Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Бершадського району, третя особа [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Позов мотивує тим, що 28 грудня 2015 року, у віці 89 років померла [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: земельну ділянку площею 2,1335 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Бершадського району та грошовий внесок на рахунку Бершадського відділення ощадного банку України в сумі 6532 грн. 50 коп.. Він являється спадкоємцем майна, що належало [PERSON] за заповітом, який було складено нею 4 вересня 2015 року, інших спадкоємців у померлої немає. Після того як [PERSON] померла, всі питання по організації її поховання були виконані виключно ним, адже ніяких інших спадкоємців у померлої не було. Проте він не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки в нього відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 112312 від 07.08.2003 року, та відсутнє свідоцтво про наявність вкладного рахунку у Бершадському відділенні ощадного банку України. А тому для захисту своїх законних прав та інтересів позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги повністю підтримав, з підстав наведених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бершадського району в судове засідання не з'явився, до суду надана заява за підписом сільського голови, в якій він повідомив, що позов [PERSON] визнає і просить справу розглянути у відсутність представника [PERSON] сільської ради. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала. Вказала, що насправді спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON] являється саме вона, оскільки [PERSON] 26.03.2008 року склала заповіт, яким на випадок своєї смерті усе своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла їй. \~ Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимога та заперечень, з врахуванням положень ст.ст. 57-59 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обстави, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обстави, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звук- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними та допустимими, як це передбачено ст.ст. 58-59 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2015 року, померла дмитру [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії І-АМ № 335541 від 28 грудня 2015 року, яка постійно проживала в [INFO], що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 114 від 15.02.2016 року. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: земельну ділянку площею 2,1335 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Бершадського району та грошовий внесок на рахунку Бершадського відділення ощадного банку України в сумі 6532 грн. 50 коп., що підтверджується копією державного акту ВН №112312 від 7 серпня 2003 року, кадастровий номер 0520484800:02:001:0377 та довідкою виданою Ощадбанком від 04.07.2016 року. Позивач [PERSON] являється спадкоємцем майна, що належало [PERSON] за заповітом, інших спадкоємців у померлої немає, що підтверджується копією заповіту який було складено [PERSON] 4 вересня 2015 року та посвідчено секретарем Маньківської сільської ради Бершадського району, довідкою [PERSON] сільської ради Бершадського району № 114 від 05.02.2016 року. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори, що підтверджується копією заяви про прийняття спадщини, що міститься в матеріалах спадкової справи № 14/2016 від 03.02.2016 року, але не може оформити свої спадкові права, оскільки відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВН № 112312 від 07.08.2003 року, та відсутнє свідоцтво про наявність вкладного рахунку у Бершадському відділенні ощадного банку України, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 458/02-31 від 05.07.2016 року. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови в оформленні спадкових прав, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог п. 2 Постанови ПВС України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику в справах про спадкування", особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Положення ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України та ч. 1 ст. 1223 цього ж кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 14/2016 від 03.02.2016 року, що була заведена приватним нотаріусом Бершадського районного нотаріального округу [PERSON], встановлено, що останнім заповітом складеним [PERSON] є заповіт від 4 вересня 2015 року, посвідчений секретарем Маньківської сільської ради Бершадського району, зареєстрований за № 84. Відповідно до ч. 2\~ст. 1254 ЦК України\~заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю, або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до ч. 3\~ст. 1254 ЦК України\~кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед цим. Скасування заповіту може бути зроблено заявою ("пряме" скасування) або складенням нового заповіту зі зміною заповідальних розпоряджень щодо кола спадкоємців та (або) розподілу спадкового майна ("непряме" скасування). Таким чином, суд приходить до висновку, що заповіт [PERSON] від 4 вересня 2015 року, про те, що все своє майно вона заповідає [PERSON], скасовує попередній її заповіт від 26.03.2008 року посвідчений секретарем Ставківської сільської ради, яким усе своє майно померла заповідала [PERSON]. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] сільської ради Бершадського району, третя особа [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved