Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

[PERSON] у серпні 2017 року звернулася до суду з даним позовом, 29 вересня 2017 року винесено ухвалу про відкриття провадження у справі. В обгрунтування позову позивач зазначила, що перебувала з відповідачем [PERSON] у шлюбі, від якого [INFO] року народилася донька - [PERSON]. За рішенням суду шлюб між сторонами розірвано 05 листопада 2012 року, з того часу сторони разом не проживають, дитина перебуває на утриманні позивача, відповідач життям та розвитком дитини не цікавиться, будь-якої участі в її вихованні не бере, має заборгованість зі сплати аліментів, тобто, ухиляється від виконання батьківських обов"язків. В зв"язку з викладеним позивач просить позбавити його батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала з тих же підстав та просила його задовольнити (а.с. 39). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі та надав нотаріально завірену заяву про визнання позову (а.с. 41-42). Представник органу опіки та піклування надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав (а.с. 40). Суд дослідив матеріали справ та встановив, що позов є обгрунтованим та підлягає до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Рішенням Богунського районного суду м.Житомира шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 05 листопада 2012 року (а.с. 4). Відповідач не займається вихованням та утриманням доньки, не цікавиться її здоров"ям та розвитком, самоусунувся від виконання батьківських обов"язків, аліменти на утримання доньки не сплачує, що стверджується матеріалами справи (а.с. 6-7, 8, 9, 10, 11). Заявою, засвідченою приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області Кулініч Н.А. 31.01.2018, відповідач [PERSON] фактично визнав позовні вимоги (а.с. 72). Згідно вимог ст.164 Сімейного Кодексу України, якщо буде встановлено, що батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, в судовому порядку, вони можуть бути позбавлені батьківських прав. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що [PERSON] дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітньої доньки, позовні вимоги визнав, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved