Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 03.06.2003 року між його дружиною та відповідачами по справі був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого в м. Гола Пристань по вул. Першого Травня, 48. Посвідчення даного правочину відбувалося на товарній біржі "ВА-БАНК". У 2014 році [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить і вищезгаданий обєкт нерухомості. Однак, позивач, будучи спадкоємцем першої черги, не має змоги отримати свідоцтво про спадщину на домоволодіння через відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. В звязку з цим, просить суд визнати дійсним договір № 2-2772 від 03.06.2003 року та визнати за ним право власності на домобудівлю №48 по вул. Першого Травня в м. Гола Пристань. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві. При цьому також зазначив, що на теперішній час місце проживання відповідачів йому не відомо, а тому він не має змоги укласти договір купівлі-продажу в нотаріальній конторі. Позов подає за місцем знаходження майна. Відповідачі в судове засідання не зявились, причини неявки суду не відомі. Про час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку (шляхом оголошення в пресі). За наявності письмових доказів та зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позові вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 03.06.2003 року на товарній біржі "ВА-БАНК" був посвідчений договір купівлі-продажу № 2-2772. За даним договором [PERSON], діючи від імені [PERSON] та [PERSON] продала, а [PERSON] купила домобудівлю №48 по вул. Першого Травня в м. Гола Пристань Херсонської області. Відповідно до п. 3 домобудівля продана на біржових торгах за 2650 грн. сплачених покупцем продавцю повністю до підписання даного договору. До правовідносин, які виникли між сторонами необхідно застосувати Цивільний кодекс Української РСР від 18.07.1963 року, оскільки взаємні права та обов'язки відповідно до правочину виникли в 2003 році під час дії ЦК УРСР. Статтею 128 ЦК УРСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно з ч.1 ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», угода зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. На підставі ст. 47 ЦК України (1963 р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи, що всі зобовязання по договору сторонами були виконані в повному обсязі, волевиявлення сторін було вільним, відповідало їх намірам та було спрямоване на реальне настання наслідків укладеної угоди, суд вважає можливим визнати даний правочин дійсним. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, 04.02.1984 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. 06.12.2014 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КГ № 191044. В силу вище встановлених відомостей та згідно положень ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем майна [PERSON] Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Таким чином, виходячи з того, що задоволення позовних вимог в частині визнання договору дійсним дасть змогу позивачу оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, суд відмовляє в задоволенні вимог про визнання права власності на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: partial