Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

У листопаді 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що його батькові [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 0,9906 га, що розташована у селі Зазим'я Броварського району Київської області, кадастровий номер 3221282801:01:007:0006, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, про що свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 056776, виданий 19 липня 2004 року Зазимською сільською радою Броварського району Київської області. У червні 2010 року йому стало відомо, що рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2008 року у цивільній справі № 2-1151/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на земельну ділянку право власності його батька [PERSON] на вказану земельну ділянку було припинено та визнано судом право власності на цю земельну ділянку за [PERSON] Про розгляд даної справи та ухвалене судове рішення батькові нічого відомо не було. Судових повісток він не одержував, будь-яких угод щодо земельної ділянки він із [PERSON] не укладав, земельну ділянку останньому не продавав, будь-які кошти від нього не одержував та в заставу земельну ділянку відповідачу не передавав. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02 серпня 2010 року зазначене рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2008 року скасовано. У подальшому позовну заяву [PERSON] про звернення стягнення на земельну ділянку ухвалою суду було залишено без розгляду. [INFO] його батько [PERSON] помер. Згідно із заповітом, посвідченим 20 квітня 2010 року секретарем виконавчого комітету Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Пасіченко О.М., все своє майно [PERSON] заповідав йому (позивачу). У встановлений законом строк він звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Одержати свідоцтво про право на спадщину на спірну, належну батькові [PERSON] земельну ділянку площею 0,9906 га, що розташована у селі Зазим'я Броварського району Київської області, кадастровий номер 3221282801:01:007:0006, він не може, оскільки право власності на дану земельну ділянку на підставі незаконного рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2008 року зареєстровано за [PERSON], на його ж ім'я 08 вересня 2008 року виготовлено державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯЖ № 678984. Враховуючи зменшення та уточнення позовних вимог, просив: - визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 678984 від 08 вересня 2008 року, виданий на ім'я [PERSON] на підставі рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2008 року на земельну ділянку площею 0,9906 га, що розташована у селі Зазим'я Броварського району Київської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221282801:01:007:0006; - скасувати державну реєстрацію права власності на дану земельну ділянку площею 0,9906 га за відповідачем [PERSON]; - визнати за ним, [PERSON], у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], право власності на земельну ділянку площею 0,9906 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: село Зазим'я Броварського району Київської області, кадастровий номер 3221282801:01:007:0006. Позивач [PERSON] у суді позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на те, що право власності на належну його батькові [PERSON] земельну ділянку на відповідача [PERSON] було оформлено безпідставно. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Також пояснив, що держаний акт на право власності на спірну, належну батькові позивача земельну ділянку на його, [PERSON], ім'я виготовлено безпідставно, ніякого відношення до цієї земельної ділянки він не має. Просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] у повному обсязі. Відповідач Управління Держземагенства у Броварському районі Київської області до суду не з'явилося, подало до суду заяву, у якій просило розглянути справу за відсутності їхнього представника за наявними у матеріалах справи доказами. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Згідно із державним актом на право власності на земельну ділянку серії КВ № 056776, виданим 19 липня 2004 року, [PERSON] на праві власності на підставі рішення 16 сесії 24 скликання Зазимської сільської ради Броварського району Київської області за № 218 належала земельна ділянка площею 0,9906 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221282801:01:007:0006, що розташована за адресою: село Зазим'я Броварського району Київської області. Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2008 року, ухваленому в цивільній справі № 2-1151/08 за позовом [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на земельну ділянку, право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку було припинено та визнано право власності на цю земельну ділянку за відповідачем [PERSON] 08 вересня 2008 року на підставі даного рішення суду у справі № 2-1151/08 на вказану земельну ділянку площею 0,9906 га, кадастровий номер 3221282801:01:007:0006, розташовану за адресою: село Зазим'я Броварського району Київської області, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, був виготовлений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 678984 на ім'я відповідача [PERSON], який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010830500507. 03 березня 2010 року постановою заступника начальника слідчого відділу УБОЗ ГУУМВС України в Київській області в межах розслідування кримінальної справи № 33-0002, порушеної 15 лютого 2010 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за фактами заволодіння чужим майном шляхом обману в особливо великих розмірах, земельна ділянка кадастровий номер 3221282801:01:007:0006, оформлена на [PERSON], визнана речовим доказом у цій кримінальній справі та на неї накладено арешт. Відповідно до заповіту від 20 квітня 2010 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Пасіченко О.М., все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме йому на день смерті і на що за законом він матиме право [PERSON] заповідав своєму синові [PERSON], [INFO]. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02 серпня 2010 року рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2008 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на земельну ділянку скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. У жовтні 2014 року зазначену цивільну справу № 2-1151/08 Тульчинським районним судом Вінницької області було передано для розгляду за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області. [INFO] [PERSON] помер. Із спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] видно, що 01 лютого 2011 року в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подав спадкоємець за заповітом - син померлого [PERSON] Цього ж дня, дружина померлого [PERSON] від прийняття обов'язкової частки у спадщини після смерті чоловіка [PERSON] відмовилася. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 лютого 2011 року в цивільній справі № 2-381/11 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про звернення стягнення на земельну ділянку, передану за підсудністю, залишено без розгляду за заявою позивача на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. 22 грудня 2011 року нотаріальною конторою позивачу [PERSON] після смерті батька [PERSON] видано три свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належне померлому майно: дві земельні ділянки площею 0,3500 га і 1,730 га та грошові вклади. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2011 року за позивачем [PERSON] у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO], визнано право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Із листа Відділу Держземагенства у Броварському районі Київської області за № 135 від 21 вересня 2013 року вбачається, що згідно з інформаційною базою земельна ділянка, що має кадастровий номер 3221282801:01:007:0006, рахується за [PERSON] За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Відповідно до вимог п. "г" ст. 140 ЗК України право власності на земельну ділянку припиняється у разі звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора. Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 25 квітня 2008 року, яким у рахунок погашення боргу звернено стягнення та припинено право власності на належну [PERSON] на праві власності земельну ділянку площею 0,9906 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221282801:01:007:0006, що розташована за адресою: село Зазим'я Броварського району Київської області, на підставі якого 08 вересня 2008 року на ім'я [PERSON] оформлено державний акт на право власності на дану земельну ділянку серії ЯЖ № 678984, скасовано. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. У зв'язку з наведеним, зазначений вище державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 678984, оформлений на ім'я відповідача [PERSON], підлягає визнанню недійсним, а його державна реєстрація - скасуванню. За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до п. "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У ст. 328 ЦК України передбачено що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом положень ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч. 1 ст. 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем [PERSON] позову, а також те, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину після смерті [INFO] батька [PERSON], якому на праві власності належала земельна ділянка площею 0,9906 га, кадастровий номер 3221282801:01:007:0006, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved