Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

06.06.2019 року позивач АТ КБ "Приватбанк", який є правонаступником ПАТ КБ "Приватбанк", звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості (ціна позову 126 380,85 грн.), мотивуючи тим, що 23.12.2010 року [PERSON] було підписано заяву № б/н, згідно якої відповідач отримав кредит в розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, банк керувався п.п.2.1.1.2.3 п.2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509,526,1054 України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 30.04.2019 року має заборгованість 247 266,40 грн., з яких: - 3276,56 грн. - заборгованість за кредитом; - 238206,95 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5 782,89 грн. - заборгованість за пенею та комісією. В зв`язку з тим, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, позивач просить стягнути з відповідача частину суми заборгованості, яка становить 126 380,85 грн., з яких: - 3276,56 грн. - заборгованість за кредитом; - 123104,29 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом з 23.12.2010 року по 30.07.2018 року. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПриватБанк», а тому позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 126 380,85 грн., а також судовий збір по справі у розмірі 1921 грн. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає та просила застосувати позовну давність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних для вирішення спору. Даний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.12.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 2000 грн., шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/ Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором, яка підлягає стягненню, станом на 30.04.2019 року становить 247266,40 грн., однак позивач просить стягнути заборгованість в сумі 126 380,85 з яких: - 3276,56 грн. - заборгованість за кредитом; - 123104,29 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом з 23.12.2010 року по 30.07.2018 року. Вказаний розрахунок зроблений за період з 23.12.2010 р. по 30.04.2019 р. Позовні вимоги підтверджуються: копією розрахунку заборгованості за договором (а.с. 5-7), копією анкети-заяви, підписаної відповідачем довідки про умови кредитування та Витягу з Умов та правил надання банківський послуг, згідно якої встановлено відсотки за користування кредитом (а.с. 8-9), копією паспорта відповідача (а.с. 34), копією статуту (а.с. 39-40), копією банківської ліцензії (а.с. 37), копією виписки з ЄДРПОУ (а.с. 36,38). Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно дост. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Також, згідно із ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» строк дії кредитних карток відповідача [PERSON] встановлено до 03/16. Таким чином, вимоги банку про стягнення процентів після березня 2016 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Такі правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі N 14-10цс18. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для стягнення у примусовому порядку з [PERSON] суми заборгованості, а саме: сальдо поточної заборгованості за кредитом - 1373,84 грн., сальдо простроченої заборгованості за кредитом - 1902,72 грн. та загальної заборгованості за процентами (накопичувальним підсумком) - 13 585,67 грн. (всього 16 862,23 грн.) та відмови у задоволенні решти позову. Що стосується заявленого клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню в даному випадку, оскільки згідно виписки по рахунку останній платіж здійснено відповідачем 28.08.2018 року, що нею не спростовано. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених вимог. Позов задоволено на 13,34 % (16 862,23 х100:126 380,85). Отже, судовий збір слід стягнути в розмірі 256,26 грн.

Outcome: partial