Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу. В обгрунтування позову вказує, що 01.09.2016 вона, згідно наказу Відділу освіти Золочівської районної державної адміністрації Львівської області № 824-к від 29.08.2016 року, була прийнята на посаду завідувача ДНЗ №2 "Вишенька". 07.12.2018 відповідач, в особі начальника відділу освіти Золочівської районної держадміністрації Львівської області [PERSON] , видав наказ № 243-к від 07.12.2018, яким її було звільнено із займаної посади з виплатою розрахунку на підставі виявленої невідповідності працівника займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації, що призвело до неналежного виконання трудових обов`язків. Вважаючи даний наказ незаконним та необгрунтованим, вона звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання наказу про звільнення незаконним та поновлення її на займаній посаді, а також про стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу. Позовну вимогу про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за заявою позивача, ухвалою Золочівського районного суду Львівської області від 13.03.2019 було залишено без розгляду, що не позбавляє її права звернутися до суду повторно з даною вимогою. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 27.05.2019 наказ № 243-к від 07.12.2018 визнано незаконним та скасовано, поновлено позивача на посаді завідувача ДНЗ №2 "Вишенька". Дане рішення набрало законної сили 05.07.2019. В частині поновлення позивача на роботі, рішення було допущене до негайного виконання. Вказує, що заробітна плата за час вимушеного прогулу, з 07.12.2018 року по 27.05.2019 року, становить 38261,40 грн., яку просить стягнути з відповідача. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати на професійну правничу допомогу 8000,00 грн. \~ \~ \~ \~Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача позовні вимоги про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу визнав повністю та не заперечив проти стягнення судових витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення\~представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, встановивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Згідно рішення Золочівського районного суду Львівської області від 27.05.2019 року, наказ відділу освіти Золочівської РДА Львівської області № 243-к від 07.12.2018 року про звільнення [PERSON] з посади завідувача ДНЗ №2 " Вишенька" скасовано та поновлено [PERSON] на вказаній посаді. Дане рішення в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання та набрало законної сили 05.07.2019. \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку фонду оплати праці [PERSON] заробітна плата за час вимушеного прогулу, з 07.12.2018 року по 27.05.2019 року, становить 38261,40 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог частин 1 і 2\~ст. 235 КЗпП України\~у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на роботі. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше ніж за один рік. \~ \~ \~ \~Обставини щодо виплати суми середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 38261,40 грн. представником відповідача визнаються, що не викликає у суду сумніву щодо достовірності даних обставин та добровільності їх визнання представником відповідача. \~ \~ \~ \~Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення. \~ \~ \~ \~ Щодо витрат понесених позивачем на правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в розмірі 8000,00 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Позивачем, в підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, надано суду договір про надання правової допомоги від 06.06.2019, довідку про рух справи в інтересах [PERSON] , у якій зазначено обсяг виконаних адвокатом послуг та затраченого часу на їх виконання, акт виконаних робіт від 09.10.2019, згідно якого вартість наданих адвокатом послуг становить 7000 грн. та квитанції до прибуткового касового ордеру №1-Б/6/6/19 від 06.06.2019 та №2-Б/6/6/19 від 09.10.2019, згідно яких адвокат Яцуляк Т.Р. отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 7000 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову інші судові витрати (на професійну правничу допомогу), пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. З врахуванням того, що представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн., такі витрати підтверджені поданими представником позивача доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що такі, на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що позивач відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору підлягають компенсації за рахунок держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved