Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-24 00:00:00

03 серпня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON], як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в період часу з 2002 року до настання смерті останнього, тобто [INFO] року; визнати об'єктом права спільної сумісної власності подружжя квартиру [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з 2002 року вона проживала однією сім'єю, без реєстрації шлюбу, як жінка та чоловік, з [PERSON], до дня його смерті, тобто до [INFO] року. В зазначений період часу вони були пов'язані спільним побутом, обидва працювали та мали дохід, який складався в спільний бюджет, також мали взаємні права та обов'язки, у будь - якому шлюбі не перебували, мали стосунки між собою, що притаманні подружжю, турбувалися один про одного як подружжя та в цей період, 26.06.2006 року за спільні кошти придбали квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка була оформлена на [PERSON] Після придбання квартири робили в ній ремонт організацією ремонту та облаштуванням квартири, згідно спільної домовленості займалася вона, в її обов'язки також входило вести облік комунальних витрат та проводити їх оплату. Відповідачка по справі [PERSON] являється матір'ю [PERSON], яка на теперішній час вживає заходів для прийняття спадщини після смерті сина, що позбавить її права на ? частку спірної квартири, як спільної сумісної власності, тому змушена звернутися до суд із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] свій позов підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити зазначивши, що відповідач по справі [PERSON] є матір'ю [PERSON], а представник відповідача [PERSON] є рідним братом померлого, які під час обговорення питання щодо прийняття спадщини обіцяли їй, що після прийняття матір'ю спадщини на неї буде переоформлена ? частина спірної квартири, але у неї з цього приводу виникли сумніви, тому вона вирішила звертатися до суду із зазначеним позовом, та повідомила суд про те, що в 2002 році вона разом з двома неповнолітніми дітьми проживала в жилій кімнаті при Станції № 2 КП "Теплокомуненерго" по вул. Довженко в м. Нова Каховка та в литку познайомилася з [PERSON] Після знайомства вони стали зустрічатися, а перед святом "Нового 2003 року" [PERSON] переїхав до неї та вони стали проживати спільно як чоловік та жінка, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, [PERSON] допомагав їй у вихованні дітей, які до нього добре ставилися. Після чого орендували квартиру спочатку по вул. Щорса, пізніше переїхали в орендовану квартиру по пр. Перемоги, та весь цей час проживали як подружжя, на свята до них в гості приходили друзі та родичі [PERSON], в тому числі його рідний брат з сім'єю [PERSON]. Разом з [PERSON] прийняли рішення про необхідність купівлі квартири для проживання сім'ї, тому разом почали збирати кошти, бо весь час спільного проживання обидва працювали та мали заробіток. Коли назбирали кошти, то разом вибирали квартиру, та після придбання квартири 26.06.2006 року, робили ремонт в квартирі, хід ремонтних робіт контролювала саме вона та ремонт був зроблений згідно її смаку. Після ремонту в спірну квартиру заїхали всією сім'єю, та до дня смерті [PERSON] проживали як подружжя, в тому числі, в 2007 року відбулося весілля старшої дочки, та зазначене свято відбулося саме з ініціативи [PERSON], не дивлячись на наявність боргів після купівлі та ремонту квартири. На весіллі батьком нареченої був [PERSON], та на якому були гостями були друзі та родичі [PERSON] В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позов підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні зазначивши, що його брат [PERSON] спірну квартиру придбав самостійно за свої кошти, на момент придбання квартири його брат з позивачкою разом не проживали, а тільки зустрічалися інколи, тому вважає позов не обґрунтованим. В судовому засіданні представник відповідача адвокат [PERSON] позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, показання свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що [PERSON] 26 червня 2006 року придбав у власність двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], в якій зареєстрований не був, а був зареєстрований в квартирі своєї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. [INFO] року [PERSON] помер, згідно акту голови правління ОСББ "Сокіл 38", складеного 01.06.2017 року, в квартирі за адресою: [ADDRESS], з часу купівлі квартири, а саме з 2007 року постійно проживали [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO] року, які проживали однією сім'єю, вели спільний побут мали взаємні права та обов'язки, та стосунки які притаманні подружжю. З 22.11.2010 року в спірній квартирі зареєстрована позивачка. Згідно сметі на проведення будівельних робіт, яка була складена 18 травня 2007 року, в спірній квартирі був проведений капітальний ремонт. В період часу з 2002 року по 2017 рік [PERSON] та [PERSON] працювали та мали постійний заробіток, при цьому [PERSON] отримував заробітну плату в більшому розмірі, що сторонами не оспорюється. Згідно показань свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] з 2002 року проживали разом однією сім'єю спочатку в жилому приміщенні Станції № 2 КП "Теплокомуненерго" по вул. Довженко, де до переїзду [PERSON] проживала позивачка зі своїми дітьми, потім орендували квартири по вул. Щорса та по пр. Перемоги, де свідки були у них в гостях та у них склалося стійке враження, що [PERSON] та [PERSON] проживають як подружжя мають спільний побут та ведуть спільне господарство, разом відвідують магазини та купують необхідні речі; аналогічними показаннями свідка [PERSON] яка була знайома з [PERSON] та [PERSON] з 2004 року; згідно показань свідка [PERSON], в 2006 року вона бачила як [PERSON] та [PERSON] разом приходили роздивлятися спірну квартиру до її придбання, а після купівлі квартиру саме позивачка приходила та контролювала хід ремонтних робіт в квартирі; свідок [PERSON] та [PERSON], крім наведеного також повідомили, що [PERSON] та [PERSON] перед купівлею спірної квартири повідомляли, що разом прийняли рішення про придбання квартири для спільного проживання; свідок [PERSON], крім наведеного повідомила, що коли вона в 2007 році виходила заміж, то на її весіллі батьком був саме [PERSON], який разом з її матір'ю займався організацією весілля, разом з її матір'ю оплачував витрати на весілля та на її весілля запрошував своїх друзів та родичів. Показання свідка [PERSON] в наведеній частині також підтвердила свідок [PERSON], яка повідомила, що вона під час підготовки весілля її сина та доньки позивачки сприймала позивачку та [PERSON] як подружжя та батьків нареченої бо вони весь час були разом та про те, що [PERSON] не є рідним батьком нареченої вона дізналася значно пізніше. На підтвердження вказаних показань свідків позивачкою надано чисельні фотознімки із сімейних свят, в тому числі, днів народження [PERSON], які проходили спочатку в жилій кімнаті при Станції № 2 КП "Теплокомуненерго" по вул. Довженко в м. Нова Каховка, а пізніше в орендованих квартирах по вул. Щорса та по пр. Перемоги, на яких зафіксовано, що в гостях на вказаних святах присутні друзі та родичі [PERSON], в тому числі, представник відповідача [PERSON] із сім'єю, який не спростував належними доказами твердження позивачки, що [PERSON] до 2006 року, тобто до моменту придбання спірної квартири постійно проживав з позивачкою однією сім'єю, як подружжя та всі свята проводив за місцем їх проживання, а не за місцем реєстрації в квартирі матері; на підтвердження своїх позовних вимог позивачкою також надано суду на огляд книгу "Кулінарних рецептів", копія титульних аркушів якої залучено до матеріалів справи, із надписом "[PERSON] жене [PERSON], от мужа [PERSON]", зробленим [PERSON] 08.07.2003 року, яким [PERSON] висловив своє ставлення до позивачки ще в 2003 році; на підтвердження своїх показань, що в їх сім'ї з [PERSON] вона мала обов'язок, щодо заповнення розрахункових книжок та сплати комунальних платежів, позивачкою надано розрахункові книжки за природний газ, за воду, за електроенергію в спірній квартирі за 2007 рік, які заповнювались позивачкою. Наведені правовідносини регулюються такими нормами чинного законодавства: відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі розглянути справу про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу за таких умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім'єю, термін спільного проживання (не менше п'яти років); мета встановлення факту (розподіл спільно набутого майна); ст. 74 СК України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь - якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу; відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 СК сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. З норм ст. ст. 60, 69, 70 (глава 8) СК України вбачається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічні норми містить ЦК України (ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 372 ЦК України). Відповідно до п. 20, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна" при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь - якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Показання свідка [PERSON], відповідно до яких [PERSON] постійно проживав за місцем своєї реєстрації разом із матір'ю по [ADDRESS], в тому числі в період часу з 2005 по 2007 рік, та підписаний нею та [PERSON], [PERSON], акт від 16.11.2017 року, відповідно до якого [PERSON] з 1984 року по 2007 рік постійно проживав зі своєю матір'ю в квартирі за адресою: [ADDRESS], суд сприймає критично, оскільки такі твердження не є логічними та послідовними і суперечать встановленим по справі обставинам; показання свідка [PERSON] відповідно до яких [PERSON] та [PERSON] познайомились в 2004 - 2005 роках, стали проживати однією сім'єю після придбання [PERSON] спірної квартири та проведення в ній ремонту, тобто з 2007 року, а до цього часу тільки інколи зустрічалися, при цьому сварилися та розлучалися на тривалий час, суд до уваги не приймає, оскільки вказані показання свідка суперечать наданим позивачкою фотознімкам, на яких зображений, в тому числі свідок із дружиною, на святах [PERSON], які відбувалися в період часу з 2002 року, не в квартирі за місцем реєстрації [PERSON], а в житлових приміщеннях, які згідно пояснень свідків позивача орендували [PERSON] та [PERSON]. Аналізуючи встановлені по справі обставини та наведені норми чинного законодавства, суд вважає, що в даному випадку має місце спільне проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю з грудня 2002 року до дня смерті [PERSON], тобто до [INFO] року, спочатку в жилому приміщенні Станції № 2 КП "Теплокомуненерго" по вул. Довженко м. Нова Каховка, потім в орендованій квартирі, розташованій по [ADDRESS], а з 2007 року в [ADDRESS], розташованій за адресою: [ADDRESS]; та в зазначений період були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права і обов'язки; під час спільного проживання однією сім'єю 26.06.2006 року придбали у власність спірну квартиру, яка була придбана з метою проживання в ній всієї сім'ї (в тому числі двох дітей позивачки), тому суд у відповідності до ст. 74 СК України визнає, що спірна квартира належить [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності та виходячи з рівності часток співвласників, що сторонами не оспорювалось, враховуючи, що [PERSON] помер [INFO] року, визнає за [PERSON] право власності на ? частку квартири [ADDRESS]. При цьому твердження представників відповідача про те, що [PERSON] і [PERSON] до 2007 року спільно, однією сім'єю, як подружжя, не проживали, та спірна квартира є особистою власністю [PERSON], суд до уваги не приймає, оскільки такі твердження є голослівними та не підтверджуються будь - якими належними доказами; твердження представника відповідача про те, що надані позивачкою докази є не допустимими, суд до уваги не приймає, оскільки таке твердження суперечить вимогам цивільного процесуального законодавства; посилання представників відповідача на те, що спірна квартира була придбана виключно на кошти отримані із заробітної плати [PERSON], що, на їх думку, виключає виникнення права спільної сумісної власності на спірну квартиру, суд до уваги не приймає, оскільки в своєму позову позивачка посилається на ч. 3 ст. 368 ЦК України, тобто набуття спірної квартири під час проживання однією сім'єю як подружжя, що у відповідності до ч. 1 ст. 60 СК України навіть не вимагає самостійного заробітку (доходу) одного з подружжя; а не на ч. 4 ст. 368 ЦК України, що визначає правовий режим майна, набутого в результаті спільної праці; та враховуючи при цьому, що представники відповідача не заявляли та не надавали суду доказів на підтвердження того, що [PERSON] придбав спірну квартиру за особисті кошти набуті ним до часу спільного проживання з [PERSON], та не спростували твердження позивача про те, що спірна квартира була придбана в інтересах сім'ї [PERSON] та [PERSON], для їх спільного проживання. За таких підстав позов підлягає задоволенню. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved