Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що [INFO] року помер його дідіусь по лінії батька [PERSON] після смерті якого спадщину прийняла моя бабуся, спадкодавець за законом [PERSON]. Не встигши оформити право на спадщину бабуся померла [INFO] року. Спадкове майно складається з будинку з надвірними будівлями [ADDRESS]. Враховуючи, що на даний будинок не було зареєстровано право власності він позбавлений можливості отримати свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату. Рішенням суду просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті бабаусі [PERSON], померлої [INFO]. В підготовче засідання сторони не з"явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. В наданій суду заяві позивач зазначив, що позовні вимоги підтримує, відповідач в своїй заяві зазначив, що позов визнає, що відповідно до статті 200 ЦПК України, надає суду підстави для ухвалення рішення. У зв"язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] року у віці 79 років в с. Болярка Коростенського району Житомирської області помер [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. З довідки Стремигородської сільської ради Коростенського району Житомирської області від 28.11.2017 року слідує, що на день смерті [PERSON] разом з ним була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] дружина [PERSON]. Вказаний будинок , згідно книги №4 погосподарського обліку за 2001-2005 роки належав [PERSON], особовий рахунок № [NUMBER], рік побудови будинку 1958. З інформації, наявної в матеріалах справи слідує, що на підставі заяви [PERSON] заведено Коростенською державною районною нотаріальною конторою спадкову справу №39/2007 щодо майна [PERSON]. 20.02.2007 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку.[INFO] року [PERSON] померла у віці 92 роки в с.Болярка Коростенського району Житомирської області. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори №170/16/02-14 від 08.02.2018 року та Інформаційної довідки за спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] на підставі заяви онука [PERSON] заведено спадкову справу №306/2017 рік, однак свідоцтво про право на спадщину не видано. Частиною 1 ст. 1268 , ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З листа нотаріуса від 12.12.2017 року №1584/02-14 слідує, що у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №13 по вул.Польовій в с.Болярка Корсотенського району Житомирської області позивачу відмовлено. Дана відмова мотивована відсутністю правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно. Державна реєстрація права власності на вищевказаний будинок не проводилась. Інвентаризація будинку проводилась Коростенським МБТІ 30.10.2017 року. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. З роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на вищевказане спадкове майно і надано роз'яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердив неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату на житловий будинок №13 по вул.Польовій в с.Болярка Корсотенського району Житомирської області, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved