Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

У зв'язку з тим, що 22 жовтня 2014 року о 08 год. 00 хв. в смт.Квасилів по вул.Молодіжній [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем марки "ВАЗ 2103", державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості та не врахував дорожню обстановку при виникненні небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив на неї наїзд, в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована в травматологічне відділення Центральної міської лікарні м.Рівне, де знаходилася на стаціонарному лікуванні, а пізніше проходила лікування у відділенні денного стаціонару, постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді арешту строком на 8 діб, позивачка звернулася з позовом до суду і просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 3000 грн. та моральну шкоду в сумі 25000, яка була їй спричинена в результаті ДТП. За заявою позивачки [PERSON] до розгляду справи в якості співвідповідача було залучено страхову компанію ПрАТ "СК "АХА-Страхування", оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, була застрахована на підставі полісу АС/6496807 від 25 листопада 2013 року. В ході розгляду справи позивачка [PERSON] подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій відмовилася від позовних вимог про стягнення матеріальних збитків в сумі 3000 грн., оскільки страхова компанія відшкодувала завдані їй збитки і частково моральну шкоду, а відповідачем [PERSON] їй було сплачено 1500 грн., однак просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 20000 грн. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, з врахуванням заяви про їх зменшення, підтримала, пояснила, що хоче, щоб відповідач відшкодував їй 20000 грн. моральної шкоди, оскільки вона змушена була лікуватися на стаціонарі і за весь час відповідач навіть не прийшов до неї в лікарню. Після ДТП вона втратила сон, відчуває головні болі. Вона проходила лікування в Рівненській районній лікарні, що в смт.Клевань, де були жахливі умови. Загалом перебувала на лікуванні з 22 жовтня 2014 року до 01 січня 2015 року. Їй ставили діагноз посттравматичний стан і лікар сказав їй, що необхідно навчитися жити з постійним головним болем, зважаючи на це просить позов задоволити і стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану їй в результаті ДТП. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, пояснив, що він сам приїздив до [PERSON] і дав їй 800 грн., пізніше зустрічався з її чоловіком, якому він дав ще 700 грн. Крім того, йому відомо, що страхова компанія виплатила позивачці страхове відшкодування в сумі 4000 - 5000 грн. Він свою провину у вчиненні ДТП визнав, є неодруженим, дітей не має, проживає з матір'ю, ніде не працює. Вважає позовні вимоги безпідставними і просить відмовити в їх задоволенні. Представник співвідповідача ПрАТ "СК "АХА-Страхування" в судове засідання не з'явився. Від ПрАТ "СК "АХА-Страхування" до суду надійшли заперечення проти позову, де зазначається, що на підставі поданих позивачкою документів страхова компанія виплатила їй страхове відшкодування в сумі 5068,05 грн. матеріальної шкоди і 253,40 грн. моральної шкоди, а тому не порушила права позивачки. В зв'язку з цим вважає заявлені позивачкою вимоги до страхової компанії безпідставними і просить виключити ПрАТ "СК "АХА-Страхування" зі складу співвідповідачів. Судом встановлено, що 22 жовтня 2014 року о 08 год. 00 хв. в смт.Квасилів по вул.Молодіжній [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керував автомобілем марки "ВАЗ 2103", державний номерний знак [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості та не врахував дорожню обстановку при виникненні небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд на [PERSON], в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження. Із оглянутих матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою заступника начальника СВ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області [PERSON] від 31 грудня 2014 року кримінальне провадження за даним фактом було закрито у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 20 лютого 2015 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді арешту строком на 8 діб. Із наданих копій епікризів вбачається, що позивачка [PERSON] з 22 жовтня 2014 року і до 31 грудня 2014 року проходила лікування в Центральній міській лікарні м.Рівне та Рівненській ЦРЛ, що в смт.Клевань. Під час розгляду справи судом, позивачка [PERSON] звернулася до страхової компанії про виплату їй страхового відшкодування і 30 листопада 2015 року платіжним дорученням № 209874 їй перераховано 5068,05 грн. страхового відшкодування. Крім того, їй відшкодовано 253,40 грн. в рахунок моральної шкоди. Позивачка в судовому засіданні ствердила, що вона ці кошти отримала. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Стаття 1167 Цивільного кодексу України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Оскільки судом встановлено, що в результаті ДТП позивачці [PERSON] були завдані фізичний біль і страждання у зв'язку з істотним ушкодженням здоров'я, нею перенесено важке лікування, що супроводжувалося постійними головними болями, головокружіннями і запамороченнями, вона переживала душевні страждання, які негативно позначалися на її психічному і психологічному стані, що спричиняло швидку втомлюваність, порушення сну, пасивність, пригніченість, вона відчувала емоційний дискомфорт, оскільки потребувала догляду і уваги сторонніх осіб, була змушена перелаштовувати налагоджений ритм життя і втратила заробіток, так як перебувала на стаціонарному лікуванні, а тому суд приходить до висновку, що позивачці була завдана моральна шкода і вона підлягає стягненню саме з відповідача [PERSON], оскільки страховою компанією відшкодована незначна сума в рахунок моральної шкоди і повністю відшкодоване страхове відшкодування. Тобто, страхова компанія добровільно повністю виконала свої зобов'язання і стягнення з неї не повинні проводитися за рішенням суду. Однак розмір моральної шкоди в сумі 20000 грн., який зазначила позивачка в заяві про зменшення позовних вимог, є завищеним. На думку суду вказаний сума не співрозмірна тим стражданням, яких зазнала позивачка, а тому до стягнення підлягає моральна шкода в сумі 4000 грн. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із вимог розумності і справедливості та враховує і ту обставину, що відповідач [PERSON] добровільно надавав позивачці гроші в сумі 1500 гривень на лікування, а страхова компанія виплатила позивачці страхове відшкодування, в тому числі 253,40 грн. на відшкодування моральної шкоди. Оцінюючи всі вище наведені обставини в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в наявності є порушення законних прав позивачки, за захистом яких спрямоване її звернення до суду, а тому позов з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог підлягає до часткового задоволення. В зв'язку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати від сплати яких була звільнена позивачка при подачі позову до суду.

Outcome: approved