Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

[PERSON] 08.12.2020 звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] навчається на денній формі навчання в Національному технічному університеті України «Київський політехнічний інститут ім. Ігоря Сікорського» Інститут енергозбереження та енергоменеджменту і закінчує інститут 30.06.2023. Позивач вказала, що після досягнення їх сином повноліття відповідач не надає матеріальної допомоги по утриманню сина, проте, працює та має змогу оплатити частину витрат пов`язаних з навчанням сина. Позивач самостійно та власними силами не має змоги оплатити навчання сина, тому вимушена звернутися до суду. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 185, 199-200 Сімейного кодексу України (далі - СК України), позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до закінчення навчання чи досягнення ним 23-го віку. Ухвалою суду від 14.12.2020 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено проведення судового засідання для розгляду справи по суті; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - сина сторін [PERSON] . 12.01.2021 судом постановлено ухвалу про витребування у Побузькій селищній раді Голованівського району Кіровоградської області довідку про те, чи зареєстрований або чи був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , на території Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області із зазначенням періоду, протягом якого він був зареєстрований, на виконання якої, від селищної ради 21.01.2021 та 22.01.2021 надійшов витребуваний доказ. 02.03.2021 за клопотанням позивача судом постановлено ухвалу про витребування у Голованівському управлінні Головного управління ДПС у Кіровоградській області довідки про доходи за 2020 рік [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстроване місце проживання по [ADDRESS] , на виконання якої від управління 17.03.2021 надійшов витребуваний доказ. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується довідкою про доставку представнику позивача 03.03.2021 SMS-повідомлення з текстом судової повістки (а.с. 70); 17.03.2021 від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю та просить його задовольнити (а.с. 78). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення 09.03.2021 рекомендованого листа з судовою повісткою (а.с. 72), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив на позов до суду не подавав. Третя особа- [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, підтверджується відміткою від 14.03.2021 на конверті про невручення рекомендованого листа з причин "адресат відсутній за вказаною адресою", який направлявся з судовою повісткою за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 73), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав. За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.04.2002 Побузькою селищною радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 13). Згідно копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00022106142 від 13.02.2019, 31.12.2000 між сторонами було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 06.06.2011 (а.с. 10). Місце проживання [PERSON] зареєстровано по [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи №42514097, виданої 29.08.2019 відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА (а.с. 3). Згідно довідок Побузької селищної ради Голованівського району Кіровоградської області за №02-19/104 від 20.01.2021, [PERSON] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 10.04.2015 по 29.08.2019, вибув в [ADDRESS] (а.с. 41-43). Місце проживання позивача зареєстровано по [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи №559, виданої 21.03.2019 Побузькою селищною радою Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 8). Як вбачається з довідки №289, виданої 23.11.2020 Побузькою селищною радою Голованівського району Кіровоградської області, [PERSON] входить до складу сім`ї позивача та проживає по [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно довідки Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. Ігоря Сікорського» від 06.11.2020 №2066 [PERSON] навчається в Інституті енергозбереження та енергоменеджменту Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут ім. Ігоря Сікорського» на 2-ому курсі та закінчує навчання 30.06.2023 (а.с. 9). Згідно відомості з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів №173/11-28-54-15 від 05.03.2021, відповідач в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 отримував заробітну плату від КНП "ЦЕМД ТА МК у Кіровоградській області КОР", а саме: в першому кварталі сума нарахованого доходу становила 44540 грн. 23 коп., в другому - 39319 грн. 72 коп., в третьому - 42229 грн. та в четвертому - 37411 грн. 46 коп. (а.с. 76). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За нормами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину СК України не встановлює. Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, розмір аліментів може визначатись і у твердій грошовій сумі і у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що дитина сторін [PERSON] після досягнення повноліття продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, власного доходу не має, проживає разом з позивачем; відповідач добровільної матеріальної допомоги позивачу на утримання сина для навчання не надає, хоча працює та отримує заробітну плату, а тому він може надавати допомогу на утримання сина до закінчення останнім навчання. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач є здоровою працездатною людиною, отримує заробітну плату, на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб не має, відзив на позов не подав, тобто не заперечує сплачувати аліменти. А тому, суд дійшов висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і такий розмір аліментів є справедливим та значно не обтяжить відповідача, не порушить приписи ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження". А тому вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Враховуюче те, що позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку із задоволенням однієї позовної вимоги, з відповідача мають бути стягнуті 908 грн. судового збору на користь держави. Підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору судом не встановлено. Підстави для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: approved