Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Благовіщенської міської ради про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В позові зазначено, що [INFO] в селі Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області помер батько позивача [PERSON] , після якого залишилось спадкове майно, а саме: сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР № 0219294, виданий [PERSON] члену КСП "Нива" с. Кам`яний Брід Ульяновського району Кіровоградської області на підставі рішення Ульяновської РДА від 19.08.1997 року №356, який підтверджує йому належність право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Нива", розміром 4.38 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). Сертифікат зареєстровано 09.09.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за №294. Спадкоємцем першої черги по закону у відповідності до ст.1261 ЦК України є позивач. Як спадкоємець за законом, позивач звернувся до нотаріуса щоб оформити спадщину на майно належного його батьку але нотаріус надала відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в заявника відсутні правовстановлюючі документів на нерухоме майно, яке необхідно успадкувати тому, позивач вимушений був звернутись до суду. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Від представника відповідача до суду подано заяву, в якій він позовні вимоги визнає, справу просить розглянути у його відсутності . Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, беручи до уваги заяви представників сторін, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , родинні відносини встановлені між позивачем [PERSON] та його батьком [PERSON] ( а.с.9). [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія КР №0219294, як члену КСП "Нива" с. Кам`яний Брід Ульяновського району Кіровоградської області, на підставі рішення Ульяновської РДА від 19.08.1997 року №356, належала земельна ділянка розміром 4.38 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). Сертифікат зареєстровано 09.09.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) за №294 ( а.с.11). [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , про що було видано свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] ( а.с.10). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Бойчук С.І. Первомайського району Миколаївської області була заведена спадкова справа на підставі заяви [PERSON] ( а.с.13) та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок ( а.с.14). Однак, при зверненні позивачем до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що належала померлому [PERSON] , згідно сертифікату серії КР №0219294 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки в нього відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме майно, яке необхідно успадкувати тому, позивач вимушений був звернутись до суду ( а.с.15). Приймаючи рішення, суд керується наступним. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачкою набуто право власності в порядку спадкування, а тому за нею має бути визнано право на земельну ділянку. Стаття 392 цього ж кодексу передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою. Згідно роз`яснень, викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч.1 ст.2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Відповідно до ст. 21 та ст.64 Конституції України права громадянина є непорушними та такими, що не можуть бути відчужені, вони також не можуть бути обмежені, крім випадків, прямо передбачених законом. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, який дублюється у ст. 15 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Таким чином, оскільки відповідачем визнано позов, досліджені в судовому засіданні докази дають підстави вважати, що право позивача щодо спадкування нерухомого майна за законом є порушеним, тому позовні вимоги є обґрунтованими, не порушують права та інтереси інших осіб, і вони підлягають задоволенню. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved