Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

09.02.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ "Чернігів- Вторкольормет", у якому просить стягнути з відповідача на її користь 120 000 грн. моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо транспортної пригоди та 4800 грн. судових витрат. Позов обґрунтовано тим, що 22 лютого 2016 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, в [ADDRESS] відбулась дорожньо-транспортна пригода. Зазначене ДТП відбулось за участю вилкового навантажувача "ДВ 1792.33.20" державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухаючись на території ТОВ "Чернігів-Вторкольормет" скоїв наїзд на пішохода [PERSON] В результаті ДТП пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритий перелом лівої гомілки, закритий перелом правої стегнової кістки, травматичний шок та була поміщена в операційну ЧМЛ№ 2, де від отриманих тілесних ушкоджень померла. За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження за № 1201620010001762 від 22 лютого 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Постановою про закриття кримінального провадження старшого слідчого ЧВП ГУНП в Чернігівській області майора поліції Кондренко О.М. кримінальне провадження № 1201620010001762 було закрите . В результаті вищевказаного зіткнення та наслідків від нього, їй як доньці померлої було завдано моральної шкоди, яка виразилась у моральних та душевних стражданнях, в наслідок чого у позивача відбулись порушення у сні, нервовій системі. З урахуванням глибини перенесених позивачем моральних страждань та тих, які продовжують тривати по даний час та пов'язаних з цим істотними вимушеними змінами у їх, життєвих стосунках, часу та зусиль, величину моральної шкоди позивач оцінює у 120000.00 грн. Посилаючись на ст.ст. 23, 1187, 1172 ЦК України, та оскільки смерть [PERSON] настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яким керував працівник ТОВ "Чернігів-Вторкольормет" [PERSON], просить стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду завдану смертю матері у розмірі у 120000.00 грн., а також судові витрати в пов'язані з оплатою позивачем правничої допомоги в розмірі 4800 грн. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.03.2018 року відкрито провадження по вищевказаній справі за правилами загального позовного провадження і призначено справу в підготовче судове засідання. 28.03.2018 представником ТОВ «Чернігів-Вторкольормет» подано відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі (а.с.39-41). 23.04.2018 представником позивача подано відповідь на відзив, в якому просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі (а.с.63-65). Ухвалою суду від 20.07.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У відзиві на позовну заяву (а.с.39-41), ТОВ «Чернігів-Вторкольормет» просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Зазначають, що згідно із постановою про закриття кримінального провадження від 24.01.2017 у діях [PERSON] водія Вилкового автонавантажувача встановлена відсутність кримінального правопорушення. Натомість, з постанови можна зробити висновок що [PERSON] навмисно спровокувала ДТП, оскільки в її житті майже не було радощів, вона постійно потребувала коштів, яких їй не вистачало на життя, терпіла приниження від найближчих людей, зокрема, як розповідали деякі особи, що з нею не спілкувались, і від доньки (позивача [PERSON]) так і від сина. Таким чином, вона або з необережності вкоротила собі віку, або зробила це навмисно. Щодо розміру моральної шкоди, то позивач зазначила суму, яка не відповідає характеру та обсягу заподіяних страждань, вона взагалі не довела заподіяння такої шкоди, тобто відсутні докази спричинення їй моральних та фізичних страждань. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити в задоволення позовних вимог в повному об'ємі, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов. Додатково вказала, що позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про завдання їй моральної шкоди. Стосунки між нею та матір'ю були натягнутими. Покійна скаржилась на те, що донька забирає в неї гроші. Вислухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, вивчивши матеріал справи суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. У частині 2 статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, серед яких - і випадок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю . У частинах другій, п'ятій статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Положення ст. ст. 1187,1188 ЦК України є спеціальними по відношенню до ст. 1167 ЦК України, у зв'язку з чим перевага у застосуванні має надаватися спеціальним нормам. Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водієм, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо водієм. Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06.11.2013 №6-108цс13. Судом встановлено, що 22 лютого 2016 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, в [ADDRESS] відбулась дорожньо-транспортна пригода, за участю вилкового навантажувача "ДВ 1792.33.20" державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухаючись на території ТОВ "Чернігів-Вторкольормет" скоїв наїзд на пішохода [PERSON] В результаті ДТП пішохід [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: відкритий перелом лівої гомілки, закритий перелом правої стегнової кістки, травматичний шок та була поміщена в операційну ЧМЛ№ 2, де від отриманих тілесних ушкоджень померла. За фактом ДТП було відкрито кримінальне провадження за № 1201620010001762 від 22 лютого 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Постановою про закриття кримінального провадження старшого слідчого ЧВП ГУНП в Чернігівській області майора поліції Кондренко О.М. кримінальне провадження № 1201620010001762 було закрито у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Як вбачається зі свідоцтва про народження [PERSON], загибла [PERSON] є рідною матір'ю Позивача. Згідно з ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділові репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода полягає 'у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталося 22 лютого 2016 року, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - наїзду вилкового навантажувача «ДВ 1792.33.20» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який використовував транспортний засіб під час виконання ним трудових обов'язків в ТОВ «Чернігів-Вторкольормет», мати позивача [PERSON] отримала тілесні ушкодження від яких померла. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює в ТОВ «Чернігів-Вторкольормет» та знав покійну [PERSON] Бабуся 1-2 рази в тиждень приносила на ТОВ «Чернігів-Вторкольормет» здавати пусті банки, макулатуру, або просто просила дати грошей у борг. Покійна постійно скаржилась на відсутність грошей. Про доньку не згадувала. Представник відповідача в судовому засіданні ставила під сумнів факт завдання смертю матері моральної шкоди позивачу, посилаючись на погані відносини позивача з матір'ю та відсутність належної фінансової підтримки з боку [PERSON] загиблій [PERSON], що, на її думку, випливає з показів свідка [PERSON] На думку суду, покази свідка [PERSON] не є беззаперечним доказом відсутності факту нанесення позивачу моральної шкоди у зв'язку з втратою матері. Суд вважає, що внаслідок втратити рідної для себе людини, яка була матір'ю [PERSON], позивачу було завдано моральних страждань, які виразились у порушені сну, нервової системи, нормального способу її життя. Вказане є підставою для відшкодування моральної шкоди. Відповідно до статті 23 ЦК України, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, має також враховувати характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд ураховує суть позовних вимог, характер дій особи, яка спричинила шкоду, ступінь моральних страждань позивача, бере до уваги негативні наслідки загибелі для неї близької людини. Враховуючи верховенство права, засади розумності і справедливості, обставини справи, суд вважає, що розмір компенсації моральної шкоди слід зменшити до 80000 грн. 00 коп. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору -про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. ч.1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підтвердження витрат з надання правничої допомоги позивачем було надано Договір про надання правничої допомоги «Компанія «Автопоміч» від 16.01.2018 (а.с. 16), рахунок-фактуру від 16.01.2018 та квитанцію, відповідно до яких оплата за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги складає 4800 грн. (а.с. 17), акт виконаних робіт від 18.01.2018, відповідно до якого правнича допомога була надана з розрахунку вартості однієї нормо години фахівця в галузі права, що становить 600,00 грн., загальна кількість витрачених годин становить 8 годин ( а.с. 19). Згідно Єдиного реєстру адвокатів України, [PERSON] являється адвокатом з 22.02.2016 року, що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] від 24.03.2016 (http://emu.unba.org.ua/erau/profile/50332), а тому має право на надання правничої допомоги Позивачу. Враховуючи обставини даної справи, часткове задоволення позову, вимоги [PERSON] про стягнення з ТОВ "Чернігів-Вторкольормет", понесених витрат на правову допомогу підлягають частковому задоволенню в сумі 1000 грн. Такий розмір витрат на правничу допомогу колегія суддів вважає співмірним із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг і виконаних робіт. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial