Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення коштів за заподіяну матеріальну шкоду підприємству. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач, згідно заяви від 18 квітня 2012р. і наказу № 161-к від 24 квітня 2012 року, була прийнята начальником служби енергогосподарства з 23 квітня 2012 року з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю і працювала в Комунальному підприємстві "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" на посаді до 01 липня 2013 року. Звільнена 01 липня 2013 року по п.1 ст.40 КзпПУ. Згідно "Посадової інструкції начальника служби енергогосподарства", затвердженої директором 19.11.2012 року відповідач: відповідно до п.2.8. Розділу II Завдання та обов'язки, веде облік та аналіз аварій, розробляє заходи по усуненню причин та їх виникнення, організовує аварійно-відновлювальні роботи для прискорення ліквідації пошкоджень в системі енергопостачання; відповідно до розділу IV відповідальність, несе відповідальність,- п.4.2. За порушення технології ремонтів та огляду електрообладнання тягових підстанцій і контактно-кабельної мережі; п.4.3. за порушення вимог нормативно-правових актів по охороні праці, правил технічної експлуатації електроустановок споживачів, правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів, правил експлуатації трамвая і тролейбуса, трудової та виробничої дисципліни. Під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.03.2013 року о 15 год. 30 хв. по вул. 30 років перемоги м. Черкаси, був пошкоджений автомобіль марки "Сітроен С-4", д.н. з.[NUMBER], який належить [PERSON] та спричинені йому збитки. [PERSON] звернувся з цивільним позовом в Придніпровський районний суд м. Черкаси про стягнення спричинених збитків з КП "ЧЕТС". Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2013 року, стягнуто з КП "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 16 536,400 грн., 400 грн. за послуги експерта при наданні висновку експертного автотоварознавчого дослідження, 300 грн. за надані юридичні послуги, а всього 17236,00 грн. Судове рішення вступило в законну силу 29.07.2013 року. Потерпілий [PERSON] надав виконавчий лист в Придніпровський відділі ДВС Черкаського міського управління юстиції, де відкрито виконавче провадження ВП 39572414 про стягнення боржника КП "ЧЕТС"- 17 236,00 грн. На підставі Акту розслідування від 26.03.2013 року причин дорожньо-транспортної пригоди був виданий наказ від 18.04.2013 року, в якому зазначено, що за порушення п.п. 4.2. та 4.3. Посадової інструкції, начальнику служби енергогосподарства [PERSON] оголошено догану. Середньомісячна зарплата відповідача [PERSON] становить за січень-лютий 2013 року 3 891,00 грн. Відповідач, не погасивши збитки завдані підприємству, наказом по підприємству № 211-к від 01 липня 2013 року звільнена з підприємства. Тому звернулись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в сумі 3891 грн. в межах середньомісячного заробітку для часткового відшкодування нанесеної матеріальної шкоди Комунальному підприємству "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради", яка була заподіяна у зв'язку з дорожньою-транспортної пригоди, яка сталася 20.03.2013 року о 15 год. 30 хв. по вул. 30 років перемоги м. Черкаси, під час якої був пошкоджений автомобіль марки "Сітроен С-4", д.н. з.[NUMBER], що належить [PERSON] та спричинені йому збитки. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що нею 08.01.2013 року, як начальником служби енергогосподарства підприємства з метою запобігання нещасних випадків було піднято питання необхідності придбання механічної лебідки, так як стара не придатна до експлуатації. Про вказане свідчить її службовка записка в адресу в.о. директора підприємства Кучера П.С. та відповідний рахунок-фактура №2 від 16.01.2013 року, який не було оплачено керівництвом підприємства. Вона як керівник структурного підрозділу підприємства несе обмежену матеріальну відповідальність за шкоду, завдану підприємству, яка визначена п.2 ст.133 КЗпП України. У даному випадку сума стягнених з підприємства збитків власнику пошкодженого автомобіля за рішенням суду, не відноситься до зайвих грошових виплат підприємства згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України. Просила в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON], згідно заяви від 18 квітня 2012 року, наказом № 161-к від 24 квітня 2012 року, була прийнята на посаду начальника служби енергогосподарства з 23 квітня 2012 року з повною індивідуальною матеріальною відповідальністю до Комунального підприємства "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" та працювала на посаді до 01 липня 2013 року. Наказом № 211-к від 01 липня 2013 року [PERSON] була звільнена з роботи у відповідності до п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату працівників. Під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 20.03.2013 року о 15 год. 30 хв. по вул. 30 років перемоги м. Черкаси, був пошкоджений автомобіль марки "Сітроен С-4", д.н. з.[NUMBER], який належить [PERSON] та спричинені йому збитки. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2013 року, стягнуто з КП "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" на користь [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 16 536,400 грн., 400 грн. за послуги експерта при наданні висновку експертного автотоварознавчого дослідження, 300 грн. за надані юридичні послуги, а всього 17236,00 грн. Звертаючись до суду з позовом представник позивача стверджує, що відповідач [PERSON] зобов'язана сплатити підприємству кошти в сумі 3891 грн. в межах середньомісячного заробітку для часткового відшкодування нанесеної матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними і протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Стаття 132 КЗпП України передбачає, що за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Відповідно до п.2 ст.133 КЗпП України обмежену матеріальну відповідальність несуть: керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям, випускові недоброякісної продукції, розкраданню, знищенню і зіпсуттю матеріальних, грошових чи культурних цінностей. Пункт 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.92 р. "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» визначає що до зайвих грошових виплат відносяться, зокрема, суми стягнення штрафів, заробітної плати, виплачені звільненому працівникові у зв'язку з затримкою з вини службової особи видачі трудової книжки, розрахунку, неправильним формулюванням причин звільнення, тощо. Виходячи із викладених вище вимог законодавства, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої КП "Черкасиелектротранс", так як, відсутня вина в її спричиненні підприємству. Крім цього 08 січня 2013 року, начальником служби енергогосподарства підприємства з метою запобігання нещасних випадків було піднято питання необхідності придбання механічної лебідки, так як стара не придатна до експлуатації. Про вказане свідчить службовка записка на адресу в.о. директора підприємства Кучера П.С. та відповідний рахунок-фактура №2 від 16.01.2013 року, який не було оплачено керівництвом підприємства. Керівник структурного підрозділу підприємства несе обмежену матеріальну відповідальність за шкоду, завдану підприємству, яка визначена п.2 ст.133 КЗпП України. У даному випадку сума стягнених з підприємства збитків власнику пошкодженого автомобіля за рішенням суду, не відноситься до зайвих грошових виплат підприємства згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України. Крім того, обґрунтування позивачем своїх доводів у позовній заяві наявністю укладеного з відповідачем договору про повну матеріальну відповідальність є невірними та безпідставними, оскільки вказаний типовий договір передбачає взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей, тобто до даного випадку не має ніякого відношення. І більш того, згідно ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України. Посада начальника служби енергогосподарства не входить до такого переліку. Таким чином згідно ст.138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду обов'язок доказування умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу, покладено на власника або уповноважений ним орган. Виходячи із змісту позовної заяви, КП "Черкасиелектротранс" не доведено передбачених законодавством підстав для стягнення з відповідача шкоди, завданої підприємству. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даного позову за недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed