Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які до початку слухання справи уточнив, посилаючись на те, що 10.11.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № DNН4KS21000850 відповідно до якого [PERSON] 10.11.2006 року отримала кредит у розмірі 9969,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.05.2010 року. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами падання кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) складає між ним і Банком кредитно-заставний Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до п.3.2.3. та 4.1 умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно до п. 5.1. Умов Договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов»язань, передбачених Заявою та п.3.2.2 та 3.2.3. банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченного платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 15.01.2013 року має заборгованість - 85295,89 грн., яка складається з наступного: 9258,89 грн. - заборгованість за кредитом; 30960,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 40539,09 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг (При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. +5% від суми позову). 500,00 грн.- штраф (фіксована частина) 4037,90 грн. - штраф (процентна складова). Розрахунок суми заборгованості міститься в матеріалах справи. Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "Приватбанк" заборгованість у розмірі 85295,89 грн. за кредитним договором № DNН4KS21000850 від 10.11.2006 року та судові витрати у розмірі 852,96 грн. судового збору. До початку проведення відкритого судового засідання від представника позивача Пришляк В.О. через канцелярію суду надійшла заява у якій остання зазначила про можливість слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, оскільки усі докази про отримання відповідачем кредиту містяться в матеріалах справи. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у відкритому судовому засіданні позовні вимоги взагалі не визнала, пояснила, що ноутбук не купувала, грошей у КБ «ПриватБанк» на його купівлю не брала. У судовому засіданні, яке відбулося 23.07.2013 року відповідачка також пояснювала, що 10.11.2006 року не укладала кредитний договір з КБ «ПриватБанк», кредит у розмірі 9969,60 грн. не отримувала, хто здійснював погашення за кредитним договором їй не відомо, тому просила призначити по справі почеркознавчу експертизу. Таким чином, суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено парафом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору. Представник позивача надав суду копію кредитного договору № DNН4KS21000850 від 10.11.2006 року згідно за яким відповідач отримав кредит у сумі 9969,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.05.2010 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами падання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до п.3.2.3. та 4.1 умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно до п. 5.1. Умов Договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов»язань, передбачених Заявою та п.3.2.2 та 3.2.3. банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченного платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, а відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу за весь час прострочення. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № DNН4KS21000850 від 10.11.2006 року року станом на 15.01.2013 року загальна сума заборгованості [PERSON] в гривнях складає: 85295,89 грн., яка складається з наступного: 9258,89 грн. - заборгованість за кредитом; 30960,01 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 40539,09 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг (При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов»язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів позичальник зобов»язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. +5% від суми позову). 500,00 грн.- штраф (фіксована частина) 4037,90 грн. - штраф (процентна складова). На а.с.45-51 матеріалів справи містяться копії меморіальних ордерів погашення кредитної заборгованості [PERSON] у період з 10.11.2006 року по 18.04.2013 року. Згідно з ч.1 ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно п.п.5 Умов договору Договору №№ DNН4KS21000850 від 10.11.2006 року передбачена відповідальність сторін згідно до якої термін позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород, неустойки- пені, штрафи за даним договором встановлюються сторонами тривалістю 5 (п»ять) років. Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України, строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої зобов»язання відповідно до договору. Згідно з ч.2 ст. 631 цього Кодексу, договір набирає чинності з моменту його укладення. Згідно ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. З огляду на це, суд вважає, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду у межах строку позовної давності, а саме, договір був укладений сторонами 10.11.2006 року з кінцевим терміном повернення 10.05.2010 року, тобто строк спливу позовної давності за умовами кредиту настає 10.05.2015 року. З Акту прийому-передачі товару № DNН4KS21000850 від 10.11.2006 року вбачається, що продавець ПП [PERSON] згідно рахунку фактури № 000-000506 від 10.11.2006 року передав покупцю [PERSON] товар, а саме: ноутбук ASUS, новий загальною вартістю 10 540 грн. (а.с.73). На а.с.75 матеріалів справи міститься копія рахунку-фактури № 000-000506 від 10 листопада 2006 року з якого вбачається, що [PERSON] сплачено 10 540 грн. за ноутбук ПП «[PERSON]». Даний факт підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру №300 від 10 листопада 2006 року, виданого [PERSON] касиром ПП [PERSON] на підставі рахунку-фактури № 000-000506 від 10.11.2006 року на суму 1100 грн. 00 коп. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №306 касиром ПП [PERSON] прийнято від [PERSON] 11 листопада 2006 року грошові кошти в сумі 1400 грн. (а.с.74). З протоколу перевірки інформації щодо позичальника № 10112006180148 від 10.11.2006 року проведеного працівником КБ «Приватбанк» [PERSON] вбачається, що останньою було перевірено та звірено з оригіналом паспорт гр.[PERSON], її довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, а також перевірено всю інформацію викладену у протоколі, а саме: здійснено дзвінок додому, на роботу. Висновок: позитивний. (а.с.76). На а.с.77 матеріалів справи міститься копія Оцінки фінансового стану позичальника [PERSON] на суму кредиту 9969,60 грн. на 42 місяці, зі щомісячним платежом 360,81 грн. відсоткова ставка 2,09%.. На а.с.78 містяться дані щодо позичальника [PERSON], її домашній телефон, робочий телефон, телефон допомоги . З копії довідки про доходи від 10.11.2006 року № 35, виданої директором ТОВ НВП «Фармик», розташованого у м.Дніпропетровськ, ж/м Комунар, д.1 кв.99, вбачається, що [PERSON] працює на посаді заступника директора по збуту та її середньомісячна заробітна плата за період з травень-жовтень 2006 року складає 1453,33 грн. (а.с.79). Згідно запиту Синельниківського міськрайсуду за повідомленнями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області [PERSON], [INFO], уродженка с.Губенське Вільнянського району Запорізької області, зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 05.08.2002 року, змінила прізвище на [PERSON] (а.с.25). На а.с.80 матеріалів справи міститься копія паспорту Серія [NUMBER], виданого 12 серпня 1996 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області, на ім»я [PERSON], народженої [INFO] в с.Губенське Вільнянського району Запорізької області, зареєстрованої з 05 серпня 2002 року за адресою: [ADDRESS] На а.с.92 матеріалів справи міститься копія паспорту Серії [NUMBER], виданного 11 травня 2007 року Синельниківським МРВ УМВС України в Дніпропетровській області на ім»я [PERSON], уродженки с.Губенське Вільнянського району Запорізької області, народженої [INFO], зареєстрованої з 05.08.2002 року: [ADDRESS]. Отже, як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи [PERSON] та [PERSON] є однією і тієж особою. Ухвалою суду від 05 вересня 2013 року по даній цивільній справі за клопотанням представника відповідачки призначено судово-почеркознавчу експертизу для встановлення факту належності підпису у кредитному договорі № DNН4KS21000850 від 10.11.2006 року [PERSON]. (а.с.109) З повідомлення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 19.12.2013 року № 2217-13 вбачається, що надати висновок щодо судової почеркознавчої експертизи №2217-13 від 09.12.2013 року неможливо у зв»язку з ненаданням відповідачем по справі [PERSON] додаткових зразків підпису. (а.с.120-122). Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним та документально підтвердженим факт утворення відповідачем по справі заборгованості у розмірі 85 295 грн. 89 коп. в результаті - не виконання умов кредитного договору. Посилання відповідача [PERSON] на той факт, що вона не укладала 10.11.2006 року письмового договору про надання їй кредиту в сумі 9969,60 грн. на припдбання ноутбуку, з позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» є безпідставними та необгрунтованими і повністю споростовуються матеріалами справи наданими позивачем. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов»язана довесити ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. З огляду на вищевикладене, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги встановленою та приходить до висновку, що позовні вимоги з урахуванням всіх обставин встановлених в судовому засіданні та підтвердженими матеріалами справи, підлягають задоволенню у повному обсязі Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду у розмірі 852 грн. 96 коп., адже відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved