Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до Сарненського районного суду Рівненської області з позовом в якому просить визнати незаконним рішення Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області № 960 від 21 травня 2014 року "Про розгляд заяви гр. [PERSON]., щодо надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою" та рішення Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області № 762 від 10 лютого 2017 року "Про затвердження варіанту розподілу земельних ділянок", стягнути з відповідача на її користь суму сплаченого судового збору та суму понесених витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 березня 1962 року рішенням № 2 Правління колгоспу "Радянська Україна" с. Немовичі Сарненського району Рівненської області, її матері [PERSON] під забудову житлового будинку, була виділена земельна ділянка площею 0,26 га., в с. Немовичі, вул. Гагаріна, 12, Сарненського району, яке було затверджено рішенням виконкому Сарненської районної ради народних депутатів № 76 від 19 лютого 1963 року. На вказаній земельній ділянці був збудований житловий будинок та господарські будівлі відповідно до свідоцтва забудови 115, згідно якого визначені межі даної земельної ділянки в розмірі 0,26 га. Без будь-якого документального погодження, самовільно, на вказаній земельній ділянці також побудувала житловий будинок рідна сестра матері позивача [PERSON] 11 листопада 2004 року її мати на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Сарненського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 4838, подарувала позивачу житловий будинок, який знаходиться на вищевказаній земельній ділянці по вул. Гагаріна, 12 в с. Немовичі, Сарненського району Рівненської області. 21 грудня 2004 року на підставі даного договору дарування набула право власності на подарований їй житловий будинок з надвірними будівлями та прийняла у користування ту частину земельної ділянки, якою за свого життя користувалася мати. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 січня 2011 року [PERSON] набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: с. Немовичі, вул. Гагаріна, 14. На частину земельної ділянки, якою постійно користувалася [PERSON] на даний час претендує [PERSON] У листопаді 2015 року позивачу стало відомо, що [PERSON], приватизував частину вище вказаної земельної ділянки в звязку з чим, 17 листопада 2015 року вона звернулася до Немовицького сільського голови [PERSON], із письмовою заявою про надання копії рішень сільської ради, на підставі яких [PERSON], зміг приватизувати частину земельної ділянки. 23 листопада 2015 року Немовицькою сільською радою була надана відповідь про те, що рішенням сільської ради № 960 від 21 травня 2014 року [PERSON], було надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га., за рахунок земель, які за ним обліковуються в с. Немовичі по вул. Гагаріна, 14. 07 грудня 2015 року позивач звернулася із письмовою заявою до відповідача у якій просила скасувати рішення № 960 від 21 травня 2014 року "Про розгляд заяви гр. [PERSON] щодо надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою", як таке, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства та таке, що порушує її права. 16 червня 2016 року за № 92 Немовицьким сільським головою [PERSON], була надана письмова відповідь про результати розгляду заяви про те, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктних прав та охоронюваних законом інтересів та рекомендував звернутися до суду. Вважаючи таку відмову протиправною, 22 червня 2016 року вона звернулася до Сарненського районного суду Рівненської області із позовною заявою про визнання цієї відмови протиправною та про визнання протиправною бездіяльність Немовицького сільського голови [PERSON], при розгляді моєї письмової заяви від 07.12.2015 року. 18 липня 2016 року [PERSON] звернулася із письмовою заявою до відповідача у якій просила прийняти рішення, яким їй та [PERSON] порівну поділити спірну земельну ділянку та внести зміни у раніше прийняте рішення № 960 від 21.05.2014 року шляхом зменшення раніше визначеного у цьому рішенні розміру земельної ділянки [PERSON] 10 лютого 2017 року Немовицькою сільською радою за результатами розгляду її неодноразових звернень, було прийнято рішення № 762 «Про затвердження варіанту розподілу земельних ділянок», яким було затверджено варіант розподілу земельної ділянки між нею та [PERSON] загальний розміру земельної ділянки становить 3189 кв.м. , згідно якого їй було виділено земельну ділянку шириною: три метри для заїзду до хлівів, земельну ділянку шириною шість метрів від та хліва та один метр від краю хліва. При цьому, межу належної позивачу ділянки було встановлено по стіні хліва, не було надано жодного сантиметра землі для його обслуговування. [PERSON], було виділено 2217,1 кв.м., а їй лише 971,9 м2. Вважає рішення Немовицької сільської ради № 762 від 10.02.2017 року Про затвердження варіанту розподілу земельних ділянок" незаконним і таким, що підлягає скасуванню. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення згідно позову. Представник відповідача в судове засідання не зявився, від сільського голови Немовицької сільської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника Немовицької сільської ради. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Рішенням виконкому Сарненської районної Ради депутатів трудящих №76 від 19 лютого 1963 року про надання земельної ділянки під забудову [PERSON], було затверджено рішення правління колгоспу «Радянська Україна» від 15 березня 1962 року №2 яким [PERSON] було надано земельну ділянку в розмірі 0,26 га під забудову житлового будинку в с. Немовичі. Відповідно до свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Виконавчого комітету Сарненської районної Ради депутатів трудящих [PERSON] в с. Немовичі була надана земельна ділянка під забудову площею 0,26га. Згідно договору дарування житлового будинку від 11 листопада 2004 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок №12 по вул.. Гагаріна в с. Немовичі Сарненського району Рівненської області, який був зареєстрований в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» під реєстраційним номером 8311834, номер запису 51-51 в книзі 1 від 21 грудня 2004 року, про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно. [PERSON] отримав у спадщину житловий будинок №14 по вул.. Гагаріна в с. Немовичі Сарненського району Рівненської області після смерті [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, який був зареєстрований в КП «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» під номером 29738709 від 09 лютого 2011 року згідно витягу про державну реєстрацію прав. Відповідно до повідомлення Немовицької сільської ради №63 від 23 листопада 2015 року адресованого [PERSON] встановлено, що рішенням №960 від 21 травня 2014 року було надано дозвіл [PERSON] на складання технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25га за рахунок земель які за ним обліковуються в с. Немовичі вул.. Гагаріна,14, що підтверджується рішенням сесії Немовицької сільської ради шостого скликання від 21 травня 2014 року №960 про розгляд заяви [PERSON] щодо надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою. Згідно заяви від 07 березня 2015 року адресованої Немовицькому сільському голові [PERSON] просила рішення Немовицької сільської ради №960 від 21 травня 2014 року скасувати, провести розподіл та розмежування земельних ділянок в натурі між нею та [PERSON] відповідного до наданого нею варіанту розподілу та надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою. Листом за підписом сільського голови Немовицької сільської ради №92 від 16.06.2016 року їй було повідомлено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини , повязані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення та запропоновано звернутися до суду. Згідно заяви від 18 липня 2016 року, [PERSON] звернулася до Немовицького сільського голови та просила прийняти рішення, яким їй та [PERSON] поділити спірну земельну ділянку згідно доданого варіанту розподілу та внести зміни у рішення №960 від 21 травня 2014 року шляхом зменшення раніше визначеного у цьому рішенні розміру земельної ділянки. Відповідно до варіанту розподілу, рис.2 земельних ділянок за адресами : Сарненський район, с. Немовичі, вул.. Гагаріна,12 та Гагаріна,14 виготовленого ПП «Експерт-Рівне-Земля» можливе розподілення спірної земельної ділянки між сусідами в ідеально рівних частках (а.с.45). Відповідно до повідомлення Немовицької сільської ради №123 від 16 серпня 2016 року [PERSON] було повідомлено, що рішення згідно її звернення від 18 липня 2016 року прийнято не було. Постановою Сарненського районного суду від 29 листопада 2016 року було визнано протиправною бездіяльність Немовицького сільського голови [PERSON] щодо внесення заяви [PERSON] від 7 грудня 2015 року щодо скасування рішення Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області №960 від 21 травня 2014 року «Про розгляд заяви [PERSON] щодо надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою» на розгляд сесії сільської ради без відповідного проекту рішення та в частині ненадання позивачу обґрунтованої відповіді на вказану заяву у строк, встановлений Законом України «Про звернення громадян». Заявою від 17 січня 2017 року адресованої Немовицькому сільському голові [PERSON] просила прийняти рішення, яким їй та [PERSON] поділити спірну земельну ділянку згідно поданого варіанту розподілу та внести зміни у раніше прийняте рішення №960 від 21 травня 2014 року шляхом зменшення раніше визначеного у цьому рішенні розміру земельної ділянки. Рішенням сесії Немовицької сільської ради сьомого скликання від 10 лютого 2017 року №762 про затвердження варіанту розподілу земельних ділянок розглянувши запропонований постійною комісією з питань агропромислового комплексу, земельних відносин, адміністративно-територіального устрою та екології варіант розподілу земельних ділянок, затверджено варіант розподілу земельних ділянок (межі) між сусідами: громадянами [PERSON] і [PERSON] для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд (присадибні ділянки) в с. Немовичі вул.. Гагаріна, 12 і вул.. Гагаріна,14. Відповідно до якого, згідно схеми, позивачу було виділено земельну ділянку розміру 971,9 кв.м., межа якої проходить по стіні господарських будівель позивача, а [PERSON] було виділено земельну ділянку розміром 2217,1 кв.м.. Відповідно до довідки виданої виконкомом Немовицької сільської ради №2239 від 12 липня 2010 року за господарством [PERSON] згідно кадастрової книжки №426 рахується земельна ділянка 0,70 га. Згідно довідки виданої виконкомом Немовицької сільської ради №3871 від 17 грудня 2010 року [PERSON] згідно погосподарської книги №5, особовий рахунок №393 в господарстві [PERSON] за адресою с. Немовичі вул.. Гагаріна,12 рахується земельна ділянка 0,70га, з них: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,15га, для ведення особистого селянського господарства 0,55 га . Відповідно до довідки №74 від 04 травня 2016 року виданої Немовицькою сільською радою згідно записів погосподарських книг Немовицької сільської ради про розміри земельної ділянки, яка значилася за будинковолодінням за адресою с. Немовичі, вул.. Гагаріна, 12: 1967-1969 роки рахувалася земельна ділянка розміром 0,25 га., 1971-1985 роки 0,25га; 1986-1991 роки 0,35га, 1992-1993 роки 0,30 га, 1994-1999 роки 0,40 га, 2000-2010 роки 0,70га, 2011-2016 роки -3,74 га. Згідно довідки виданої виконкомом Немовицької сільської ради № 1584 від 13 травня 2010 року в сільській раді немає документів згідно яких земельна ділянка, яка була виділена [PERSON] під забудову житлового будинку в 1962 році була передана в користування [PERSON]. Отже, згідно наведених вище доказів судом достовірно встановлено, що рішення Немовицькою сільською радою були прийняті незаконно та порушують права позивача та підлягають скасуванню з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідності до вимог ч. 3 ст. 415 ЦК України особа, до якої перейшло право власності на будівлі (споруди), набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі (споруди). Як було встановлено вище у власність до позивача перейшов житловий будинок, розташований по вул.. Гагаріна, 12 в с. Немовичі, від [PERSON], якій надавалася земельна ділянка для будівництва вказаного будинку та господарських споруд розміром 0,26га, а станом на 11 листопада 2004 року на день набуття позивачем права власності на будинок за будинковолодінням по вул. Гагаріна, 12, с. Немовичі Сарненського району Рівненської області рахувалася земельна ділянка, загальним розміром 0,70 га., з яких для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель - 0,15га. Відповідно до ст. 12 ЗК України сільські ради вправі передавати земельні ділянки у власність громадян і зобовязані діяти відповідно до принципів земельного законодавства, вказаних в ст. 5 цього Кодексу, одним з яких є забезпечення рівності права на землю громадян та забезпечення гарантій прав на землю, однак ці принципи були порушені Немовицькою сільською радою при прийнятті оскаржуваних рішень. Зокрема, відповідачем при прийнятті рішення про №960 від 21 травня 2014 року «Про розгляд заяви [PERSON] щодо надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою», та рішення №762 від 10.02.2017 року «Про затвердження варіанту розподілу земельних ділянок» було порушено та суттєво звужено права позивача, зокрема: не було враховано позицію [PERSON], те що вона на законних підставах володіла та користувалася земельною ділянкою розміром 0,70 га, яка розміщена в с. Немовичі по вул.. Гагаріна, 12, в той час як за господарством [PERSON] що знаходиться за адресою вул. Гагаріна,14 в с. Немовичі земельна ділянка не рахувалася взагалі, сільська рада не врахувала запропонований варіант розподілу земельної ділянки наданий позивачем, який допускає поділ даної земельної ділянки між сусідами в ідеально рівних долях, а затверджений варіант розподілу земельної ділянки позбавляє позивача належним чином користуватися та обслуговувати належні їй на праві власності будівлі та порушує санітарні та будівельні норми . Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з частиною першою статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. [PERSON] того Пунктами 2 та 3 частини третьою статті 79 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду. Зі змісту статті 88 ЦПК України вбачається, що витрати на правову допомогу мають бути документального підтвердженні та доведені. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат за надання правової допомоги у розмірі 1000 грн. суд враховує, що на підтвердження вказаних витрат позивачем надано договір про надання юридичних послуг, акт про надані юридичні послуги та квитанцію про здійснення оплати за надану правову допомогу в розмірі 1000 грн., а тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача. [PERSON] того з відповідача підлягає стягненню 1280 грн. сплаченого позивачем за подання позовної заяви судового збору згідно квитанцій № 19 та 21 від 26 червня 2017 року. На підставі ст.ст., 15,16, 377,415 ЦК України ст..ст. 5,12,120 ЗК України,

Outcome: approved