Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до державного підприємства "Дослідне господарство "Новоселівське" селекційно-генетичного інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення», стверджуючи, що наказом №26к від 17 лютого 1992 року була прийнята на посаду робочої консервного цеху до державного підприємства "Дослідне господарство "Новоселівське" селекційно-генетичного інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» та працювала на різних посадах до 27 листопада 2013 року. Наказом №100к від 26 листопада 2013 року була звільнена згідно ст. 36 КЗпП за згодою двох сторін, але розрахунок з нею в день звільнення не був проведений. По даний час державне підприємство "Дослідне господарство "Новоселівське" селекційно-генетичного інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» заробітну плату не виплатило. Також позивачка стверджувала, що їй була заподіяна моральна шкода в розмірі 10000,00 грн. Позивачка просила суд стягнути з державного підприємства "Дослідне господарство "Новоселівське" селекційно-генетичного інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» на її користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 5000,00 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку з 27 листопада 2013 року по 11 квітня 2014 року в розмірі 5240,95 грн., а всього стягнути 10240,95 грн., а також стягнути на її користь моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши докази по справі,суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] наказом №26к від 17 лютого 1992 року була прийнята на посаду робочої консервного цеху до державного підприємства "Дослідне господарство "Новоселівське" селекційно-генетичного інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» та працювала на різних посадах до 27 листопада 2013 року. Наказом №100к від 26 листопада 2013 року була звільнена згідно ст. 36 КЗпП за згодою двох сторін. Згідно довідки державного підприємства "Дослідне господарство "Новоселівське" селекційно-генетичного інституту національного центру насіннєзнавства та сортовивчення» №81/04 від 20 квітня 2014 року заборгованість заробітній платі [PERSON] станом на 25 квітня 2014 року становить 4824,45 грн. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Згідно ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Згідно ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно вимог ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Оскільки відповідач не провів розрахунок у визначені законом строки, тому вимога позову щодо стягнення заборгованості із заробітної плати підлягає задоволенню. Підлягає також задоволенню вимога позивача щодо виплати їй середнього заробітку за час затримки проведення з нею повного розрахунку. Згідно ст.ст.116,117 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином відповідач не провівши з позивачкою повний розрахунок у день звільнення 27 листопада 2013 року зобов'язаний за час затримки розрахунку нести відповідальність у вигляді сплати середнього заробітку за період з 27 листопада 2013 року по 11 квітня 2014 року, що складає 4791,15 грн. (135 х 35,49, де 135 - це кількість прострочених днів, а 35,49- середньоденна заробітна плата). Таким чином, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі - 4791,15 грн. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, залежно від характеру дій відповідача у спірних правовідносинах, глибини фізичних та душевних страждань потерпілої, ступеня вини особи, яка заподіяла шкоду та з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає, що розмір цього відшкодування відповідно до ст. 23, 276 ЦК України, що регулюють спірні правовідносини, має бути визначений в розмірі 500,00 гривень.

Outcome: partial