Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-02 00:00:00

17 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 95. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 18 лютого 2020 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с.21). Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 02.10.2015 року між сторонами було укладено шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 95 (а.с.9). У період шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.10). У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач в позовній заяві вказує, що розірвання шлюбу пов`язано з відсутністю взаємоповаги та взаєморозуміння подружжя. Шлюбні стосунки припинені у липні 2019 році. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідачка не з`явилась до суду на розгляд справи, та не заявила про своє бажання змінити шлюбне прізвище " [PERSON] " під час державної реєстрації розірвання шлюбу, на дошлюбне " [PERSON] ", суд вважає за доцільне залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягти судові витрати по сплаті судового збору . Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved