Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-14 00:00:00

29 січня 2020 року позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання біржового договору дійсним і визнання права власності, просить суд: визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна № 3176/Б від 12.12.2001 року, укладеного між ним [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований на Одеській товарній біржі, на 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , який в цілому складається з: літ. "А" - житлового будинку, загальною площею 208, 9 кв.м, житловою площею 85, 7 кв.м, глинобитної літньої кухні літ. "Б", "В", силікатної кирпичної уборної літ. "Г", саманного сараю літ. "Д", ракушечного підвалу літ. "Е", споруд № 1-5 - дійсним, визнати за ним право власності на 1/2 частки житлового будинку [ADDRESS] , яка складається з: літ. "А" - житлового будинку, житловою площею 85, 7 кв.м, глинобитної літньої кухні літ. "Б", "В", силик. кирп. уборної літ. "Г"; саманного сараю літ. "Д"; ракуш. підвалу літ. "Е", споруд № 1-5. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.11.2001 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3176/Б, згідно якого відповідач продала, а позивач купив 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . Вказаний договір був зареєстрований в Одеській товарній біржі, та посвідчений підписами продавця та покупця та експертом Одеської товарної біржі Дихтяренко В.В. Усі істотні умови договору, що відображені у підписаному ними договору купівлі-продажу сторонами були виконані, грошовий розрахунок в сумі 1500 грн по даному договору ним сплачений. При цьому були виконані усі умови угоди, крім нотаріального посвідчення договору: відповідач після отримання грошей передала йому всі документи і ключі від будинку, в якому він мешкає разом зі своєю сім`єю, що підтверджується відміткою у його паспорті про реєстрацію, довідкою, що мешкає там по теперішній час, провів ремонт будинку. В зв`язку з тим, що вказаний договір не був посвідчений нотаріально, він не може зареєструвати за собою право власності належним чином, тому і вимушений звернутися з вказаним позовом до суду. 03 лютого 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та вона призначена до підготовчого судового розгляду. 18 березня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та справа призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання надав заяву з проханням позовні вимоги задовольнити, розглянувши справу у його відсутність, на заочний розгляд справи згодний. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, також і через оголошення, розміщене на сайті судової влади, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача, про що свідчить заява позивача, суд ухвалою від 15 червня 2020 року перейшов до заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність позивача та відповідача належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно 12.12.2001 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3176/Б, згідно якого відповідач продала, а позивач купив 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , яка складається з: літ. "А" - житлового будинку, житловою площею 85, 7 кв.м, глинобитної літньої кухні літ. "Б", "В", силик. кирп. уборної літ. "Г"; саманного сараю літ. "Д"; ракуш. підвалу літ. "Е", споруд № 1-5. Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну 1/2 частину будинку є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3176/Б від 12.12. 2001року, укладений та зареєстрований в Білгород-Дністровському представництві Одеської товарної біржі. Підтвердженням факту виникнення права власності у [PERSON] на придбану 1/2 частину житлового будинку, є реєстрація договору купівлі-продажу в КП «Білгород-Дністровського БТІ» на праві приватної власності під № 27 від 16.01.2002 року, що підтверджується відміткою у договорі. Крім того, на запит суду з КП "Білгород - Дністровське БТІ" 14 травня 2020 року надійшов лист, відповідно до якого станом на 31 грудня 2012 року власником 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] був [PERSON] на підставі договору № 3176/Б купівлі - продажу нерухомого майна від 12.12.2001 року, який було зареєстровано Білгород - Дністровським міжміським бюро технічної інвентаризації 16 січня 2002 року в реєстровій книзі № 13 за реєстровим № 27. Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, позивач передав відповідачу обумовлену п. 5 договору купівлі-продажу грошову суму, а відповідач надала позивачу документи на будинок, зокрема технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду, у якому наявна відмітка про перехід права власності до позивача. /л.с.7-8/. Згідно з ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" , зокрема угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Відповідно до ст. 224 ЦК України, в редакції 1963 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК України, 1963 року право продажу майна належить власнику. Відповідно до ст. 47 ЦК України, в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними", суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України, в редакції 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Правовідносини між сторонами регулюються ст. 47 ЦК України, в редакції 1963 року. Оскільки кожна із сторін виконала усі зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 12.12.2001 року, тому суд з наведених підстав вважає за можливе визнати вказаний договір дійсним та за позивачем право власності на спірну 1/2 частину будинку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а саме те, що згода щодо усіх істотних умов договору, укладеного на Одеській товарній біржі сторонами була досягнута в момент укладання договору, що є підставою для визнання договору купівлі-продажу № 3176/Б від 12.12.2001 року дійсним, однак прийнявши до уваги і те, що відповідач не бажає укладати договір нотаріально, а тому посвідчити його в нотаріальному порядку наразі неможливо, іншого способу захистити права позивача, окрім як в судому порядку не вбачається можливим, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання біржового договору дійсним і визнання права власності є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved