами з урахуванням при цьому інтересів як працівника, так і підприємства. Право розпоряджатися майновим паєм за власним розсудом член підприємства набуває тільки після припинення членства у КСП. Відносини членства або виходу з КСП регулюються статутом. У процесі реструктуризації колективного сільськогосподарського підприємства повинні бути визначені індивідуальні майнові частки (паї) кожного члена КСП. Ця робота проводиться комісією із реструктуризації і починається із складання списку осіб, які мають право на отримання майнового паю. Список претендентів на майновий пай має бути підписаний головою КСП і завірений печаткою підприємства. Паювання майна в господарстві регулюється чинним законодавством та положенням про паювання майна, яке розробляється комісією з реструктуризації та затверджується загальними зборами. Майновий пай слена ника КСП документально підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства. Свідоцтво видаеться сільською, селищною або міською радою згідно списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, до якого додаються наступні документи: акт розрахунку уточненого пайового фонду; уточнена структура пайового фонда; уточнений перелік майнового пайового фонду. Факт оформленян свідоцтва посвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради, а оформлені свидоцтва реєструються в книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена КСП. Видача свідоцтв громадянам здійснюється безкоштовно, а відмова в його видачі може бути оскаржена в судовому порядку. У випадку втрати чи пошкодження свідоцтва видається його дублікат, про що здійснюється відповідний запис на бланку свідоцтва. Із дослідженого в судовому засіданні копії дублікату заповіту [PERSON] вбачається, що 22.02.1993 року вона здійснила відповідне розпорядження, яким належний їй пай у пайгоспі "Колос" с.Мазки Прилуцького району Чернігівської області вартістю 6973 крб. заповіла [PERSON] Зважаючи на ті обставини, що в заповіті визначена вартіть паю, суд вважає, що в даному випадку мова йде саме про майновий пай, що відповідає Закону від 14.02.92 р. № 2114-XII"Про колективне сільськогосподарське підприємство", оскільки і заповіт був складений незадовго після введення в дію такого. Питання про порядок паювання земель регулюється відповідно до Указу Президента України "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року №720/95. Як вбачається із відповіді Міськрайонного управління у Прилуцькому районі та м.Прилуках Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 13.11.2017 року (а.с.11) голованою умовою для отримання права на земельну частку (пай) є членство в сільськогосподарському підприємстві на момент видачі господарству державгого акту на право колективної власності на землю. Рішення про початок паювання Мазківською сільською радою було прийнято 14.11.1995 року. Державний акт на право колективної власності на землю КСП "Колос" с.Мазки одержав 17.11.1995 року. Тобто фактично майже через понад два з половиною роки після скдладання заповіту у [PERSON] виникло право на земельну частку (пай), і про існування такого вона не знала і не могдла знати на час складання свого заповіту. Надані ж позвачем документи не свідчать про те, що належні померлій сертифікати на право на земельну частку (пай) - це те, майно, яке їй належало згідно пайового фонду. Право як майновий пай, так і на земельний пай посвідчується відповідним сертифікатом, рішення про трансформацію (переведення) майнового паю у земельний пай строною позивача надано не було. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Стаття 1236 ЦК України визначає, що заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Запровідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Таким чином, суд вважає, що складаючи заповіт 22.02.1993 року [PERSON] зазначала конкретно визначене майно, на яке вона на той час мала право, а саме пай вартістю 6973 крб., яке вона і заповіла [PERSON] Підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом на майно, яке у померлої виникло через 3 роки після складання заповіту, вартість якого значною мірою відрізняється від того, яке зазначено у заповівті , та яке не було зазначене у заповіті, суд не вбачає, оскільки спадкодавиця не здійснила свого волевиявлення та не вчинила жодних дій на розпорядження таким майном на користь позивача. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування\~ за заповітом не підлягають задоволенню, На підставі викладеного і

Outcome: dismissed