Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить наступне: - розірвати договір купівлі-продажу укладений 15 серпня 2020 року між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] , в частині купівлі-продажу меблі модель «Sky»; - застосувати наслідки розірвання договору купівлі-продажу укладеного 15 серпня 2020 року, зобов`язав фізичну особу - підприємця [PERSON] прийняти у [PERSON] меблі модель «Sky» за адресою: [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість меблі моделі «Sky» в розмірі 43250,00 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму моральної шкоди в розмірі 5000,00грн.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати пов`язані з наданням правничої допомоги в розмірі 8000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 15 серпня 2020 року в магазині меблі « [INFO] », який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , позивачу сподобались м`які меблі модель «Sky», яка складається з дивану та двох крісел, загальною вартістю 43250,00 грн. та комплект «Віртуоз», вартістю 7800,00грн. В цей день позивачем була сплачена передоплата за вказану меблі в розмірі 27000,00 грн., а залишок суми він сплатив 17 вересня 2020 року, після доставки меблі йому в квартиру. Таким чином, 15 серпня 2020 року між споживачем і продавцем був укладений усний договір купівлі-продажу, що підтверджується копією товарного чеку №1841 від 15 серпня 2020 року. 17 вересня 2020 року після монтажу та встановлення дивану « Sky » на місце, з`ясувалось, що він не підходить за розміром, оскільки перекриває частину проходу у квартирі. Звернувшись до представників продавця, які здійснювали монтаж меблі, з проханням повернути набір «Sky» до магазину для подальшого обміну, позивачу було відмовлено, оскільки зі слів представників продавця, питання обміну або повернення, одразу необхідно вирішити з власницею магазину, відповідачкою по справі. Позивач неодноразово особисто, усно звертався до магазину з проханням вирішити питання обміну або повернути йому сплачені кошті. Однак, представники магазину під будь-яким приводом ухилялись від вирішення спірного питання, тому він 29 вересня 2020 року був змушений звернутись до відповідача з письмовою вимогою про обмін товару, а в разі його відсутності повернути сплачені гроші в розмірі 43250,00 грн. Так, 05 жовтня 2020 року позивач отримав від відповідача відповідь, якою йому було відмовлено. При цьому, з незрозумілих підстав відповідач, спотворюючи фактичні обставини, послався на те що товар був начебто зроблений за індивідуальним замовленням, а тому не підлягає поверненню, що прямо передбачено ст.9 ЗУ «Про захист прав споживачів», що є відвертою брехнею та вигадкою відповідача. Також у відповіді відповідач з невідомих підстав зазначив, що у позивача в квартирі мешкає кіт , якого у нього немає та ніколи не було, що в свою чергу свідчить о штучно вигаданих причинах відмови. При цьому, якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право розірвати договір та не пізніше ніж протягом семи днів, одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару. Спірний набір меблі « Sky » знаходиться у позивача в квартирі, займає багато місця, але він немає можливості його використовувати. Товарний вигляд та споживчі властивості збережені разом з розрахунковим документом, виданим споживачеві разом з проданим товаром, а відтак, підстав відмови відповідачем у прийнятті товару немає. Позивач в свою чергу, якомога намагався вирішити спірне питання в добровільному порядку, неодноразово звертався до відповідача особисто та по телефону з проханням обміняти товар або повернути сплачені кошти, але його прохання безпідставно залишилось без задоволення. Крім того, внаслідок порушення прав позивача протиправною поведінкою відповідача, йому було завдано моральної шкоди, яка полягає в тривалому невиконанні відповідачем законних претензій позивача, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту в суді, звертатись за правовою допомогою, що призвело до душевних страждань виниклих цими обставинами. Позивачем були виконані всі умови відповідача, однак відповідач незаконно та безпідставно порушує права позивача, як споживача та відмовляється обмінювати придбаний товар або повертати отримані гроші, в результаті чого була порушена нормальна життєдіяльність позивача. Противоправна поведінка відповідача змусила позивача сильно переживати з цього приводу, заподіює йому щиросердечні страждання і біль, приносить йому великі незручності та хвилювання, через що він переніс сильне психічне потрясіння, в наслідок чого досі знаходиться у стані моральної пригніченості та дискомфорту, став дратівливим, у сім`ї порушене нормальне життя. Відповідач добровільно не виконує законні вимоги позивача, товар не обмінює, гроші не повертає, чим грубо порушує норми ЗУ «Про захист прав споживачів», що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 березня 2021 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 березня 2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Сторони в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Відповідач ФОП [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової повістки, до суду повернувся конверт з відміткою пошти: «адресат відсутній», що відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 282 ЦПК України, за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Відповідно до ст. 283 ЦПК України, відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд. Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься. Суд, згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що надані підприємствами - виробниками/виконавцями житлово-комунальних послуг відомості про заборгованість є неправомірними , які порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права. Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову. Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Судом встановлено, що 15 серпня 2020 року між [PERSON] та фізичною особою - підприємцем [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу згідно якого [PERSON] придбав у ФОП [PERSON] наступне майно: диван «Скай» вартістю 19650,00 грн.; Крісло «Скай» - 2 шт. вартістю 23600,00 грн. Комплект «Веракруз» вартістю 7800,00 грн., на загальну суму 51050,00 грн., яку [PERSON] сплачено у повному обсязі, що підтверджується товарним чеком №1841/а.с.6/. 29 вересня 2020 року позивач звернув до відповідача з заявою в якій просить обміняти придбані м`які меблі моделі «Sky» та 2 крісла вартістю 43250,00 грн., у разі відсутності необхідного товару, розірвати договір купівлі-продажу товару, та повернути гроші у сумі 43250,00 грн. протягом 7 днів. В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що 15 серпня 2020 року в магазині [PERSON] він прибав м`які меблі моделі «Sky» та 2 крісла вартістю 43250,00 грн.. акт придбання 15.08.2020 підтверджується копією товарного чеку. Товар [PERSON] був доставлений 17.09.2020, даний товар йому не підійшов за розміром та габаритом та не може бути використаний ним за призначенням. Товар ним не використовувався, збережений товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики/а.с.7/. 05 жовтня 2020 року ФОП [PERSON] направлено повідомлення [PERSON] з якого вбачається, що при зверненні [PERSON] до магазину [INFO] для придбання товару продавцем-консультантом йому була надана консультація щодо товару, який його зацікавив. Перед оформленням замовлення, а саме до придбання товару, обрана модель м`яких меблів була показана [PERSON] , він мав можливість розглянути та побачити його розмір, габарити, а також мав змогу зробити вимір габаритів та розмір товару, зробити вимір місця де планував встановити даний товар у його житлі, щоб усвідомити зручність використання товару, а також мав можливість прилягти на нього для розуміння щодо зручності використання його за призначенням (зразок дивана був в наявності на вітрині магазину). Диван і два крісла були зроблені за індивідуальним замовленням [PERSON] , що вони можуть підтвердити відеозаписом. Тому придбаний товар це свідомий вибір [PERSON] .. Товар який був зроблений за індивідуальним замовленням не підлягає поверненню з боку замовника, що прямо передбачено в ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів». Обміну або поверненню підлягає тільки новий товар, який не був у використанні, не був зібраний, збережена цілісність фабричної упаковки. З моменту установки меблів до звернення [PERSON] пройшло 12 днів тобто цей час меблі використовувалися. Наявність в квартирі кота не дає гарантії невикористання меблів, про що свідчать фото. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог заяви [PERSON] від 29 вересня 2020 року/а.с.8/. Відповідно до вимог ст. 702 ЦК України, на застосування якої посилається відповідач визначено, що сторони можуть укласти договір купівлі-продажу товару на підставі ознайомлення покупця із зразком товару (за описом, каталогом тощо) . Договір купівлі-продажу товару за зразком є виконаним з моменту доставки товару у місце, встановлене договором, а якщо місце передання товару не встановлене договором, - з моменту доставки товару за місцем проживання фізичної особи-покупця або місцезнаходженням юридичної особи-покупця, якщо інше не встановлено договором або законом. Покупець до передання товару має право відмовитися від договору за умови відшкодування продавцеві витрат, пов`язаних із вчиненням дій щодо виконання договору. В судовому засіданні визнано доведеною обставину про те, що в меблі « Sky » виявились більшими за розміри, на які розраховував позивач, що унеможливлює встановлення в приміщення спальні. Про вказаний недолік, позивач у термін 14 діб сповістив магазин, а потім власника, який є відповідачем по справі. З результатами звернення визначено, що товар який був зроблений за індивідуальним замовленням не підлягає поверненню з боку замовника. Крім того, обміну або поверненню підлягає тільки новий товар, який не був у використанні, не був зібраний, збережена цілісність фабричної упаковки, у зв`язку з чим [PERSON] було відмовлено [PERSON] в обміні товару або поверненню коштів. Відповідно до вимог ст. 4 ч.1 п.4,5 Закону України "Про захист прав споживачів" підтверджено право позивача на те, що позивач під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб має право, зокрема на: ? необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); ? відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. З урахуванням вказаного суд вважає доведеними обставини того, що позивачеві було передано товар належної якості з габаритами, які не задовольняють покупця. Відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Обмін товару належної якості провадиться, якщо він не використовувався і якщо збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ, виданий споживачеві разом з проданим товаром. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. Продавець зобов`язаний у день надходження товару в продаж повідомити про це споживача, який вимагає обміну товару. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. В судовому засіданні доведено, що меблі, які є предметом спору, не входить до переліку товарів, що не підлягають обміну (поверненню), який затверджений Кабінетом Міністрів України. Вказані обставини є такими, що зумовлюють задоволення позовних вимог в частині повернення грошових коштів за придбання меблі моделі «Sky» в сумі 43250,00 грн.. Разом із тим повернення грошових коштів визначає обов`язок відповідача прийняти у позивача меблі моделі « Sky », які є предметом спору. Комплект « Велакруз », за який також проведено розрахунок, не є предметом спору, вони в якості товару задовольняють позивача, тому залишаються в його користуванні. Окрім того, у відповідності до роз`яснень п.3,5,9 постанови №4 Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року за наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Окрім того, прецедентною практикою Європейського суду з прав людини і на законодавчому рівні в Україні, у тому числі частиною другою статті 1166 ЦК України визначено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, закріплено дію презумпції моральної шкоди. Тобто, моральна шкода вважається завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено належними доказами відсутність його вини у завданні такої шкоди. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушення права позивача в якості споживача наданих відповідачем послуг суд визнає доведеним, з урахуванням чого зважаючи на функціонал об?єкта спору, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану порушеного права суд з посиланням на засади розумності, виваженості та справедливості, визнає доведеним розмір моральної шкоди 5000,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Згідно з частинами 1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. [PERSON] просить стягнути з ФОП [PERSON] на його користь понесені витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. В обґрунтування посилається на копію ордеру на надання правничої допомоги б/н від 12 жовтня 2020 року, укладеної між адвокатом Алексеєнком В.П. та [PERSON] ; розрахунок розміру гонорару за надану правову допомогу від 12 жовтня 2020 року, відповідно до якого вартість наданих [PERSON] послуг на професійну правничу допомогу склала 8000,00 грн., з яких: попередня консультація щодо характеру спірних правовідносин - 500,00 грн., вивчення та правовий аналіз матеріалів, вивчення судової практики та правової позиції ВС - 2000,00 грн., підготовка процесуальних документів (складання позовної заяви) - 1500,00 грн., супровід справи у судах - 4000,00 грн., копію квитанції до прибуткового касового ордера б/н від 12.10.2020 про оплату послуг щодо надання професійної правничої допомоги. Проаналізувавши та оцінивши наведений у розрахунку розмір гонорару за надану правову допомогу від 12 жовтня 2020 року детальний опис послуг, наданих адвокатом позивачу, та інші подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт, у зв`язку з чим вважає за доцільне зменшити вказані витрати. Досліджуючи критерії співмірності витрат на правничу допомогу, суд також враховує, що дана справа є справою незначної складності. Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Разом з тим, у разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини цієї справи, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат [PERSON] на правничу допомогу до 7000,00 грн., тому, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню та з фізичної особи-підприємця [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу, понесені останнім у зв`язку з розглядом справи, у розмірі 7000,00 грн.

Outcome: partial