Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-19 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] , посилаючись на те, що відповідачі та їх малолітній син [PERSON] , з дозволу позивача 27.05.2015 року зареєстрували своє місце проживання у вказаному будинку. Однак з дати реєстрації відповідачі в даному будинку не проживали, їх місце проживання з 2015 року і на момент звернення до суду за адресою: [ADDRESS] . Власних речей в цьому будинку відповідачі не мають. Таким чином, вже більше шести років вони залишають за собою право на проживання в будинку позиача, хоча за цей період часу жодного разу не скористалися ним за призначенням, при цьому вони не сплачують комінальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню будинку та не беруть участі у спільному побуті. Перешкод у користуванні будинком позивач їм не чинив. На даний час позивач не може в повній мірі користуватись та розпоряджатись своїм майном, отримати субсидію від органів соціального захисту населення, тому єдиним способом захисту прав позивача є звернення до суду для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням у вказаному будинку. Ухвалою суду від 10.08.2021 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Піньковська О.М. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та у відсутність позивача, позовні вимоги уточнила в частині визнання лише [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування приміщенням у житловому будинку за позом, оскільки малолітній [PERSON] не зареєстрований за місцем проживання позивача. Уточнені вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до ст.128 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління у справах дітей Первомайської міської ради, в судове засідання не направила свого представника, письмового висновку щодо розв`язання предмету спору до суду не надано. Будь-яких інших клопотань від третьої особи на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, дослідивши матеріали справи та вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Позивач [PERSON] є власником 5/25 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.1990 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Сулімою В.Ф., за реєстровим №2775 (а.с. 9). Вказані 5/25 частин житлового будинку було зареєстровано за позивачем в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності та записаний в реєстрову книгу № 5 д сторінка 311 за реєстровим № 2326, що підтверджується реєстровим написом МБТІ від 08.05.1997 року (а.с. 11). 14/25 частин вказаного будинку належать позивачеві на підставі свідоцтва про право приватної власності, виданого виконавчим комітетом Первомайської міської ради народних депутатів 29.05.1990 року на підставі рішення ради №175 від 15.05.1990 року замість договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Первомайською державною нотаріальною конторою від 15.06.1972 року за реєстровим №2074 на 5/24 частки будинку (а.с. 10). Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області винесено рішення від 21.07.2010 року у справі №2-1570/2010р., яке набрало законної сили 03.08.2010р., визнано договір купівлі-продажу нерухомого майна - 6/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , укладений 19.07.2001 року між [PERSON] - з одного боку, та [PERSON] - з іншого, дійсним (а.с. 8). Цим же рішенням суду визнано за [PERSON] право власності на 6/25 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , та визнано за позивачем право власності на житлову добудову А1ж самовільно збільшену на 0,88х1,70м, самовільно побудовані: сарай "Ж" розміром 10,90х4,70м; сарай "З" розміром 3,35х1,60м; вбиральню "У" розміром 1,20х1,20м; терасу "а" розміром 0,88х1,85 м, що розташовані по [ADDRESS] . Згідно копії домової книги відповідачі [PERSON] , [PERSON] та їх малолітній син [PERSON] зареєстровані у будинку [ADDRESS] з 27.05.2015 року (а.с. 7). З відповіді виконавчого комітету №4890/03-01-26 від 01.07.2021 року, наданої виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області, вбачається, що фізична особа [PERSON] , [INFO] , за реєстраційним обліком не значиться у Первомайській територіальній громаді Миколаївської області (а.с. 15). Довідкою квартального комітету №49 м. Первомайська без номеру від 16.06.2021 року, підтверджується зареєстроване місце проживання позивача та його дружини [PERSON] , а також відповідачів [PERSON] , [PERSON] та їх малолітнього сина [PERSON] у вказаному будинку, факт не проживання їх в будинку з 2015 року та відсутності за цією адресою їх особистих речей (а.с. 5). З моменту реєстрації у травні 2015 року відповідачі змінили місце мешкання та не проживають в даному будинку, нове місце їх знаходження за адресою: [ADDRESS] . Витрат на утримання будинку відповідачі не несуть, за будинком не доглядають. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового приміщення також визначені\~ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У відповідності до ч. 1 ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням на рівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Частиною 1\~статті 405 ЦК України\~встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ч. 2\~ст. 405 Цивільного кодексу України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у будинку за згодою власника, між позивачем та відповідачами відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням у будинку, останні не проживають та не користуються зазначеним житловим приміщенням у будинку більше шести років, суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] . Враховуючи викладене, та

Outcome: approved