Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

У вересні 2014 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві (далі - третя особа) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у сторін є спільна дитина [PERSON] [INFO]. Святошинським районним судом м. Києва 21 серпня 2012 року було прийнято рішення про стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі ? ч. усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 15.06.2012 р. Проте, відповідач належним чином рішення суду не виконує, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. Тому позивач просила суд сягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 липня 2012 р. по 31 липня 2014 р. в сумі 102122,65 грн., розрахунок якої міститься в матеріалах справи (а.с.8-11). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, оскільки, позивачем не надано жодних належних доказів в обґрунтування фактичних обставин справи, крім того, розрахунок заборгованості, на який посилається позивач, зроблено не вірно, враховуючи довідку про місце роботи та отримані доходи. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.08.2010 р., у сторін по справі є спільна малолітня дитина [PERSON] [INFO]. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.08.2012 р., з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі ? ч. усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.06.2012 р. до досягнення дитиною повноліття, на підставі якого було видано виконавчий лист № 2/2608/5072/12. 07 жовтня 2013 р., на підставі зазначеного виконавчого листа, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40078969. Відповідно до довідки - розрахунку по аліментах від 18.07.2014 року, заборгованість відповідача за період з 15.06.2012 р. по 30.06.2014 р. становить 19785,20 грн. (а.с.119). Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України (ч.3 ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження"). Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, відповідачем було надано довідки про доходи від 07.04.2014 р. та 11.07.2014 р., відповідно до яких, останній працевлаштований у ПП "Агровектор" починаючи із жовтня місяця 2013 р., а посадовий оклад становить 1300 грн. 00 коп. Суми аліментів із нарахованої заробітної плати не вираховувались (а.с.111, 116). Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом (ч. 2,3,4 ст. 195 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягання неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахування матеріального та сімейного стану платника аліментів. Такими обставинами - матеріальним та сімейним станом може бути, наприклад, наявність тяжко хворого члена сім'ї боржника, або наявність іншої неповнолітньої дитини, яких боржник зобов'язаний утримувати тощо. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Таким чином, під час розгляду справи суд повинен установити обставини, з якими закон пов'язує звільнення від відповідальності платника аліментів за їх прострочення або зменшення розміру неустойки. Враховуючи те, що державним виконавцем суму заборгованості відповідача по аліментам було розраховано у відповідності із вимогами чинного законодавства, а відповідачем не надано доказів на підтвердження своїх заперечень, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги про стягнення неустойки (пені) підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1021,22 грн.

Outcome: approved