Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з даним позовом вказуючи, що вона працювала в КСП "Іскра" с.Добринь Володарсько-Волинського району з 1993р. по травень 1996р. В травні 1996 року вона звільнилася по переводу в КСП ім. Леніна с.Комарівка Волинського-Волинського району. В лютому 1996 р. на загальних зборах КСП с.Добринь були затверджені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай), в цих списках було і її прізвище. В подальшому її виключили із вищевказаного списку мотивуючи тим, що її перевели в КСП ім.Леніна с.Комарівка і відповідно вона має отримати земельну частку (пай) із земель КСП с.Комарівка. Про факт виключення її із списку осіб на розпаювання земель КСП "Іскра" вона дізналася в 2008 році зі слів жителів с.Добринь. Тоді вона звернулася до Топорищенської сільської ради та Володарсько-Волинської райдержадміністрації і отримала дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Але, враховуючи тяжкий фінансовий стан її родини, вона не змогла оплатити вартості складання проектної документації на відведення земельної ділянки та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку. Позивачка просить визнати за нею право на земельну частку(пай) по Топорищенській сільській раді як члену КСП ім.Леніна с.Комарівка та виділити належну їй резервну земельну ділянку, на яку розроблена технічна документація землеустрою, в масиві земель запасу Топорищенської сільської ради. Позивачка в судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача Содель В.Ф. в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка з 12.03.1993 року по 18.05.1996 року працювала у КСП "Іскра" с.Добринь Володарсько-Волинського району та була звільнена у зв'язку з переводом в КСП ім.Леніна с.Комарівка Володарсько-Волинського району де працювала з 20.05.1996 року. За час роботи в КСП "Іскра" позивачка не отримала земельну частку (пай) у зв'язку з переводом в КСП ім.Леніна с.Комарівка. На виконання Указу Президента від 10.11.1994 року за №669/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи в сфері сільськогосподарського виробництва" у 1995 році в с. Комарівка було проведено паювання земель, переданих 10.11.1995 року в колективну власність КСП ім. Леніна, згідно державного акта на право колективної власності серії ЖТ № 13-16-0002. Розмір паю в умовних кадастрових гектарах на території с.Комарівка по КСП ім.Леніна становить 6,43 умовні кадастрові гектари. Позивачки не було включено до списку на право колективної власності на землю. Позивачка зверталася до Топорищенської сільської ради та Володарсько-Волинської райдержадміністрації та отримала дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в розмірі середньої земельної частки реформованого КСП ім. Леніна із земель запасу Топорищенської сільської ради, як пропущена при складанні основних списків членів реформованого КСП ім. Леніна, згідно розпорядження Володарсько-Волинської РДА №102 від 13.03.2008 року. Дане розпорядження на час розгляду справи є чинним. Статтею 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Право на земельну частку (пай), відповідно до пункту 2 Указу Президента України № 720/95 від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" держава гарантує додержання прав і законних інтересів підприємства та його членів. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 р. №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" невнесення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, особи, яка була засновником КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель, зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі, можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання цю виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" одним з документів, що посвідчують право на земельну (пай), є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п.а ч.3 ст.152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка будучи членом колективного сільськогосподарського підприємства, маючи право на земельну частку (пай) не була внесена до списку осіб КСП ім Леніна на отримання земельної частки (паю), що дає підстави суду задоволенню позову.

Outcome: approved