Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

18.01.2019р. позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила з урахуванням заяви про уточнення позовної заяви від 18.01.2019 року просить стягнути з відповідача 65 000 грн. моральної шкоди, в зв`язку з порушенням\~\~конституційних прав на розгляд клопотання від 14.11.2016 р.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що подане нею на Житомирського міського голову Сухомлина С [PERSON] . заяву про надання інформації, в якій просила надати наступні документи про надання стосовно розгляду її клопотання про надання дозволу на одержання у власність земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] від 27.11.2015 року, оскільки протягом року жодних документів на отримувала. Неправомірною бездіяльністю\~\~відповідача\~\~порушено\~\~конституційні права позивача, визначені\~ст.55 Конституції України, ч.7\~ст.118 Земельного кодексу України,\~ст.20 Закону України «Про звернення громадян»,\~\~чим\~\~заподіяно моральної шкоди,\~\~яка полягає у значних душевних стражданнях, які виражені в тому, що погіршилось здоров`я. Душевні страждання позбавили її можливостей реалізації звичок та бажань, спричинили погіршення\~\~відносин з оточуючими. Змінився також і звичайний ритм життя, протягом тривалого часу\~\~поки не\~\~вирішувалось подане нею клопотання про надання дозволу на одержання у власність земельної ділянки.\~\~ У відзиві на заяву про уточнення позовних вимог Виконавчий комітет Житомирської міської ради в задоволенні позову просив відмовити. Вважає, що уточнивши позовні вимоги та змінивши їх предмет в частині незаконності, недостовірності надання відповідей Виконавчим комітетом міської ради вони підлягають розгляду в адміністративному порядку за нормами КАСУ. До того ж, викладені в позові (уточненнях) порушення ідентичні тим, що розглядалися Житомирським окружним адміністративним судом по справі №296/10606/16-а, згідно позовних вимог якої прийнято рішення від 11.12.18. Розгляд Житомирським окружним адміністративним судом справи №296/10606/16- а здійснювався у відповідності до ст. 9 КАСУ на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Крім того, зважаючи на норми ст. 8 КАСУ, що визначає, що всі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом, незрозумілим є чому Позивач не скористалася, передбаченими Законом України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексом адміністративного судочинства України, своїми процесуальними правами щодо оскарження цих порушень, у встановленому законом порядку, а наразі розглядається дана справа про порушення конституційних прав позивача незаконним, недостовірним наданням відповідей Виконавчого комітету Житомирської міської ради, що розглядалися в справі №296/10606/16-а та слухання цієї справи №296/403/19. Враховуючи те, що рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі №296/10606/16-а від 11.12.18 прийнято та неможливо повторно оцінювати одні й ті ж обставини, які вже встановлювались в судовому порядку, подальший розгляд вже Богунським районним судом м. Житомира суперечить вимогам процесуального законодавства. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі №296/10606/16-а від 11.12.18 виконано в повному обсязі до відкриття провадження та на виконання рішення [PERSON] надана відповідь на інформаційний запит від 14.11.2016 (відповідь від 28.03.2019 №15/2185), про свідчить лист від 04.07.19. Стосовно не розгляду Житомирською міською радою клопотання [PERSON] від 14.11.2015 щодо надання дозволу гр. [PERSON] на одержання у межах норм безоплатної приватизації безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: [ADDRESS] із земель комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, необхідно зазначити про те, що наразі пунктом 115 додатку 1 до рішення Житомирської міської ради від 20.06.2019 №1501 «Про розгляд звернень громадян стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1000 га по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яким [PERSON] відмовлено у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення вищезазначеної земельної ділянки та яким розглянуто саме клопотання від 27.11.15 року, тобто клопотання розглянуто та про те, що 10.12.2019 року по справі №296/4217/19 прийнято рішення Корольовського районного суду м. Житомира, яким відмовлено [PERSON] в задоволенні позову до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з порушенням конституційних прав на розгляд клопотання від 27.11.2015 року. В заяві від 20.03.2020 року\~\~позивач просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, позов підтримала .\~\~ Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направив на електронну адресу суду лист, в якому просить проводити судовий розгляд справи у відсутність представника Виконавчого комітету Житомирської міської ради. В судовому засіданні представник відповідача просила залишити без розгляду подане\~\~ клопотання\~\~про закриття провадження у справі. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивачка послалася як на підставу своїх вимог, що не заперечувалось відповідачем, та підтверджено доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Судом встановлено, що 14.11.2016 р. [PERSON] звернулась до голови Житомирської міської ради заяву про надання інформації, в якій просила надати наступні документи про надання стосовно розгляду її клопотання про надання дозволу на одержання у власність земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] від 27.11.2015 року, оскільки протягом року жодних документів на отримувала. Згідно листа Виконавчого комітету Житомирської міської ради №25/Д-624-11 25/664із від 24.11.2016 р., адресований [PERSON] . Відповідно до змісту вказаного листа ВК ЖМР на запит про отримання публічної інформації від 14.11.2016 року надав: - копію висновку № 435-П/14 управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища від 26.11.2014; - витяги протоколів засідання постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування, завірений відділом організаційного забезпечення депутатської діяльності міської ради; - копії рекомендацій постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування; - витяг з рішення Житомирської міської ради від 09.02.2015 «Про розгляд звернень громадян стосовно надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок» завірений належним чином. Листом заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради № 25/Д-4353 від 04.05.2018 р. адресовану [PERSON] , в якому зазначено, що за результатом запиту від 14.11.2016р. та уточненої позовної заяви надають завірені належним чином: -витяг з протоколу засідання постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування від 02.02.2016, протокол № 10 в частині розгляду пункту 48 додатку до проекту рішення Житомирської міської ради "Про розгляд звернень громадян стосовно надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок"; -витяг з рішення Житомирської міської ради від 09.02.2016 № 114 "Про розгляд звернень громадян стосовно надання дозволу на складання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" в частині розгляду заяви [PERSON] з питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою [ADDRESS] ; -довідку управління містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради від 21.12.2015 № 3729/13, сформовану на звернення [PERSON] з питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0100 га за адресою [ADDRESS] для індивідуального гаражного будівництва. Також просимо вибачення за технічну помилку, допущену у попередній відповіді від 24.11.2016 № 25/Д-621 25 664/із на Ваш запит. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду по справі №296/10606/16-а від 11.12.2018 року позов [PERSON] до Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області задоволено. Визнано протиправними дії Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області щодо розгляду інформаційного запиту [PERSON] Раїси Олександрівни від 14.11.2016 та надання на нього інформації, оформленої листом від 24.11.2016 № 25/Д-621-11 25/664із. Зобов`язано Виконавчий комітет Житомирської міської ради Житомирської області надати [PERSON] відповідь на інформаційний запит від 14.11.2016р.; стягнуто на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 551,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Житомирської міської ради Житомирської області. Рішення Житомирського окружного адміністративного суду по справі №296/10606/16-а від 11.12.18 виконано в повному обсязі до відкриття провадження та на виконання рішення [PERSON] надана відповідь на інформаційний запит від 14.11.2016, про свідчить лист № 21/4212 від 04.07.2019 адресований головному державному виконавцю відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Житомирській області. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду по справі №296/10606/16-а від 11.12.2018 року встановлено, що дії відповідача щодо розгляду інформаційного запиту [PERSON] від 14.11.2016 та надання на нього інформації, оформленої листом від 24.11.2016 № 25/Д-621-11 25/664із є протиправними і для захисту ефективного захисту прав позивача на доступ до публічної інформації, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, належить зобов`язати Виконавчий комітет Житомирської міської ради Житомирської області надати [PERSON] відповідь на інформаційний запит від 14.11.2016. Предметом спору даної справи є стягнення з відповідача на\~\~користь позивача\~\~ моральної шкоди в сумі 65 000 грн., яка завдана [PERSON] бездіяльністю, що полягає у не розгляді, станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду,\~\~клопотання останньої\~\~про надання дозволу на одержання безоплатно у власність\~\~земельної ділянки. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд прийшов до наступних висновків. Згідно з частиною першою\~статті 13 Конституції України\~\~земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією\~Конституцією. Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб. Відносини, пов`язані з набуттям та реалізацією громадянами, юридичними особами прав на земельні ділянки та з цивільним оборотом земельних ділянок ґрунтуються на засадах рівності сторін і є цивільно-правовими. За змістом вищенаведених норм виключно\~\~рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації здійснюється\~\~надання земельної ділянки громадянам\~\~у власність або в користування.\~\~ Звертаючись до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди, позивач зазначила, що Виконавчий комітет Житомирської міської ради не розглянув\~\~її заяву\~\~від 14.11.2016р., розгляд якого належить\~\~виключно\~\~до повноважень\~\~Житомирської міської ради. Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша). У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Європейський суд з прав людини в пункті 37 рішення у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» (Скарга № 42255/04) від 01.07.2010 року зокрема закріпив свою позицію щодо того, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс (в числі багатьох прикладів, рішення від 15 жовтня 2009 у справі «Антипенко проти Російської Федерації» (Antipenkovv. Russia), скарга № 33470/03, § 82; Постанова Європейського Суду від 14 лютого 2008 у справі «Пшеничний проти Російської Федерації» (Pshenichnyyv. Russia), скарга № 30422 / 03, § 35 1; рішення у справі «Гарабаев проти Російської Федерації (Garabayevv. Russia), скарга № 38411/02, § 113, ECHR 2007-VII (витяги) 2 а також Постанова Європейського Суду від 1 червня 2006 р.) у справі «Грідін проти Російської Федерації» (Gridinv. Russia), скарга Ns 4171/04, § 20 березня). Таким чином, як вбачається з практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що заявнику не може бути пред`явлено вимогу про надання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс, що означає, що при наявності встановленого факту порушення прав заявника моральна шкода наявна та констатується судом. Отже,\~\~судом встановлено, що позов пред`явлений до неналежного відповідача.\~\~ Відповідно до ч. 1, 2\~ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. За змістом\~ст. 51 ЦПК України\~належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів. За змістом\~статті 51 ЦПК України\~суд замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно за клопотанням\~\~позивача. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. Таким чином, враховуючи визначений позивачем склад учасників справи, й те, що суд позбавлений можливості вирішити спір по суті, оскільки нормами процесуального права не передбачено право суду самостійно здійснити\~\~заміну\~\~відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволені заявлених позовних вимог.

Outcome: dismissed