Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в Верховинський районний суд Івано-Франківської області із вищевказаним позовом до відповідачів [PERSON], Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, третя особа: Верховинська районна державна адміністрація. Позовні вимоги мотивовано тим, що ТзОВ "Верховинський завод мінеральних вод "Буркут" є унітарним господарським товариством, утвореним одним учасником ТОВ "Смерека Сервіс", а в свою чергу ТОВ "Смерека Сервіс" утворено ним ([PERSON].) із часткою 50% у статутному капіталі. Відповідно до розпорядження Верховинської районної держвавної адміністрації №419 від 29.12.2010 року землекористувачу ТзОВ "Верховинський завод мінеральних вод "Буркут" було передано пасовище на полонині "Берчиська" загальною площею 100 га. Рішенням Зеленської сільської ради від 25.03.2011 року №5 ТзОВ "Верховинський завод мінеральних вод "Буркут" надано згоду на розробку проекту землеустрою земельної ділянки полонини "Берчиська" площею 100 га на підставі якого було виготовлено з боку ТзОВ "Верховинський завод мінеральних вод "Буркут" пакет всіх необхідних документів щодо обстеження земельної ділянки, проведення інженерно-геодезичних та земельно-кадастрових робіт, прийняті на зберігання межові знаки, встановлено та узгоджено із суміжними землекористувачами зовнішні межі землекористування, визначено кадастрові номери земельних ділянок. При цьому в актах обстеження земельних ділянок та у висновках комісії з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою зазначено, що земельні ділянки придатні для сільськогосподарського призначення (випасання худоби) і на земельних ділянках відсутні розміщені будівлі та споруди, немає інженерних мереж, відсутні багаторічні насадження, рілля, сіножаті, чагарники, шляхи. В подальшому у зв'язку із змінами в законодавстві щодо оренди земель сільськогосподарського призначення, які можуть надаватись виключно для фізичних осіб, було внесено зміни до розпорядчих документів та визначено орендарем цих ділянок фізичну особу [PERSON], який є директром ТзОВ "Верховинський завод мінеральних вод "Буркут" та з яким є було укладено договори оренди землі від 28.12.2012 року №45 та № 46 відповідно до яких в оренду було передано земельні ділянки площею відповідно 9,4106 га та 62,8355 га. Відповідно до п.43 договорів, їх невід'ємною частиною є Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки полонини "Берчиська". При цьому між ним та відповідачем була укладена угода про те, що за рахунок продажу продукції тваринництва будуть компенсовані його витрати, пов'язані з експлуатацією та обслуговуванням земельних ділянок на полонині "Берчиська" на покращення родючості грунтів, на будівництво житлових і господарських будівель і споруд для забезпечення вирощування худоби, на спорудження транспортних шляхів, інженерної інфраструктури та на інші поточні витрати, в тому числі на охорону поголів'я та об'єктів інфрастуктури, транспортні витрати та інше. Фактичні його грошові витрати були зафіксовані особистими рукописними заявками і звітами, а також борговими розписками [PERSON] і за період з 04.03.2011 року по 28.10.2015 року склали 336609 грн., які відповідачем йому не повернуто та привласнено, а тому нанесено майнову шкоду. Ця шкода була нанесена під час підготовки до укладення та в ході виконання умов договрів оренди. Вважає, що оскільки він своїми фактичними грошовими витратами на загальну суму 3363609 грн. забезпечив надходження до державного бюджету орендної плати за період 2014-2015 років, а також забезпечив будівництво житлових і господарських будівель і споруд для вирощування худоби, спорудження транспортних шляхів, інженерної інфраструктури, то для одержання гарантії з боку держави щодо безперебійного і ефективного орендного використання земельної ділянки на полонині "Берчиська" договори оренди землі мають бути розірвані і в них повинен бути змінений орендар [PERSON] на орендаря [PERSON],. що узгоджується із нормами Цивільного законодавства. Просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в розмірі 336609,00 грн., припинити дію договорів оренди землі № 45 та № 46 від 28.12.2012 року, укладених між Верховинською районною державною адміністрацією та [PERSON] шляхом їх розірвання, зобов'язати Головне управління Держгеокадастру Івано-Франківської області прийняти рішення про укладення договорів оренди землі, відповідно до яких передати йому ([PERSON].) у тимчасове платне користування земельні ділянки, площею 62,8355 га та 9,4106 га, які знаходяться на полонині "Берчиська" на території Зеленської сільської ради за межами населеного пункту села Явірник. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримали в повному обсязі, пояснили, що [PERSON] в добровільному порядку відмовляється виконати вимоги щодо повернення коштів, ухиляється від виконання зобов'язаннь за договором, обманним шляхом заволодів коштами позивача. Крім цього вироком Косівського районного суду від 13.01.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні умисного злочину, він не використовує спірні земельні ділянки за цільовим призначенням, що є підставою для розірвання з ним договорів оренди земельних ділянок. Враховуючи наведене, а також те, що земельні ділянки на полонині "Берчиська" фактично спільно використовувались позивачем і відповідачем, на території цих ділянок знаходяться належні позивачу будівлі і споруди, вважають, що при таких обставинах стороною в цих договорах має виступати не [PERSON], а [PERSON], а тому спірні договори оренди підлягають розірванню та переукладенню із позивачем, що слід зобов'язати зробити управління Держгеокадастру. Просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, суду пояснили, що відповідач та позивач є співзасновниками ТзОВ "Смерека Сервіс", яким утворено унітарне господарське товариство "Верховинський завод мінеральних вод "Буркут". Однак між сторонами угода з приводу здійснення господарської діяльності на полонині "Берчиська" та орендного користування цією полониною не укладалася. Належні докази про те, що [PERSON] надавав [PERSON] особисті кошти для експлуатації та обслуговування земельних ділянок, на покращення родючості грунтів, на спорудження транспортних шляхів і інженерної інфраструктури відсутні, як і докази на підтвердження боргових зобов'язань. Навіть якщо припустити, що між сторнами існують якісь грошові зобов'язання то вони аж ніяк не можуть впливати та бути підставою для заміни сторони в договорах оренди земельних ділянок, оскільки позивач не є стороною у цих договорах. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в судове засідання не з'явився направив заперечення на позов, в якому вказав, що підстави для розірвання спірних договорів оренди земельних ділянок та прийняття рішень про заміну у цих договрах орендаря відсутні. Просить у задоволенні позову відмовити та розглянути справу без участі представника ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області. Представник третьої особи - Верховинської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зі змісту ст.60 ЦПК України випливає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а також доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, ЗУ "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно пунктів 1,2,4,8,9 ст.93 ЗК України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об'єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років. Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Згідно ст.6 ЗУ "Про оренду землі", право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 ЗУ "Про оренду землі). Об'єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності (ст.3 ЗУ "Про оренду землі"). Відповідно до ст.4 ЗУ "Про оренду землі", що також встановлено ст.80 ЗК України, одним із суб'єктів права власності на землю є держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності. Згідно ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ст.30 ЗУ "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Статтею 31 ЗУ "Про оренду землі" передбачено умови припинення договору оренди землі, а саме: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи-орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи-орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці; припинення дії договору, укладеного в рамках державно-приватного партнерства (щодо договорів оренди землі, укладених у рамках такого партнерства). Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. В судовому засіданні встановлено, що між Верховинською районною державною адміністрацією та [PERSON] було укладено договори оренди землі від 28.12.2012 року №45 та № 46 відповідно до яких в оренду йому було передано земельні ділянки площею відповідно 9,4106 га та 62,8355 га. Відповідно до п.43 договорів, їх невід'ємною частиною є Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки полонини "Берчиська". Проект землеустрою було виготовлено щодо відведення цих земельних ділянок в оренду ТзОВ "Верховинський завод мінеральних вод "Буркут" (а.с.10-27,43-51). На території полонини "Берчиська" знаходяться об'єкти нерухомого майна, а саме: будинок вівчара, сирцех, корівник, які побудовано в 2010 році, що стверджується техпаспортом, виготовленим Коломийським МБТІ 02.12.2015 року (а.с.141-150). 05.01.2016 року між ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області та [PERSON] .були укладені додаткові угоди до договорів оренди землі №45 та №46 від 28.12.2012 року відповідно до яких внесено зміни в договори оренди щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок та розміру орендної плати(а.с.а.с.193-208). Суд вважає, що позивачем, який не є стороною цих договорів оренди не надано належних доказів та не наведено достатніх підстав на підтвердження своїх позовних вимог в частині припинення договорів шляхом їх розірвання та щодо зобов'язання ГУ Держгеокадастру Івано-Франківської області прийняти рішення про укладення договорів оренди землі, відповідно до яких передати йому ([PERSON].) у тимчасове платне користування земельні ділянки, площею 62,8355 га та 9,4106 га, які знаходяться на полонині "Берчиська" на території Зеленської сільської ради за межами населеного пункту села Явірник Верховинського району Івано-Франківської області. Суд при цьому визнає необгрутованими твердження позивача про те, що у зв'язку з тим, що відповідача вироком Косівського районного суду від 13.01.2016 року засуджено до двох років обмеження волі, а тому договори оренди землі укладені з ним мають бути розірвані, оскільки така підстава не передбачена ст.31 ЗУ "Про оренду землі" . Крім цього [PERSON] не позбавлений можливості користуватися на умовах оренди спірними земельними ділянками та як його вироком Косівського районного суду від 13.01.2016 року засуджено умовно із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік (а.с.246-253). Позивачем також не надано інших належних доказів, які б підтверджували факт неможливості здійснення [PERSON] користування земельними ділянками на полонині "Берчиська" на умовах оренди відповідно до укладених договорів, а також доказів про нецільове використання ним цих земельних ділянок. Щодо стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів в сумі 336609 грн. суд виходить з наступного. Статтею 202 ЦК визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ст.203 ЦК України). Відповідно до ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ст.1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, ч.1 ст.1049 ЦК встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (ст.509 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позивач, обгрунтовуючи свої вимоги про стягнення із відповідача коштів посилається на те, що ним було укладено відповідну угоду із відповідачем, про те, що за рахунок продажу продукції тваринництва відповідачем будуть компенсовані його витрати, пов'язані з експлуатацією та обслуговуванням земельних ділянок на полонині "Берчиська". Умови цієї угоди з його сторони виконані в повному обсязі, а відповідачем порушені. Однак, при цьому таку угоду позивачем в судове засідання не представлено. Зокрема позивач ствердив, що на виконання угоди ним понесено витрати, пов'язані з експлуатацією та обслуговуванням земельних ділянок на полонині "Берчиська", на покращення родючості грунтів, на будівництво житлових і господарських будівель і споруд для забезпечення вирощування худоби, на спорудження транспортних шляхів, інженерної інфраструктури та на інші поточні витрати, в тому числі на охорону поголів'я та об'єктів інфрастуктури, транспортні витрати та інше в загальній сумі 336609 грн. Відповідач, порушивши умови угоди та відмовившись вищевказані кошти йому повернути, фактично привласнив їх, чим наніс йому майнову шкоду. При цьому позивачем на обгрунтування своїх доводів надано письмові записи про витрати ТзОВ "Верховинський завод мінеральних вод "Буркут" на виготовлення документації на суму 12000 грн., заявку ТзОВ "Верховинський завод мінеральних вод "Буркут" від 30.05.2011 року на прибання товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 108460 грн. та 36700 грн., заявку від 04.07.2011 року на загальну суму 6704 грн., заявку від 08.08.2011 року на суму 14310 грн., звіт ТзОВ "Верховинський завод мінеральних вод "Буркут" з 02.06. по 14.06.2011 року на загальну суму 53535 грн., заборгованість по полонині станом на 21.11.2011 року на загальну суму 69100 грн. та заборгованість по матеріалах (без дати) на суму 18300 грн.. а всього на суму 87400 грн., а також розписки від 05.10.2015 року та від 29.10.2015 року про отримання [PERSON] від [PERSON] відповідно 8100 грн. та 9400 грн. для оплати оренди полонини "Берчиська "(а.с. 28-42). Вищевказані записи про витрати на суму 12000 грн., заявки на суми 108460 грн., 36700 грн., 6704 грн., 14310 грн., та звіт на суму 53535 грн. суд визнає неналежними доказами на підтвердження того, що [PERSON], як фізична особа має право на відшкодування їх за рахунок [PERSON], оскільки ці письмові докази стосуються ТзОВ "Верховинський завод мінеральних вод "Буркут", засновником якого є сторони по справі, які підтвердили цей факт у судовому засіданні (а.с.30-39). Не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження позовних вимог і представлені позивачем, виготовлені друкованим шрифтом "заборгованості по полонині" , оскільки в цих документах відсутні підписи сторін по справі (40-42). Наявні в матеріалах справи письмові розписки не можуть бути підставою для стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] боргу, оскільки вони не є борговими, зокрема в них зазначено, що ці кошти призначені для оплати орендної плати за оренду полонини та умови повернення цих коштів не визначені (а.с.28,29). Позивачем в судовому засіданні також не доведено, що внаслідок неправомірних рішень, дій чи бездіяльності відповідача [PERSON] йому заподіяно майнової шкоду на загальну суму 336609 грн. Таким чином позовні вимоги [PERSON] суд визнає необгрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та приходить до висновку, що підстави для відновлення прав позивача у вибраний ним спосіб, тобто шляхом стягнення із [PERSON] на його користь 336609 грн. майнової шкоди, завданої привласненням ним його особистих коштів під час орендного використання земельних ділянок на полонині "Берчиська" відповідно до умов договорів оренди землі від 28.12.2012 року №45 і №46, припинення дії цих договорів оренди землі, зобов'язання ГУ Держгеокадастру Івано-Франківської переукласти договори оренди з ним, задоволенню не підлягають, а тому приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed