Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Онопрієнко Анна Вікторівна про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання заповіту недійсним, із змісту якого вбачається, що вона - [PERSON] та [PERSON] , з яким вони були знайомі і раніше, після смерті її чоловіка та його жінки з 2006 року стали проживати спільно як подружжя, без реєстрацію шлюбу. При цьому вони переважно проживали у домоволодінні [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . , а іноді також проживали в її квартирі за адресою: [ADDRESS] . Під час спільного проживання вони піклувалися один за одним, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, мали спільний сімейний бюджет, в рамках якого разом купували речі, меблі, побутову техніку, разом проводили свій вільний час, та дозвілля. І хоча спільних дітей вони не мали, тим не менш між ними склались доброзичливі стосунки, які притаманні сімейним жінці та чоловіку. За спільні кошти вони також покращували побутові умови в будинку [PERSON] по [ADDRESS] . Так, зокрема, під час їхнього спільного з [PERSON] проживання ними було здійснено будівництво водопроводу до зазначеного будинку, що підтверджується відповідними письмовими документами, копії яких додаються до даної позовної заяви. Окрім того, у дворі належного [PERSON] будинку вони збудували баню, новий туалет, здійснили облаштування його двору та ряд інших опоряджувальних робіт, що не тільки зробило дане домоволодіння більш комфортним для проживання, але і суттєво підвищило його вартість. Також спільно, як дружина та чоловік, вони вирішували і всі проблеми, які виникали в процесі їхнього спільного сімейного життя. Так, коли у [PERSON] виникла необхідність протезування зубів, вони це зробили за спільні кошти, що підтверджується наявними у неї відповідними медичними та платіжними документами, копії яких долучаються до матеріалів справи. Крім того, за час спільного проживання з [PERSON] останньому, знову ж таки їхнім спільним коштом, була зроблена необхідна операція у клініці "Новий зір" , факт якої підтверджується наявними у неї документами, копії яких вона також додає до даної позовної заяви. Реєструвати шлюб вони не стали з тих причин, що у кожного з них до цього були сім`ї і вони не хотіли створювати незручності для своїх дітей та онуків. Крім того, за час спільного проживання а ні [PERSON] , а ні вона не перебували у будь-якому іншому зареєстрованому чи незареєстрованому шлюбі, тому між ними склались усталені добрі відносини поваги і довіри один до одного, що притаманні подружжю. Оскільки за положенням ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи які спільне проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, вона вважає, що їхні з [PERSON] стосунки були сімейними. І хоча за адресою місця мешкання [PERSON] вона і не була зареєстрована, оскільки мала свою квартиру, але вони з ним вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом вирішували і питання придбання та приготування продуктів харчування, і питанні придбання предметів одягу, побутових речей та здійснення ремонтів як в його домоволодінні, так і в її квартирі. Факт проживання її з [PERSON] разом однією сім`єю як чоловіка та жінки підтверджуються відповідними фотографіями, із зазначенням дат та дописами на них, як робив особисто [PERSON] . Копії вказаних фотографій додаються до позовної заяви. Даний факт їхнього спільного сімейного проживання також можуть підтвердити свідки, що були їхніми близькими друзями, а саме: - [PERSON] , адреса: [ADDRESS] ; - [PERSON] , адреса: [ADDRESS] ; - [PERSON] , адреса: [ADDRESS] . Клопотання про виклик вищезазначених свідків буде заявлено її представником в ході підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" ) визначено таку обов`язкову ознаку члена сім як ведення спільного господарства. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка. Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровною споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таким, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я - це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічають різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки і чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини при розгляді справи [PERSON] зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі "Джонстон проти Ірландії" (справа № ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок про те, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існував поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані в ст. 3 СК України. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку. Згідно роз`яснень Верховного Суду України в листі "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 01.01.2012 року доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя" , свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності) ; заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. В період їхнього спільного сімейного проживання, враховуючи те, що вони не зареєстрували їхній шлюб у встановленому законом порядку, [PERSON] склав заповіт про те, що все майно, що буде йому належати на час смерті, він заповідає їй - [PERSON] . Заповіт було посвідчено державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Нанкою Т. І. за реєстровим № 1-1411 від 16.11.2010 року. Останні роки свого життя, починаючи приблизно з 2016 року, стан здоров`я [PERSON] значно погіршився. Він став дуже часто хворіти, був поставлений на облік у лікаря-терапевта з приводу ІХС: дифузного кардіосклерозу, ЄН 2А. Церебрального атеросклерозу II ст. . Вторинної артеріальної гіпертензії 2 ст. , 2 ст. , ризик дуже великий, у зв`язку з чим вони неодноразово звертались за наданням йому медичної допомоги в медичні установи м. Суми. Зокрема, згідно довідці КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 СМР, [PERSON] з 12.01.2016 року по 18.01.2016 року знаходився на лікуванні в стаціонарі з приводу Церебрального атеросклерозу ІІ-ІІІ ст. Гіпертонічної хвороби 2 ст. , 2 ст. , ризик IV, а з 24.02.2017 року по 02.03.2017 року - ІХС: дифузного кардіосклерозу CH 2А ф. кл. 2 ГХ 2 ст. , ризик IV. Церебрального атеросклерозу ІІ-ІІІ ст. . Крім того, в цей час, у зв`язку з тяжкою хворобою ніг, він перестав самостійно ходити і, таким чином, став бути прикутим до ліжка. Вона доглядала за ним, готувала йому їжу, прала білизну, придбавала йому ліки та викликала по необхідності медичних працівників, тобто була завжди з ним поруч як це і пристало бути законній дружині. На початку березня 2017 року, продовжуючи доглядати за [PERSON] , який, як вказано вище, вже не вставав з ліжка, у неї в самої почалися серйозні проблеми з власним здоров`ям. У зв`язку з загостренням у неї артрозу колінних суглобів, вона вимушена була на деякий час залишити [PERSON] та лікуватися в лікарні. На час своєї відсутності вона попросила бути доглядальницею [PERSON] їхню з ним спільну знайому - [PERSON] . Однак, повернувшись через деякий час після свого лікування до [PERSON] , привізши при цьому ряд продуктів харчування, вона не змогла своїми ключами відчинити двері будинку, оскільки замки на них були змінені. Коли ж у дверях будинку з`явилась [PERSON] , то вона заявила, що [PERSON] для [PERSON] ніхто, може сюди більше не приходити. Після чого, разом із своєю донькою накинулись на неї та стали її бити і виганяти з подвір`я [PERSON] . У зв`язку з вказаними обставинами вона змушена була викликати співробітників поліції для того, щоб вини зупинили протиправні дії [PERSON] та її доньки і надали їй можливість пройти до [PERSON] в його будинок для того, щоб і в подальшому піклуватись за ним як його цивільна дружина. Але співробітники патрульної поліції, які приїхали на її виклик, не тільки не надали їй допомоги в можливості пройти до будинку та зустрітись з [PERSON] , вони навіть не зупинили насильство [PERSON] відносно неї, у зв`язку з чим вона змушена була покинути даний будинок і повернутись до себе додому. Її наступні неодноразові звернення до поліції з проханням забезпечити їй доступ до чоловіка та його будинку і притягти [PERSON] і її доньку до встановленої законом відповідальності також залишилися без належного реагування. Копії листів відповідей на її звернення містяться в додатках до позовної заяви. [INFO] її чоловік - [PERSON] помер. Маючи на руках заповіт № 1-1411, в передбачений законом шестимісячний строк, 13.07.2018 року вона звернулася до Сумської державної нотаріальної контори, де була зареєстрована її заява про прийняття спадщини № 1433 с/с 233/2018. Однак, в нотаріальній конторі їй повідомили про те, що 24.03.2017 року за реєстровим номером № 488, приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Онопрієнко А. В. від імені [PERSON] був посвідчений заповіт, згідно з яким він все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б не складалося, заповідав [PERSON] . Даний заповіт вона вважає недійсним з огляду на наступне. Як вже вказано вище, на час складання заповіту на [PERSON] чоловік [PERSON] був тяжко хворою людиною, страждав на поведінкові та психічні розлади здоров`я, не міг у повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними, а саме головне був дуже залежним від відповідачки, чим вона і скористалась. Відповідачка, добре знаючи про те, що вони з [PERSON] тривалий час проживали у цивільному шлюбі, в період її відсутності, навмисно змінила дверні замки в будинку [PERSON] і, маючи на меті заволодіти майном останнього, декілька місяців до його смерті навмисно не пускала її до нього. Сам же [PERSON] , будучи тяжко хворою та прикутою до ліжка людиною, не міг самостійно ні добитись зустрічі з нею, ні вчинити будь-який опір [PERSON] та ї доньці і тому, будучи залежними від них, змушений був підкоритись їх вимогам та написати заповіт на своє майно вказаним особам. Адже про те, що [PERSON] вимагала від нього переписати все його майне на неї, він писав їй в листі ще до того, як вона залишила його на піклування останній, але вона тоді не звернула на це належної уваги. Про те, що [PERSON] останні місяці свого життя був дуже хворою людиною свідчить і той факт, що крім вищевказаних захворювань, з 17.10.2017 року по 23.10.2017 року він знаходився на лікуванні ще й з діагнозом - ДЕ 2 ст. змішаного генезу з вистібуло-атактичним синдромом. Втор. АГ 2 ст. , 2 ст. , ризик дуже високий. Також в період часу з 2011 року по 2018 рік [PERSON] неодноразово звертався за наданням медичної допомоги з приводу головного болю, запаморочення, періодичної втрати свідомості, порушення пам`яті, зорових галюцинацій в результаті дифузного кардіосклерозу та церебрального атеросклерозу. Таким чином, на момент складання заповіту на [PERSON] , [INFO] волевиявлення [PERSON] не можна визнати вільним, оскільки мало того, внаслідок своєї хвороби він не міг повністю усвідомлювати значення своїх дій і особливо їх наслідків, це його волевиявлення абсолютно очевидно було наслідком психічного впливу на нього з боку [PERSON] , від якої він дуже залежав. Вищеперераховані обставини зобов`язували нотаріуса Онопрієнко А. М. уважно з`ясувати дійсність намірів [PERSON] складати заповіт на абсолютно сторонню для нього особу, зокрема, на [PERSON] , а не на інших осіб, зокрема, на неї, як на його цивільну дружину, а також з`ясувати чи не вчиняє він свої дії по складанню заповіту під впливом відповідачки по справі, яка, на її глибоке переконання, була не тільки ініціатором написання заповіту, але і організатором його оформлення саме у нотаріуса Онопрієнко А. М. . Адже відповідно до п. 1 гл. 6 розд. 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус зобов`язаний встановити дійсне волевиявлення особи, яка звернулась за вчиненням тієї чи іншої нотаріальної дії. Більш того, відповідно до п. п. 4 п. 1 гл. 13 розд. 1 Порядку, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії, або є підозра в тому, що ця особа діє під впливом насильства або залежності. Це ж саме зазначається і в п. 4. ч. 1 ст. 49 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ. З урахуванням вказаних нормативних актів, нотаріус Онопрієнко А. М. повинна була відмовити [PERSON] у вчиненні такої нотаріальної дії як складання заповіту, оскільки було очевидно, що він знаходився під психологічним впливом та залежністю від [PERSON] , яка, вона повністю впевнена, була не тільки ініціатором складання заповіту саме на неї, але і організатором його написання. Це абсолютно очевидно, оскільки сам [PERSON] на момент складання заповіту, за станом свого здоров`я, не міг особисто звернутись до нотаріуса, а в період часу коли вони з ним жили разом і підтримували подружні стосунки, він ніколи не виказував своїх намірів заповісти своє майно [PERSON] , а весь час наполягав на тому, що спадкоємцем його майна буде [PERSON] , про що свідчить і його заповіт написаний ним на неї у 2010 році. Відповідно до ч. 2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. З метою визначення в якому психологічному стані перебував [PERSON] на час складання заповіту від 24.03.2017 року та встановлення того, чи було при цьому його волевиявлення вільним, в порядку ст. 103 ЦПК України, в підготовчому судовому засіданні її представником буде заявлено клопотання про призначення посмертної судової психолого-психіатричної експертизи. Орієнтовний розрахунок судових витрат по справі складає 2704,80 грн. , з яких 2000,00 грн. оплата правничої допомоги адвоката і 704,80 грн. сплата судового збору. Також, в силу вимог п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, вона зазначає про те, що ніяких заходів досудового врегулювання спору нею не проводилося. Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вона стверджує, що ніяких судових витрат, окрім сплати судового збору та оплати правничої допомоги адвоката, вона не понесла та не очікує і не планує понести в зв`язку із розглядом справи в суді. Відповідно до вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вона також підтверджує те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього відповідача ( відповідачів) з тим самим предметом таз тих самих підстав, що зазначені вище. Враховуючи вище викладене та

Outcome: dismissed