Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

ОКВП «Дніпро-Кіровоград» звернулось в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за водопостачання та водовідведення в сумі 32135,30грн., з них: основний борг 27942,96грн., три відсотки річних 1237,64грн., індекс інфляції 2954,70 грн., а також судових витрат в сумі 2270грн. Позов обґрунтований тим, що 09.07.2015 року ОКВП «Дніпро-Кіровоград» уклало договір за № 33280 особового рахунку № [NUMBER] з боржником [PERSON] про надання населенню послуг з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою надання послуги та проживання боржника: [ADDRESS] . За вказаним договором підприємство взяло обов`язок надавати послугу з водопостачання та водовідведення та нараховувати розмір плати за отримані послуги, а боржник за п. 3.2 Договору зобов`язувався проводити своєчасно оплату. В будинку [ADDRESS] зареєстрована та проживає власник [PERSON] та її шестеро дітей, згідно довідки КП "Житлогосп" № 330 від 16.07.2019 року. 03.07.2019 року через наявність заборгованості будинок відповідача було відключено від користування послугами позивача, однак 06.07.2019 року та 12.07.2019 року під час чергових перевірок було з`ясовано, що відповідач знову самовільно підключилась та продовжує безоплатно користуватись вказаними послугами. Жодних заяв про відмову від користування послугами з водопостачання та водовідведення на адресу підприємства від боржника не надходило. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України позивач також має право на отримання від відповідача, який прострочив виконання грошового зобов`язання, крім сплати суму боргу, також і сплату індексу інфляції за весь період прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми. Згідно розрахунку заборгованості за водопостачання та водовідведення, нарахування проводиться за показниками водолічильника і заборгованість за період з 01.04.2018 року по 01.04.2021 року склала 27942,96 грн., тому інфляційні втрати з суми неоплаченого боргу складають 2954,70 грн., а 3 % річних 1237,64грн. На неодноразові звернення підприємства про сплату боргу боржник не реагує. Своїми діями боржник завдає шкоди інтересам ОКВП «Дніпро-Кіровоград», що призводить до неможливості виконання господарської діяльності, своєчасно розраховуватись за електроенергію та здійснити інші обов`язкові платежі. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримала та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Відзив на позов не подала. За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. 09.07.2015 року між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та [PERSON] укладено договір про надання населенню послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення № 714090, номер особового рахунку [NUMBER] , відповідно якого позивач зобов`язалась надавати відповідачу послуги централізованого питного водопостачання та водовідведення, а відповідач зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги. Адреса об`єкту за яким надаються послуги: [ADDRESS] (а.с 9-10). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки КП "Житлогосп" № 330 від 16.07.2019 року в будинку [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] , 1972 року народження, та її діти: [PERSON] , 1992 року народження, [PERSON] , 2002 року народження, [PERSON] , 2003 року народження, [PERSON] , 2004 року народження, [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2009 року народження(а.с.8). Відповідно до пунктів 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач житлово-комунальних послуг - це індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною. Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. \~ \~ \~ \~Таким чином, наявність взаємовідносин між позивачем та відповідачем, а отже, і виникнення цивільних прав і обов`язків, підтверджується діями сторін, позивач здійснює надання житлово-комунальних послуг до помешкання відповідача (водопостачання, опалення та ін.), а відповідач отримує та користується даними послугами та відповідно зобов`язана здійснювати оплату наданих житлово-комунальних послуг. Статтею 162 ЖК України, передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" № 2918- ІІІ від 10.01.2002 року, п. 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Підприємство в повному обсязі виконує свої зобов`язання по наданню послуг, однак, відповідач в порушення вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання за договором щодо своєчасної оплати належним чином не виконує. Згідно розрахунку, борг відповідача перед позивачем з 01.04.2018 року по 01.04.2021 року складає 27942,96 грн. та підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, суд, враховуючи вищезазначені положення ЦК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача індекс інфляції в розмірі 2954,70 грн. та суму 3 % річних в розмірі 1237,64грн. нарахованих із суми простроченої заборгованості за весь період її виникнення, що підтверджено наданим розрахунком(а.с.5). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2270,00грн. судового збору.

Outcome: approved