Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , внести зміни в актовий запис, складений виконавчим комітетом Стебнівської сільської ради, включивши до нього відомості про батька - [PERSON] , стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмі 2500,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що певний період, а саме: з грудня 2017 року по лютий 2019 року вони з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Між ними були щирі стосунки, вони проживали в її житловому будинку та вели спільне господарство. Під час спільного проживання у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , але у зв`язку з неподанням відповідачем заяви про батьківство, запис про дитину було зроблено відповідно до ст. 135 СК України. Відповідач фактично визнав себе батьком дитини, забрав її з дочкою після виписки з полового будинку, вони разом похрестили дитину, він любив та опікувався дочкою. З лютого 2019 року відповідач поїхав в невідомому їй напрямку, а в подальшому сказав, що підтримує стосунки з іншою жінкою, і з того часу перестав піклуватися дитиною. Вона намагалася вирішити питання щодо утримання дочки у добровільному порядку, однак це не дало результатів. А тому просить позов задовольнити. Ухвалою суду від 23.09.2019 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Ухвалою суду від 09.12.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Пояснила, що з самого початку спільного проживання у них з відповідачем були щирі та теплі стосунки, вони жили в будинку її батьків, час від часу він їздив на заробітки за кордон. У 2018 році у них народилася дочка [PERSON] , у свідоцтві про народження дитини відомості про батька були внесені з її слів - зазначено ім`я батька " [PERSON] ". На даний час відповідач змінив прізвище та ім`я. Він безумовно визнавав себе батьком дитини. Проте, з моменту припинення стосунків та залишення [PERSON] сім`ї, останній припинив підтримувати дитину матеріально, спілкуватися з ними та всіляко ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Вказала, що відповідач знав про те, що вона звернулася з позовом до суду з даним позовом, але умисно ухилився від явки до суду, а тому вона не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. А тому суд вважає, що відповідно до ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідача, постановивши заочне рішення. Представник третьої особи - Стебнівської сільської ради, Верховинського району, Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Щодо задоволення позовних вимог покликався на розсуд суду. А тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності третьої особи. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які позивач посилається, позов задовольняє частково з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] народила дочку - [PERSON] , батьком якої зі слів матері в порядку ст. 135 СК України записано [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , виданим Виконкомом Стебнівської сільської ради, Верховинського району, Івано-Франківської області 11.10.2018 (а.с. 14) . В ході судового розгляду встановлено, що відповідач змінював ім`я, а саме: згідно свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] , виданого Путильським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області « [PERSON] , [INFO] 19.05.2016 змінив ім`я на « [PERSON] », та згідно свідоцтва про зміну імені виданого Путильським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Чернівецькій області « [PERSON] ", [INFO] 01.02.2017 змінив ім`я на « [PERSON] ". З пояснень позивачки батьком дитини є [PERSON] , з яким вона жила сімейним життям з грудня 2017 року до лютого 2019 року. Той факт, що відповідач мав близькі стосунки з позивачкою підтверджується також актом обстеження матеріально-побутових умов, складеним 25.03.2019 комісією в складі секретаря Стебнівської сільської ради [PERSON] та депутата [PERSON] (а.с. 15) із якого вбачається, що [PERSON] не був зареєстрований, але фактично проживав у с Стебні, Верховинського району, Івано-Франківської області з 28.12.2017 по 03.02.2019 у незареєстрованому шлюбі із [PERSON] . На даний час місце його проживання невідоме. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають із ст.128 Сімейного кодексу України, де зазначено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України та правовідносини, які витікають із ст.180 СК України щодо обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.125 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 126 Сімейного Кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК України, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК України). Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Рішення щодо визнання батьківства має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: partial