Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

У жовтні 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Житній ринок», третя особа - директор Комунального підприємства «Житній ринок» Цеханський Ігор Ернстович про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01.11.2012 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27.03.2013 року його позов до КП "Житній ринок" було задоволено, поновлено [PERSON] на роботі в КП "Житній ринок" та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 46 149 грн. 59 коп. Зазначає, що наказ про поновлення його на роботі відповідачем було видано лише 28.03.2013 року. Негайного виконання рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі зі сторони відповідача не було. Посилаючись на те, що відповідач, поновив його на роботі лише 28.03.2013 року, чим порушив норми трудового законодавства, [PERSON] просить стягнути на свою користь з КП "Житній ринок" середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.11.2012 року по 27.03.2013 року в сумі 27 212 грн. 25 коп. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Позивач пояснив, що його було поновлено на роботі в КП "Житній ринок" з 02.02.2013 року наказом від 28.03.2013 року, тобто лише після ухвали Апеляційного суду м. Києва. А оскільки у наказі про поновлення зазначено, що його поновлено з 02.02.2013 року, то він вважається таким, що числиться на підприємстві по 28.03.2013 року, а значить йому повинен виплатитись за весь цей час середній заробіток. Представник відповідача у судовому засіданні вказала, що визнають позов частково, оскільки не згодні з розрахунком середнього заробітку. Крім того, подали заяву про застосування позовної давності, передбачену ч. 1 ст. 233 КЗпП України, що становить тримісячний строк (а.с. 27-29). Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з КП «Житній ринок». 02 лютого 2012 року [PERSON] було звільнено у зв'язку з прогулом без поважних причин (п. 4 ст. 40 КЗпП України). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року позовні вимоги [PERSON] до КП "Житній ринок" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Поновлено [PERSON] на посаді інженера ІТ-спеціаліста в КП "Житній ринок", стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 46 149 грн. 59 коп. та моральну шкоду у розмірі 1 тис. грн. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати. (а.с. 11-12) Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 березня 2013 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 01.11.2012 року залишено без змін (а.с. 13-14). У судовому засіданні позивач пояснив, що 02 листопада 2012 року з'явився до КП «Житній ринок» з виконавчим листом, проте відповідачем у добровільному порядку не виконувалось рішення суду про поновлення на роботі [PERSON] Відповідно до ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 34 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] було поновлено на роботі лише наказом № 33-к від 28 березня 2013 року (а.с. 3). Згідно зі ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Згідно наказу № 34-к від 28 березня 2013 року [PERSON] звільнено з посади ІТ спеціаліста 28 березня 2013 року за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України (а.с. 15). Час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду склався у період з 02.11. 2012 року по 27.03.2013 року. Рішення Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року встановлено, що відповідно до довідки КП "Житній ринок" № 26 від 26.04.2012 року середньомісячна заробітна плата позивача становить 4 933 грн. 24 коп., а середньоденна - 318 грн. 27 коп. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, розмір середньомісячної та середньоденної заробітної плати встановлений рішенням Подільського районного суду м. Києва від 01 листопада 2012 року та в силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Таким чином, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.11.2012 року по 27.03.2013 року буде вираховуватися як: (4 933, 24 * 3 місяці) + (318 грн. 27 коп. * 39 роб днів) = 27 212 грн. 25 коп. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Представник відповідача не навела належних та допустимих доказів стосовно спростування доказів, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог та не спростувала розрахунки сум середнього заробітку за час вимушеного прогулу, надані позивачем, не надала іншого розрахунку. З огляду на викладене, та враховуючи те, що КП "Житній ринок" не здійснив негайного виконання рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі, суд вважає, що вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02.11.2012 року по 27.03.2013 року при затримці виконання рішення у розмірі 27 212 грн. 25 коп. є перевіреними у судовому засіданні, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 229 грн. 40 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved