Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

В серпні 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який було уточнено в процесі розгляду справи. В позові позивач зазначив, що за адресою: [ADDRESS] мешкають відповідачі по справі. Будинок є власністю територіальної громади в особі Запорізької міської Ради та знаходиться на балансі МКП «Основаніє». Згідно оборотної відомості особового рахунку № 102534035 за період з 01.08.2012 р. по 01.08.2015 р. сума заборгованості за житлово-комунальні послуги складає 1242,95 грн., з яких: заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території 1116,98 грн.; за комунальні послуги 125,97 грн. за період з 01.08.2012 р. по 01.11.2013 р. Посилаючись на ст.ст.66, 68 ЖК України, ст.ст.20, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.15, 16, 509, 526, 625 ЦК України, МКП «Основаніє» просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів суму боргу в розмірі 1242,95 грн. та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених в уточненій позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з»явились, були повідомлені про час, дату місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, в процесі розгляду справи заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених в письмових запереченнях (а.с.24-27, 29-32, 52-61), заявляли про застосування строків позовної давності. Заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представника позивача та відповідачів, вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений уточнений позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено, що відповідачі користуються особовим рахунком № 102534035. В квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], що підтверджено наданим особовим рахунком та довідкою МКП «Основаніє» (а.с.6,7). Відповідачі порушили встановлені строки оплати витрат на утримання будинку та прибудинкової території, а також за комунальні послуги, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.08.2012 року по 01.08.2015 року у розмірі 1242 грн. 95 коп., яка складається з: заборгованості по утриманню будинку та прибудинкової території 1116,98 грн.; заборгованості за комунальні послуги 125,97 грн. Згідно зі ст. 68 ЖК України квартирна плата та плата за \~комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового \~фонду вносяться \~щомісяця. За ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов»язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Ст..64 ЖК України визначає, що члени сім»ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов»язаннями з договору найму житлового приміщення. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що уточнений позов заявлений в межах строку позовної давності, є законним, доведеним та підлягає задоволенню в повному обсязі. Доводи відповідачів не спростовують вище наведених висновків суду, виходячи з наступного. Так, відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Утримання будинку та прибудинкової території, проводиться з метою збереження та належного безпечного функціонування житла (освітлення сходових клітин, прибирання прибудинкової території, дератизацію, дезінфекцію підвалів, обслуговування димовентиляційних каналів, підготовку будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період, адміністративні витрати), які відповідачі несуть незалежно від того проживають чи ні в будинку чи квартирі всі мешканці, користуються вони цими послугами чи ні. Ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у встановлені договором або законом строки. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі в силу вимог закону, споживач зобовязаний сплачувати житлово-комунальні послуги. Крім того, споживач не може самостійно, на власний розсуд, визначати суму оплати за житлово-комунальні послуги. Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обовязок, а не право сторін. Відмова відповідачів від укладення зазначеного договору суперечить чинному законодавству. Відсутність договору не звільняє відповідачів від оплати наданих послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Статтями 20, 21 цього Закону визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Нормами Житлового кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" не передбачено, що виконавець повинен надавати акти виконаних робіт щомісячно щодо фактично наданих послуг споживачу. В силу вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 58 ч. 1 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно із ст. 59 ч. 2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (допустимість доказів). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України). З наданих позивачем доказів судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в [INFO] та не виконують належним чином обов»язки по сплаті житлово-комунальних послуг. Аналізуючи наведені вище норми та обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач надавав комунальні послуги і послуги з утримання будинку та прибудинкової території, де проживають відповідачі, без договірне отримання відповідачами зазначених послуг, не є правовою підставою для звільнення споживачів від їх оплати, а заборгованість, що виникла, підлягає стягненню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачів підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 243,60 грн., по 121 грн. 80 коп. з кожної.

Outcome: approved