Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

У січні 2017 року ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та визнання особи такою, що втратила право користування, посилаючись на те, що відповідач уклав з ПАТ "УкрСиббанк" кредитний договір, в забезпечення виконання зобовязань за яким між банком на відповідачем був укладений договір іпотеки, в іпотеку передано нерухоме майно - будинок за адресою: м. Полтава, вул. Васильківського, 12/118. 12.12.2011 року відповідно до Договору факторингу № 1 та Договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки банк відступив ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" свої права вимоги до відповідача за зобовязаннями по кредитному та іпотечному договорах. Позивач в позасудовому порядку врегулював питання звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з умовами Договору іпотеки від 27.03.2008 року та Закону України "Про іпотеку" та 10.12.2015 року в порядку, передбаченому ст. 37 Закону України "Про іпотеку", набув право власності на предмет іпотеки. 14.11.2016 року позивачем як законним власником здійснена спроба потрапити у власне майно, однак було виявлено, що в будинку незаконно перебуває відповідач. Просить усунути перешкоди у здійсненні права користування майном, розташованим за адресою: м. Полтава, вул. Васильківська, 12/118, шляхом надання постійного безперешкодного доступу ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" до цього майна, а також визнати громадянина [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування будинком, який розташований за адресою: м. Полтава, вул. Васильківського, 12/118. В судовому засіданні представник позивача ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" позов підтримав, просив задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], до суду не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи повідомлявся судом за останнім відомим місцем проживання та реєстрації, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 224 ЦПК України, зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді справи. Повідомлення про час та місце розгляду справи направлялись відповідачу [PERSON] за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання за адресою: [INFO], рекомендованим листом з повідомленням, проте повертались до суду без вручення з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання. Відповідно до п. 99 "Правил надання послуг поштового звязку", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 05.03.2009 року, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Пунктом 117 Правил передбачено, що поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦК України в разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їй належним чином. Оскільки відповідачем судові повістки, направлені судом на його ім'я за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання, не одержані, повернуті суду за закінченням терміну зберігання через відсутність адресата, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомленим по час та місце судового розгляду. Тому суд, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, що в судове засідання не з'явилась. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 27.06.2008 року уклав кредитний договір з Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк". Крім того, 27 червня 2008 року між АКІБ "УкрСиббанк" та відповідачем укладений Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 3849, відповідно до п 1.1 якого в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, згідно з яким Іпотекодавець зобовязаний повернути Іпотекодержателю не пізніше 26.06.2018 року кредит в розмірі 80000 доларів США та всіх передбачених ними платежів, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержавтелю наступне нерухоме майно: житловий будинок загальною площею 114,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Васильківська, 12/118 та є власністю Іпотекодавця на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 24.03.2008 року Управлінням житлово-комунального господарства м. Полтави, на підставі Рішення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради від 23.10.1990 року за № 2747, зареєстрованого в КП ПБТІ "Інвентаризатор" в реєстровій книзі № 152, за реєстровим № 20781. Предмет іпотеки складається: А-2 - житловий будинок, Б гараж, Б1 сарай, б погріб, В вбиральня, а тераса, № 1 огорожа. Загальна площа будинку становить 114,9 кв.м, житлова площа 56,3 кв.м. Пунктом 4.5 вищевказаного Договору іпотеки встановлено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки з застосуванням позасудового врегулювання здійснюється відповідно до розділу 5 цього Договору та відповідно до Закону України "Про іпотеку". В п. п. 5.1, 5.2 Договору іпотеки від 27.06.2008 року передбачено, що Сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на Предмет іпотеки: передача Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Закону України "Про іпотеку". Отрмання Іпотекодержателем права продати Предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені Іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя у порядку, встановленому Закону України "Про іпотеку". 12.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" (який є правонаступником Акціонерного комерційного інноваційного банку "УкрСиббанк") та ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" укладений Договір факторингу № 1, у звязку з яким в цей же день укладений Договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, на підставі якого Банк як Цедент передає, а позивач як Цесіонарій приймає право вимоги за договорами іпотеки, зазначеними у додатку 1 до цього договору. Згідно витягу з Додатку до Договору відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011 року ПАТ "УкрСиббанк" відступив ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" права вимоги до договору іпотеки, укладеному з [PERSON] 27.06.2008 року. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Згідно даних Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на житловий будинок за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Васильківська, 12/118, загальною площею 114,9 кв.м, житловою площею 56,3 кв.м 10.12.2015 року зареєстроване за ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" на підставі договору іпотеки від 27.06.2008 року. Як встановлено в ч. 4 ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним. Статтею 3 ЦК України встановлено загальні засади цивільного законодавства, серед яких утверджена неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст.ст. 317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Проте внаслідок незаконних дій відповідача [PERSON] позивач фактично позбавлений можливості користуватись своїм майном. Як вбачається з актів перевірки/огляду майна від 14 листопада 2016 року та від 21 листопада 2016 року, представниками ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" [PERSON] та [PERSON] було здійснено заплановані виїзди за адресою: м. Полтава, вул. Васильківського, 12/118. Майно є власністю ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В будинку виявлено присутність особи, яка представилася [PERSON]. Будинок перебуває житловому стані. Жодних видимих недоліків і пошкоджень не виявлено. Встановити справність лічильників газу, води та електроенергії та їх використання, відповідно до норм не є можливим. В безперешкодному доступі представникам власника відмовлено особою, що фактично знаходиться в будинку. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до розяснень, що містяться в п. 34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК). В п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" визначено, що застосовуючи положення\~статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 16.11.2016 року по справі № 6-709цс16, За змістом зазначених норм ч. 1 ст. 383, 405 ЦК України та ст. 156 ЖК УРСР правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що [PERSON] зареєстрований та проживає в будинку за адресою: м. Полтава, вул. Васильківського, 12/118, як колишній власник, право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" відповідно до договору іпотеки та ст. 37 Закону України "Про іпотеку", представники власника внаслідок перешкод з боку відповідача позбавлені можливості доступу до будинку з метою реалізації прав власника майна з метою забезпечення обслуговування житлового будинку та виконання свого обовязку з його належного утримання, а також позбавлені можливості здійснити дії з оцінки нерухомості задля її реалізації для погашення зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved