Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до Шабівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, та після уточнення своїх позовних вимог просить встановити факт належності житлового будинку, по [ADDRESS] [PERSON], який помер [INFO]; встановити факт прийняття позивачкою спадщини у вигляді зазначеного житлового будинку; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок, по [ADDRESS]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, відповідно до наданої суду письмової заяви просить суд розглянути справу без її участі, уточнений позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача - Шабівської сільської ради у судове засідання не з'явився, відповідно до наданої суду письмової заяви просить суд розглянути справу без його участі з позовом погодився, заперечень не має. Представник відповідача - Білгород-Дністровської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, причина неявки суду не відома. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову . Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити з наступних підстав. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON], про що в книзі реєстрації смерті 02 січня 2013 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть №01, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане виконавчим комітетом Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за [NUMBER] від 02 січня 2013 року. Факт того, що [PERSON], являється донькою померлого [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження позивачки. За життя [PERSON] склав заповіт від 17.05.2008 року, посвідчений секретарем Шабівської сільської ради, реєстраційний номер №2670, відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що не день смерті належатиме йому заповів позивачці [PERSON]. У строк встановлений ст. 1270 ЦК України позивачка звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини за заповітом після смерті батька. 26.07.2014 року на ім'я позивачки було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії НАВ 431705. Спадщина, на яку було видано це свідоцтво складається з земельної ділянки під номером 2, площею 0,1957 гектарів, у тому числі за земельними угіддями, гектарів: багаторічні насадження - 0,1392 га, під господарськими будівлями і дворами - 0,0565 га, розташованої в [ADDRESS]. Крім того позивачу на день смерті належав житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Однак, відповідно до листа Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори від 26.07.2014 року №2149/02-14 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO] на зазначений вище житловий будинок, у зв'язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документу на житловий будинок та зареєстрованого права власності. Той факт, що житловий будинок, розташований по [ADDRESS] належав саме [PERSON] підтверджується довідкою, виданою виконкомом Шабівської сільської ради вих.№281 від 14.03.2014 року відповідно до якої згідно запису в погосподарській книзі сільської ради за 2014, особовий рахунок [NUMBER], померлий значиться головою домогосподарства. Інших спадкоємців , які мають право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] не має, що підтверджується довідкою Білгород-Дністровської міської деожавної нотаріальної контори Одеської області від 28.10.2014 №3260/01-16. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені в заповіті. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 325 ЦК України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На даний момент позивачка фактично вступила у спадщину, оскільки продовжую здійснювати господарські роботи в будинку, сплачує необхідні платежі та користується речами побуту, що знаходяться у будинку. Оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за заповітом є однією з підстав набуття права власності, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивачки і визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 101,0 кв.м., житловою площею 55,0 кв.м., який в цілому складається з: літ. "А" - житловий будинок; літ. "Б" - гараж; літ. "В" - сарай; літ. "Г" - літня кухня, літ. "Д" - сарай; літ. "Ж" - навіс; №1-8, І - споруди.

Outcome: approved