Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду і просить стягнути з відповідачки загальну суму заборгованості у розмірі 144556 гривень 83 копійки та судові витрати по справі. Свої позовні вимоги товариство мотивує тим, що між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" (правонаступником якого є ТзОВ "ФК "Вектор плюс") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1703/0808/57-034 від 29 серпня 2008 року, згідно якого відповідачці надано кредит на умовах, визначених в договорі та додатках до нього, в розмірі 30000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 13,5% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості 29 серпня 2018 року, а відповідачка зобов`язувалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, передбачених кредитним договором. З метою забезпечення виконання умов вищезгаданого кредитного договору, між Відкритим акціонерним товариством "Сведбанк" (правонаступником якого є ТзОВ "ФК "Вектор плюс") та [PERSON] був укладений іпотечний догові № 1703/0808/57-034-Z-1 від 29.08.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Киселюк О.В. і зареєстрований в реєстрі за № 3120, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 0,1034 га, кадастровий номер 5610100000:01:063:0054, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю іпотекодавця. У зв`язку з невиконанням відповідачкою умов договору, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06.02.2014 року було стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ "Сведбанк" (правонаступником якого є ТзОВ "ФК "Вектор плюс" заборгованість по кредитному договору № 1703/0808/57-034 від 29 серпня 2008 року станом на 21.11.2013 року в сумі 15257,78 доларів США, що становило на цю дату 121955,43 гривень. Оскільки кредит надавався у 2008 році в іноземній валюті, а саме в доларах США та рішення Рівненського міського суду Рівненської області відповідачкою було виконано не в повному обсязі, з того часу курс долара США до гривні значно зріс, тому з врахуванням зростання офіційного курсу долара США по відношенню до гривні, сума заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором суттєво збільшилася, тому позивач звернувся з даним позовом і просить його задоволити. 12 травня 2017 року від представника позивача Макіяна Д.Г. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог та зміну підстав позову, згідно якої позивач зменшив свої позовні вимоги і просить стягнути з відповідачки інфляційні витрати та 3% річних що становить загальну суму 37756,07 гривень, мотивуючи це тим, що відповідачка виконала свої зобов`язання за кредитним договором та нарахованими відсотками, не погашеною залишається сума інфляційних втрат та 3% річних по день фактичного виконання рішення суду (а.с.82-85). Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Клопотань про відмову від позову, залишення позову без розгляду або закриття провадження позивачем не подано, подано заяву про зменшення позовних вимог, а тому суд вважає, що позивач підтримує позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Від неї до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить взяти до уваги те, що позов ТзОВ "ФК "Вектор плюс" до неї вона не визнає та вважає його безпідставним, у задоволенні позову просить відмовити. Свій відзив вона мотивує тим, що заборгованість за кредитним договором вже з неї стягнута рішенням Рівненського міського суду від 06 лютого 2014 року у справі № 569/22413/13-ц, яке нею виконано, що підтверджується постановою відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції від 03 лютого 2016 року про закінчення виконавчого провадження № 49589814. Вважає, що виконання зобов`язання не прострочила, а повторне стягнення заборгованості з того самого боржника на користь того самого кредитора за тим самим порушенням того самого правочину суперечитиме ст.61 Конституції України. Крім того, звертає увагу на п.п.54, 55, 91 постанови Верховного Суду від 28 березня 2018 року, з якої вбачається, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Також у відзиві відповідачка зазначає, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає, а тому норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Звертає також увагу на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 07 березня 2017 року яким позов [PERSON] до ТзОВ "ФК "Вектор плюс", третя особа на стороні позивача - [PERSON] про визнання зобов`язання (правовідношення) припиненим задоволено, вважає свої зобов`язання перед кредитором повністю виконаними. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе справу слухати у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 29 серпня 2008 року між [PERSON] та ВАТ "Сведбанк" було укладено кредитний договір № 1703/0808/57-034, згідно якого [PERSON] надано на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання кредит на суму 30000,00 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості до 29 серпня 2018 року. В забезпечення виконання зобов`язань за вищезгаданим кредитним договором, між [PERSON] та банком було укладено іпотечний договір № 1703/0808/57-034-Z-1 від 29 серпня 2008 року. 28 листопада 2012 року ПАТ "Сведбанк", яке виступає правонаступником ВАТ "Сведбанк", відступило Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор плюс" відповідно до договору факторингу № 15 свої права вимоги за зобов`язаннями відповідачки по кредитному договору. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1703/0808/57-034 від 29.08.2008 року, [PERSON] здійснювала оплату по боргу за кредитним договором на суму 146970,02 гривень, однак не було прийнято до уваги ті втрати, які понесло Товариство у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання з боку відповідачки. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06.02.2014 року було задоволено позов ТзОВ "ФК "Вектор плюс" та стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ "Сведбанк", правонаступником якого є ТзОВ "ФК "Вектор плюс" заборгованість за кредитним договором в сумі 15257,78 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21.11.2013 року становить 121955 грн. 43 коп. і відшкодування судових витрат в сумі 1219,55 грн. Постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження № 49589814 з виконання виконавчого листа № 569/22413/13-ц, виданого 01.04.2015 року Рівненським міським судом про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "ФК "Віктор плюс" за згаданим кредитним договором від 29.08.2008 року заборгованості в сумі 15257,78 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 21.11.2013 року становить 121955 грн. 43 коп., та судові витрати. Постановою державного виконавця від 03.02.2016 року вказане виконавче провадження закінчено, у зв`язку із фактичним повним виконанням виконавчого документу, згідно відповідних квитанцій, наявних у матеріалах виконавчого провадження. Згідно розрахунку інфляційних втрат та 3% річних (валюта розрахунку - гривня), заборгованість відповідачки за час прострочення виконання зобов`язання від ухвалення рішення судом до дня його повного виконання складає 37758,07 гривень, в тому числі 34134,47 гривень - це сума інфляційних нарахувань та 3623,60 - сума 3% річних. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поряд із тим, звернення особи із позовом про стягнення всією заборгованості за позикою, змінює порядок, умови і строк дії договору. Рішення суду про стягнення заборгованості, в даному випадку рішення Рівненського міського суду від 06.02.2014 року засвідчує такі зміни. Права кредитора нараховувати передбачені договором проценти припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням суду про стягнення заборгованості за договором позики заборгованість вказана у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Про це зазначила у своєму відзиві відповідачка і з цим погоджується суд. Зазначене також узгоджується із постановою Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Аналіз вищевказаних норм закону свідчить про те, що наявність судового рішення, яке боржник не виконав в повному обсязі протягом тривалого часу, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором на користь позивача. Поряд із тим, позивач, як кредитор не позбавлений права на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період прострочення виконання рішення суду стягувач на підставі ст.625 ЦК України має право стягнути з боржника 3% річних та інфляційні витрати, про що зазначив у своїй постанові від 30 березня 2016 року у справі № 6-2168цс15 Верховний Суд України. Так, з вищезгаданого рішенням Рівненського міського суду на користь позивача стягнуті грошові кошти в валюті України, що передбачає застосування положень закону про інфляційні витрати, оскільки офіційний індекс інфляції це знецінення - зниження купівельної спроможності грошової одиниці України - гривні. Суд не може погодитися з доводами відповідачки у поданому відзиві на позов, як підставу для відмови в задоволенні позову, про те, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає і норми ч.2 ст.625 ЦК України поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях, оскільки [PERSON] було отримано кредит в іноземній валюті, а саме: в доларах США і згідно рішення Рівненського міського суду від 06 лютого 2014 року з відповідачки на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 15257,78 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 21 листопада 2013 року становило 121955,43 гривень. Отже, сума заборгованості була стягнута у гривневому еквіваленті. Дане зобов`язання вона виконала 27 січня 2016 року і постановою державного виконавця відділу ДВС Рівненського міського управління юстиції Кір`янової І.В. від 03.02.2016 року закінчено виконавче провадження у зв`язку із повним виконанням зобов`язання. Тобто, від дня прийняття рішення суду про дострокове погашення боргу і до повного його виконання пройшло близько двох років. Підстави для застосування судом статті 617 ЦК України, за якою особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили - відсутні. При вирішенні спору суд враховує, що встановлені ст.625 ЦК України платежі є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер, як наприклад статті законів, які передбачають неустойку. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Більш того, статтею 617 ЦК України встановлені загальні підстави звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а стаття 625 ЦК України є спеціальною та такою, що не передбачає жодних підстав для звільнення від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання. Вирішуючи питання про розмір інфляційних втрат за період прострочення з лютого 2014 року по січень 2016 року, а також трьох процентів річних від простроченої суми за спірний період, суд погоджується із математичним розрахунком позовних вимог, наданим позивачем, оскільки такий розрахунок не оспорюється відповідачкою та нею не надано іншого розрахунку. Враховуючи вищевикладене, суд вбачає порушення прав позивача, а відповідно приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підлягає до задоволення. Щодо залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст.18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. В матеріалах справи є наявним рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 07 березня 2017 року яким позов [PERSON] до ТзОВ "ФК "Вектор плюс", третя особа на стороні позивача - [PERSON] про визнання зобов`язання (правовідношення) припиненим задоволено. Згідно цього рішення суду визнано припиненими зобов`язання, встановлені іпотечним договором від 24 листопада 2009 року і договором про внесення змін та доповнень № 1 до договору іпотеки від 25 жовтня 2011 року, укладеними між ПАТ "Сведбанк" та [PERSON] ; скасовано іпотеку житлового будинку із надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , зареєстровану 01 грудня 2012 року за № 9275304 реєстратором приватним нотаріусом Омельяненко І.В.; скасовано іпотеку земельної ділянки, площею 0,25 га, кадастровий номер 5624682700:08:000:0573, зареєстровану 01 грудня 2012 року за № 9275304 реєстратором: приватним нотаріусом Мирошниченко Ю.Ю.; скасовано обтяження забороною на нерухоме майно: житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , зареєстроване 24 листопада 2009 року за № 9275231 реєстратором: приватним нотаріусом Омельяненко І.В.; скасовано обтяження забороною на нерухоме майно: земельну ділянку, площею 0,25 га, кадастровий номер 5624682700:08:000:0573, зареєстровану 26 жовтня 2011 року за № 11765837 реєстратором: приватним нотаріусом Омельяненко І.В. Вказаним рішенням суду, яке не оскаржувалося і набрало законної сили, зобов`язання як майнового поручителя, які брала на себе [PERSON] , припинені. Позов, який розглядається, пред`явлено лише до [PERSON] , а тому рішення в даній справі не може впливати на права та обов`язки [PERSON] в якості майнового поручителя, оскільки це суперечитиме вищезгаданому рішенню суду. У зв`язку із задоволенням позову стягненню підлягають і судові витрати, зокрема сплачений позивачем судовий збір при подачі позову до суду, пропорційно задоволеним позовним вимогам, як це передбачено ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved