Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] , мешканець [ADDRESS]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) члена колективного сільськогосподарського підприємства селянської спілки "Аврора", с. Рахнівка Дунаєвецького району Хмельницької області. Зазначає, що є спадкоємцем за законом на майно чоловіка. Померлий [PERSON] був членом колгоспу "Аврора" [ADDRESS] та працював в колгоспі. [PERSON] за життя був включений до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, що додається як додаток №1 до державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №000359 від 26.10.1995 р. як член цього кооператива під номером 657. Однак в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) прізвище [PERSON] відсутнє. За оформленням спадщини позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дунаєвецької районної нотаріальної контори Люзняка О.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай). Відповідно до постанови приватного нотаріуса Дунаєвецької районної нотаріальної контори Люзняка О.М. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що належало [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно. В зв`язку з такими обставинами позивачка звернулася з даним позовом до суду. Представник позивачки - [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачки, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача - Дунаєвецької міської ради Хмельницької області подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] [INFO] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , після його смерті залишилось спадкове майно. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, як дружина померлого. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину або претендують на неї, немає. Як вбачається з матеріалів справи позивачка оформила спадкові права на інше спадкове майно, що підтверджується копією свідоцтва від 08.06.2004 р. про право на спадщину за законом на грошові вклади. Також встановлено, що померлий [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства селянської спілки "Аврора", с. Рахнівка Дунаєвецького району Хмельницької області, працював на цьому підприємстві, що підтверджується архівною довідкою КУ Дунаєвецької районної ради "Трудовий архів" №606 від 06 травня 2021 року, був включений в список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, кооперативу або товариства під номером 657, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №000359, виданого селянській спілці "Аврора" с. Рахнівка Дунаєвецького району, однак сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримав. Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця); о складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст.16 ЦК України способом захистом свого права є визнання права. Згідно п.3 Указу Президента України №666/94 від 10.11.1994 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05 червня 2003 року право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Згідно із п. 2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до положень п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Таким чином, законодавством передбачено дві умови, що дають право на земельну частку (пай): це перебування членом колективного сільськогосподарського підприємства та включення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Стаття 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, відмова у даному позові фактично позбавить [PERSON] , як спадкоємця, права на земельну частку (пай), яка належала її померлому чоловіку [PERSON] з моменту видачі Державного акту на право колективної власності на землю, хоча останній і не отримував відповідного сертифікату, і тим самим порушить зазначені вище положення Першого протоколу, що у правовій державі, якою згідно ст. 1 Конституції України являється Україна, є неприпустимим. Суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] як за спадкоємцем за законом право на земельну частку (пай), як на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON] . Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивачка не просить стягнути судові витрати з відповідача, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивача.

Outcome: approved