Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

Позивач КП «ХТМ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості теплової енергії, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 58857,68 грн. за період з 14 жовтня 2015 року по 25 лютого 2016 року та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №15,18-:20,24-:-26,26а,28; антресолі №17 у житловому будинку літ. «А-5», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належали продавцю на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого 01.02.2016 року приватним нотаріусом р№528224163101. Відповідач отримував послуги КП «ХТМ» в вигляді подачі теплової енергії по [ADDRESS] , але не сплачував рахунки за без договірне користування тепловою енергією, внаслідок чого утворився борг перед позивачем з 14.10.2015 року по 25.02.2016 року та складає 58857,68 грн. 18.11.2016 року позивач на адресу відповідача направив лист з вимогою щодо сплати вартості безпідставно спожитої теплової енергії на суму 58857,68 грн. Однак суму до цього часу не сплачено. Представник позивача судове засідання не з`явився, надавши заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, розгляд справи здійснювати за його відсутність на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Надав відзив на позов. В своєму відзиві зазначив, що позивач не наводить будь-яких даних з питань визнання обсягу споживання, не наводить відомостей про застосовані тарифи. Якщо суд не знайде підстав для відмови у задоволенні позову, просив застосувати строк позовної давності. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, відповідачу [PERSON] належали на праві власності нежитлові приміщення 1-го поверху №15,18-:20,24-:-26,26а,28; антресолі №17 у житловому будинку літ. «А-5», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого 01.02.2016 року приватним нотаріусом р№528224163101 до 25.02.2016 року. Зазначений житловий будинок [ADDRESS] , на першому поверсі якого знаходиться нежитлове приміщення відповідача, має централізовану систему опалення, яка є невід`ємною частиною будинку. Надходження теплопостачання до будинку підтверджується актами підключення та відключення споживача від джерела теплової енергії, (а.с. 7,9). Згідно з приписами Закону України "Про теплопостачання", теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Права і обов`язки виробників, виконавців, споживачів у сфері житлово-комунальних послуг встановлені Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-1У (з наступними змінами) «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до приписів пункту 3статті 16Закону України"Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв. Згідно з пунктом 3статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Разом з тим, за приписами ч. 5,6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» теплотранспортуюча організація не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності технічних можливостей на приєднання - споживача до теплової мережі, а споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок споживача житлово-комунальних послуг своєчасно укласти договір на постачання теплової енергії. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку (ст. 25 Закону). За положеннями п.п. 24, 25 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово - комунального господарства. 21.10.2016 року представниками КП «Харківські теплові мережі» був складений акт обстеження системи теплоспоживання об`єкту в порядку здійснення контролю за режимами споживання теплової енергії представниками КП «Харківські теплові мережі» №171/710, відповідно до припису якого, власнику об`єкту необхідно здійснити оплату за спожиту теплову енергію за період без договірного користування з моменту дії правовстановлюючих документів (а.с.7). Також відповідно до змісту цього акту, система опалення належних відповідачу нежитлових приміщень, є єдиною з системою опалення житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довогору купівлі-продажу від 25.02.2016 року [PERSON] передав у власність ТОВ Універмаг «Ювілейний» нежитлові приміщення 1-го поверху №15,18-:-20,24-:-26,26а,28; антресолі №17 у житловому будинку літ. «А-5», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Згідно довогору купівлі-продажу від 26.02.2016 року [PERSON] передав у власність ТОВ Універмаг «Ювілейний» нежитлові приміщення 1-го поверху №21-:23, 27, 29-: -35, загальною площею 280,9 кв.м в житловому будинку літ. «А-5», що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до актів № 171/3144 від 12.10.2015 року, № 171/5068 від 25.10.2016 року; на підставі розпорядження Харківського міського голови у зв`язку з початком опалювального сезону було здійснено підключення житлового будинку [ADDRESS] , а також нежитлове приміщення, що належали відповідачу. Відповідно до актів № 171/4312 від 05.04.2016 року; № 171/6715 від 03.04.2017 року у зв`язку з закінченням опалювального сезону було здійснено відключення зазначеного житлового будинку, в тому числі нежитлове приміщення, що належали відповідачу. Вищезазначені акти та договори підтверджують те, що відповідач до 25.02.2016 року був споживачем послуг постачання теплової енергії та отримував її в повному обсязі. Споживання теплової енергії відповідачем відбувалося за відсутності укладеного договору. Відносини щодо надання фізичним особам послуг з централізованого опалення регулюються Законом України від 24 червня 2004 року «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з теплопостачання. Відповідач користується вказаними послугами з теплопостачання, чим підтвердив свою згоду на отримання вказаних послуг, що і призвело до виникнення між ним та позивачем договірних відносин, які регулюються цивільним законодавством. Договір на надання послуг централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення між КП «Харківські теплові мережі» та відповідачем не укладався, але теплова енергія відповідачу надавалась, тобто відповідач перебував у фактичних договірних відносинах з КП «Харківські теплові мережі». Зі змісту відзиву на позов представника відповідача, вбачається, що відповідач не оспорює факт споживання послуг постачання теплової енергії, проте оспорює розмір оплати послуг за теплопостачання. Відтак, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з центрального теплопостачання та підігріву гарячої води та оплати таких послуг, їх надання здійснюється на підставі Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодноїта гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, положення якого мають юридично обов`язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні. Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово - комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Пунктом першим частини 1статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Згідно пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», (далі - Закон) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З наданого позивачем розрахунку споживання теплової енергії, вбачається, що з жовтня 2015 року по лютий 2016 року вартість теплової енергії, спожитої відповідачем без достатніх правових підстав дорівнює 58857,68 грн. Зобов`язання, згідно із ст.ст.11,509 Цивільного кодексу України виникають, зокрема, з договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1ст.530 Цивільного кодексуУкраїни якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ст.525Цивільного кодексуУкраїни встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексуУкраїни щодо обов`язковості договору для виконання сторонами. Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Як визначено у статті 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Аналіз змісту ст.1212,1213ЦК України показує, що положення цих статей не можуть застосовуватися до правовідносин, які врегульовуються договором. Враховуючи відсутність між сторонами укладеного договору суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення боргу на підставі ст. 1212 та 1213 ЦК України. Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 травня 2011 року по справі № 15/147/10, 3-38гс11. Щодо застосування до спірних відносин строку позовної давності, про який йдеться у відзиві на позов, суд зазначає наступне. Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Згідност. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.7 ч.3 ст.20, п.8 ч.1 ст.21та п.5 ч.1 ст.25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний допускати у приміщення, будинки і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. Виконавець має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань засобів обліку в порядку, визначеному законом і договором. Управитель має право доступу в приміщення, будинки і споруди для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів тощо в порядку, визначеному законом і договором. Отже, зважаючи на те, що позивач звернувся до суду з позовом 20.12.2018 року, суд вбачає, що з відповідача з урахуванням трирічного строку позовної давності стягненню підлягає заборгованість за безпідставно спожиту теплову енергію за період з 20.12.2015 року по 24.02.2016 року включно. Із розрахунків позивача вбачається, що заборгованість відповідача за період з 20.12.2015 року по 24.02.2016 року становить 34328,71 грн. Отже, доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача є заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 20.12.2015 року по 24.02.2016 включно у сумі 34328,71 грн. Судовий збір підлягає стягнення з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial