Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила до відповідачів про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколів проведення прилюдних торгів, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки, визнання недійсними та скасування звітів, висновків оцінки майна та висновків про експертну грошову оцінку земельних ділянок, визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 106 від 07.05.2010р., визнання недійсними актів державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання незаконними і скасування свідоцтв та актів про право власності, скасування реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання права власності на житловий будинок, зобов*язання\~ повернути\~ житловий будинок та витребувати будинок з чужого володіння. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належало наступне майно: житловий будинок по вул. Деревянка, № 64 з відповідними надвірними подвірями, земельна ділянка в м. Харків по вул. Дерев'янка, 64 розміром 0,1000 га, земельна ділянка в м. Харків по вул. Дерев'янка, буд. 64 розміром 0,5161 га, земельна ділянка в м. Харків по вул. Дерев'янка, буд. 64 розміром 0,4403 га. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 23 ВД від 24.03.2006 року між ПАТ «ВТБ Банк» та нею, укладено іпотечний договір № 23ВД-z/1 від 24.03.2006 року зі змінами та доповненнями до нього, відповідно до якого позивач передала в іпотеку Іпотекодержателю вищевказане майно. За зверненням Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 07 травня 2010 року було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на майно, що є предметом договору іпотеки № 23 ВД-z/1 від 24.03.2006 року в рахунок задоволення вимог стягувача в загальному розмірі 23 842 226, 39 гривень. 08.07.2010р. державним виконавцем Вовченко О.В. відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження. 22 червня 2011 року Приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (організатором торгів) в порядку виконавчого провадження № 20125287, було реалізоване вищевказане майно, що належало на праві власності позивачу та були оформлені протоколи про проведення публічних торгів, а державним виконавцем складені акти про реалізацію предметів іпотеки. На підставі зазначених актів приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 20.07.2011 року [PERSON] видані свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Позивач вважає, що прилюдні торги по реалізації належного їй майна були проведені з порушенням встановлених законодавством правил проведення торгів, а тому є недійсними, враховуючи наступне. Під час підготовки до торгів та проведення прилюдних торгів ПП "Спеціалізованим підприємством «Юстиція» були здійснені порушення, які вплинули на результати торгів, зменшили можливість участі в торгах потенційних покупців і вплинули на формування ціни реалізації, що порушило права позивача (іпотекодержателя) на погашення боргу за рахунок продажу предмета іпотеку за найкращою ціною. Прилюдні торги проводяться відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5, яким визначена процедура проведення торгів та дії, які необхідно виконати для дотримання даної процедури. Однак, на сайті ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України міститься оголошення реєстраційний номер 354555, у якому дата, час початку аукціону, стартова ціна та гарантійний внесок не відповідають дійсності. А саме ,вказана наступна інформація:дата, час проведення торгів: 31.03.2011 12:00 та кінцевий термін реєстрації: 31.03.2011 11:00. Повідомлення про прилюдні торги на 22.06.2011 р. на сайті ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України (trade.informjust.ua) відсутнє. Зазначене свідчить про порушення ПП «СП «Юстиція» вимоги про обовязкову публікацію інформаційного повідомлення, що у свою чергу зменшило можливість участі в торгах потенційних покупців і, відповідно, вплинуло на формування ціни реалізації. Тому недотримання правил про проінформованість невизначеного кола осіб щодо проведення торгів є істотним порушенням процедури проведення прилюдних торгів. Також позивач зазначила, що ПП "Спеціалізованим підприємством «Юстиція" порушені вимоги Закону України «Про іпотеку» щодо обовязкової публікації в двох місцевих друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів, ПП «СП «Юстиція» всупереч вимогам законодавства не здійснило належного повідомлення позивача про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про початкову ціну продажу майна. В матеріалах виконавчого провадження міститься повідомлення від ПП «СП «Юстиція» про проведення торгів датовано 06.06.2011 року, та адресоване [PERSON] ([ADDRESS]), однак ,матеріали виконавчого провадження не містять доказів відправлення та отримання зазначеного повідомлення. 02.11.2009 року позивач була знята з реєстрації за вказаною адресою та з 23 березня 2011 року зареєстрована за адресою: [INFO], таким чином, не могла отримувати вхідну кореспонденцію, що направлялася на адресу [ADDRESS]. Окрім того, позивач зазначила, що звіти про оцінку від 11.03.2011 року за результатами яких було реалізовано її майно на прилюдних торгах зроблені оцінювачем без постанови державного виконавця про проведення оцінки та вже після поновлення виконавчого провадження, про результати оцінки [PERSON] не була повідомлена. Так, 27.09.2010 р. державним виконавцем було призначено експертом суб'єкта оціночної діяльності Антонова та в той же день було винесено постанову про зупинення провадження на підставі п. 8 ч. 1ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження» ( у звязку з призначенням експертизи). Звіт з незалежної оцінки майна було датовано 18.11.2010 року за вих. № 4461, у якому зроблено висновок про вартість майна: загальна 12\~975 126, 00 грн. (вартість житлового будинку 7\~027\~281 грн., вартість земельної ділянки площею 0,100 га 588\~399 грн., вартість земельних ділянок площею 0,9564 га 5\~359\~446 грн., однак, 12.03.2011 року оцінювачем направлені нові звіти про оцінку майна [PERSON] та встановлена вартість майна на суму 13\~524\~448 грн. Таким чином, оцінювачем проведена оцінка - 18.11.2010 року на підставі постанови державного виконавця від 27.09.2010 р. та повторна оцінка - 11.03.2011 року без постанови державного виконавця та після поновлення виконавчого провадження. Про вищевказані оцінки майна позивач не була повідомлена належним чином та відсутні зазначені відомості в матеріалах виконавчого провадження. Також у матеріалах виконавчого провадження міститься договір між Міністерством юстиції України та ТОВ «Українська експертна група» про надання послуг з експертної оцінки, за яким саме ТОВ «Українська експертна група» повинно здійснити оцінку. Зазначений договір сторонами не підписаний (відсутній підпис Міністерства юстиції України), відсутня дата. Згідно п. 7.8. Договору, Договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 31.12.2010 року. Таким чином, проведення оцінки без постанови державного виконавця, без укладення договору про надання послуг з експертної оцінки, без належного повідомлення іпотекодавця (боржника у виконавчому провадженні), за одними і тими саме фотокартками різних земельних ділянок спричиняє недійсність звітів про оцінку. Позивач зазначила, що при проведені прилюдних торгів з реалізації її майна порушені встановлені законодавством правила проведення торгів щодо оформлення кінцевих результатів. В акті № 207/4 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 14.07.2011 р. земельної ділянки, заг. пл. 0, 5161 га стартова ціна зазначена 2\~510 124 грн. 00 коп., а згідно протоколу проведення прилюдних торгів стартова ціна становить 2\~710\~124 грн. 00 коп. Враховуючи, те що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК України). Необхідно також зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 2 листопада 1999 року за № 745/4838. На підставі наведеного, при проведенні прилюдних торгів по реалізації майна [PERSON] були допущені чисельні порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що є підставою для визнання їх недійсними. Стосовно вимог про визнання виконавчого напису № 106 від 07 травня 2010 року таким, що не підлягає виконанню позивач зазначила, що у виконавчому написі відсутній період, за який здійснюється стягнення за основною сумою заборгованості, що порушує вимоги ст. 89 Закону України «Про нотаріат», яка діяла на момент вчинення виконавчого напису, сума, вказана в виконавчому написі, не є безспірною. При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки , чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі , є безспірними. Відповідач враховує суму заборгованості за курсом 7,7 грн. за 1 долар США станом на 23.04.2010 р. З таким розрахунком позивач не згодна, вважає, що заборгованість слід розраховувати за курсом 5, 05 грн. за 1 долар, тобто береться до розрахунку курс станом на дату видачі кредиту, у звязку з чим сума заборгованості складає 15 104 651, 11 грн. Крім того, розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов'язання позивача по кредиту, процентах, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника, дані вимоги нотаріусом не була виконані, що свідчить про відсутність правових підстав для вчинення виконавчого напису. Окрім того, позивач не одержувала письмового повідомлення про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю Українсько-Російська фірма «Ю.К.А.С.» основного зобовязання за кредитним договором, що є порушенням п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 N 20/5 (у редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису). Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», в редакції ст. 26 цього Закону на час вчинення виконавчого напису (07 травня 2010 року), можливість такого позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не була передбачена. З огляду на викладене, станом на 07 травня 2010 року приватний нотаріус не мав повноважень вчиняти виконавчий напис про звернення стягнення на майно відповідно до Закону України «Про заставу», тому останній є таким, що не підлягає виконанню. Позивач зазначає, що на підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України, [PERSON] зобовязаний повернути їй житловий будинок № 64 (літ. «А-2»), заг.пл. 692,10 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Деревянка, 64 та земельну ділянку площею 0,1000 га, земельну ділянку площею 0, 5161 га, земельну ділянку площею 0,4403 га, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Деревянка, 64. Враховуючи, що право власності позивача оспорюється та не визнається [PERSON], позивач на підставі ст. 392 ЦК України заявляє позовну вимогу про визнання за нею права власності на спірне майно. Стосовно дотримання строку звернення до суду, позивач зазначила, що вона не знала ні про виконавчий напис, ні про виконавче провадження, ні про «прилюдні» торги, всіма цими питаннями займався її чоловік [PERSON], про це свідчить відсутність будь-яких її підписів на документах, вона почала вивчати ці питання лише після смерті свого чоловіка та дізналася про втрату своєї власності від свого представника лише у червні 2014 року. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із ч. 1 ст. 258. Встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до ст. 48 ЗУ «Про іпотеку» Іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. Початок перебігу позовної давності згідно зі ст. 261 ЦК країни, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивачка була освідомлена про звернення стягнення на її майно, оскільки у 2011 році Київським райсудом м.Харкова розглядалась цивільна справа № 2018/2/1965/11/02 за позовом [PERSON] до ВАТ «ВТБ «БАНК», приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], ТОВ «Ю.К.А.С.», відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, предметом якого було скасування виконавчого напису від 07.05.2010р. № 106. [PERSON] була обізнана ще з 15.03.2011р. про існування виконавчого документа, звернення стягнення на її майно що було предметом іпотеки та про орган державної виконавчої служби, що здійснював виконання а також про організатора прилюдних торгів. А відповідно до ухвали Київського райсуду від 06.10.2011р. по справі № 2018/2-1965/11 позовну заяву [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,\~\~залишено без розгляду, в звязку із неявкою представників позивача [PERSON] Відтак згідно із ст. 257, 261, 264 ЦК України, строк позовної давності щодо оскарження виконавчого напису нотаріуса № 106 від 07 травня 2010 року сплинув ще 16.03.2014року, та з цих підстав просив у позові в цій частині відмовити на підставі ч. 4 ст. 264 ЦК України .Окрім того,відповідно до розписки [PERSON] 29.08.2011року за місцезнаходженням житлового будинку по вул. Деревянко, 64 в м.Харкові [PERSON] власноручно була надана розписка, про відсутність будь-яких претензій до останнього як нового власника будинку та земельних ділянок . А отже ,це свідчить про початок перебігу позовної давності щодо оскарження процедури прилюдних торгів саме з 29.08.2011року, та відповідно до ст. 48 Закону України «Про іпотеку» тримісячний термін оскарження прилюдних торгів що відбулись 22.06.2011 року сплинув 30.11.2011року.У відповідності до ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу наполягав на відмові у позові в частині визнання недійсними прилюдних торгів звязку із спливом позовної давності, а отже відсутні підстави визнавати недійсними протоколів прилюдних торгів від 22.06.2011р., актів державного виконавця від 14.07.2011року, та свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 20.08.2011року що було придбане [PERSON] Окрім того,представник відповідача заперечував проти сутності заявлених вимог ,при цьому пояснивши,що встановити порушення процедури і підготовки і проведення прилюдних торгів можливо було лише за участі особи яка була їх організатором та здійснювали їх проведення та була уповноважена на виконання передбачених законодавством процедур. Проведення прилюдних торгів 22.06.2011р. проведено у відповідності до вимог закону , згідно із роздруківки повідомлень про результати торгів сайту trade.informjust.ua з повідомленнями про торги призначені на червень місяць 2011 року вбачається, що на сайті станом на 2015 рік наявні не всі повідомлення які були розміщені на сайті у 2011 році. Так нумерація повідомлень сторінки на цей час виглядає таким чином: № 376121, 376122,376124, 376134, 376135, 376136, 376138, 376139. Тобто 9 повідомлень з № 376125 до № 376133, № 376137, взагалі відсутні, при цьому дати проведення торгів тих повідомлень що залишились, співпадають з датою реалізації майна [PERSON] 22.06.2011р., встановити на цей час відсутність такого повідомлення не вбачається можливим, оскільки не всі повідомлення про прилюдні торги залишено на сайті.Щодо обовязкової публікації в двох місцевих засобах масової інформації повідомлення про проведення прилюдних торгів, то цей довід позивача мав би бути підкріплений довідками всіх місцевих друкованих засобів інформації про те, що ПП «СП «ЮСТИЦІЯ» не розміщувала у 2011 році повідомлення про прилюдні торги майна що належало [PERSON] які призначені на 22.06.2011рік, таких доказів суду надано не було. Крім цього згідно із п. 3.5. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Мінюсту від 27.10.1999 № 68/5 ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації. Щодо належного повідомлення [PERSON] про дату, час і місце проведення прилюдних торгів за 15 днів до проведення прилюдних торгів. Факт відсутності доказів такого відправлення в матеріалах виконавчого провадження не свідчить про порушення, оскільки таке повідомлення згідно із п. 3.5. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Мінюсту від 27.10.1999 № 68/5 здійснюється Спеціалізованою організацію. Зняття [PERSON] з реєстрації з адреси [ADDRESS] ще 02.11.2009р., та реєстрації її 23.03.2011р. за іншою адресою по вул. Тимурівців, 29 В, кв.33 не є належним доказом відсутності надіслання їй повідомлень про прилюдні торги, та інші дії у виконавчому провадженні, оскільки, по-перше про зміну реєстрації [PERSON] не повідомила державного виконавця всупереч ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», а про існування виконавчого провадження їй було відомо з 15.03.2011 що є преюдиційним фактом, а по-друге такі повідомлення здійснюються спеціалізованою організацією, яка на цей час є ліквідованою, та довести відсутність такого повідомлення неможливо. Щодо неналежного повідомлення [PERSON] про результати оцінки майна в звязку із тим, що повідомлення було зроблено за адресою [ADDRESS], то згідно із ст. 58 цього Закону сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Оскільки про зміну своєї адреси [PERSON] не повідомила ні державного виконавця ні спеціалізовану організацію, надіслання їй кореспонденції за адресою зазначеною у виконавчому документі не є порушенням вимог Закону «Про виконавче провадження», положень п.3.5., 3.6. Тимчасового положення, та ст. 43 Закону України «Про іпотеку». Щодо здійснення процедури незалежної оцінки майна [PERSON], то згідно із ч.2 ст. 82 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені боржником виключно в судовому порядку. При цьому згідно із ч. 5 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Таким чином, оскарження дії державного виконавця під час здійснення ним примусового виконання виконавчого напису ПНХМНО [PERSON] від 07.05.2010р. реєстровий № 106 повинно було бути оскаржене до адміністративного суду та повинні мати самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Щодо порушень встановлених законодавством правил проведення торгів щодо оформлення кінцевих результатів в Акті № 207/4 про реалізацію предмета іпотеки від 14.07.2011р. земельної ділянки площею 0,5161га, у вигляді опечатки у стартовій ціні обєкту 2\~510\~124грн.00 коп. замість 2\~710\~124грн.00, то ця опечатка не вплинула на результати торгів, а по-друге початкова ціна не є обовязковим реквізитом згідно із п. 6.1. Тимчасового положення, яким врегульовано питання щодо реквізитів акту державного виконавця, і який є спеціальним правовим актом з питань проведення торгів. Заборгованості перед ВАТ ВТБ Банк була у вигляді основного тіла кредиту та прострочених процентів. Строковий характер (за період) має лише заборгованість за процентами, тобто тільки проценти нараховуються за період користування залученими кредитними коштами. Щодо розміру основного зобовязання тіла кредиту, то його сума не визначається періодом або строком, її розмір визначається під час підписання кредитного договору, фактичної її видачі та зменшення її розміру пропорційно повернутих позичальником коштів на певну дату. Таким чином, встановити та зазначити строк нарахування кредиту неможливо оскільки його розмір не обчислюється залежно від строку користування ним, та не збільшується і не зменшується внаслідок такого користування, а отже це не є порушенням в контексті ст. 89 Закону України» Про нотаріат». Безспірність сум зазначених у виконавчому написі встановлюється згідно із п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України, якими є оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. До Заяви про вчинення виконавчого напису подана Нотаріусу ВАТ ВТБ Банком була додано: -витягом з особових рахунків боржника у двох примірниках; -Кредитний договір з додатками та його копія; - іпотечний договір з додатками та його копія. Відповідно до п. 5.4. Постанови НБУ від 18.06.2003, № 254 затверджено "Положення про організацію операційної діяльності в банках України" Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. А згідно із п. 5.6. цієї Постанови Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Отже виписка з особового рахунку є первинним зведеним обліковим документом, а за таких підстав у нотаріуса [PERSON] були всі законні підстави для вчинення виконавчого напису. Щодо неодержання [PERSON] письмового повідомлення про порушення основного зобовязання, то в заяві про вчинення виконавчого напису ВАТ ВТБ Банк неодноразово вимагав від боржника дострокового виконання основного зобовязання, що було ним проігноровано. Отже порушень п. 283 Інструкції ПН ХМНО [PERSON] здійснено не було. Щодо посилання позивача на порушення нотаріусом положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», то згідно із преамбулою цей Закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна та його положення ніяким чином не можуть регулювати питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно яке є предметом обтяження. Представник відповідача Державної виконавчої служби України в особі Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України проти позову заперечувала та вказала, що вимоги позивачки є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону, процедура проведення прилюдних торгів відбулась за умов дотримання діючого законодавства, дії виконавчої служби [PERSON] не оскаржувала та в задоволенні позову просила суд відмовити. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог позивача, при цьому послався на те, що позивач пропустила строк позовної давності та наполягав на його застосуванні. В обґрунтування банком вказано, що [PERSON] була обізнаною про виконавчий напис нотаріуса, проведені публічні торги та організацію, яка таке здійснювала та датою порушення права позивача та права на оскарження виконавчого напису останні вважають саме 15.03.2011року , тобто, день звернення до Київського районного суду м. Харкова, оскільки у подальшому позов залишено без розгляду. Що стосується вимог про визнання торгів недійсними то за даними вимогами строк сплинув 23.09.2011року. Прилюдні торги відбувались за всіма правила діючого законодавства та права позивачки при цьому порушені не були. Відповідач приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з*явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду, заяву про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] відповідно до договору купівлі-продажу від 24.12.2001року придбано житловий будинок № 64 з відповідними надвірними будівлями на земельній ділянці розміром 1000 кв .м. в м.Харкові по вул. Дерев'янка, а також відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку від 20.03.2003року, 20жовтня 2003року та 8 липня 2002року належали земельні ділянки розміром 0,1000 га, 0,5161 га та 0,4403 га.. 24.03.2006року для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 23 ВД від 24.03.2006року Українсько-російської фірми «Ю.К.А.С.» між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] укладено іпотечний договір № 23ВД-z/1 від 24.03.2006 року зі змінами та доповненнями до нього, відповідно до якого позивач передала в іпотеку Іпотекодержателю «ВТБ Банку» все вищевказане належне їй майно. За зверненням Відкритого акціонерного товариства «ВТБ Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ВТБ Банк») приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 07 травня 2010 року було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на майно, що є предметом договору іпотеки № 23 ВД-z/1 від 24.03.2006 року в рахунок задоволення вимог стягувача в загальному розмірі 23 842 226, 39 гривень. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Слід відмітити, що за змістом приписів ст. 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації іпотекодержателем права на задоволення своїх вимог на підставі виконавчого напису нотаріуса повинна передувати у часі письмова вимога до боржника та майнового поручителя про усунення порушення. При цьому, вбачається, що боржнику надається право протягом 30-ти днів з моменту отримання такої вимоги добровільно виконати відповідні зобовязання, і лише після спливу такого строку та у разі не виконання вимог іпотекодержателя останній набуває права застосовувати позасудові заходи щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису. Відповідно до ст.89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище,ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано. Як вбачається з оскаржуваного виконавчого напису в ньому відсутній період, за який здійснюється стягнення за основною сумою заборгованості, що порушує вимоги вищезазначеної норми закону, яка діяла на момент вчинення виконавчого напису, окрім того, сума, вказана в виконавчому написі, не є безспірною. До такого висновку суд приходить, виходячи з відсутності доказів того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусу надавались первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки , чеки тощо), щоб підтверджувало розмір заборгованості позивача перед відповідачем та вказувало б на безспірність заявлених розмірів заборгованості. Окрім того, в судовому засіданні відповідачами не надано доказів отримання позивачкою [PERSON] письмового повідомлення про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю Українсько-Російська фірма «Ю.К.А.С.» основного зобовязання за кредитним договором, що є порушенням п. 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 N 20/5 (у редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису). Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», в редакції ст. 26 цього Закону на час вчинення виконавчого напису (07 травня 2010 року), можливість такого позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не була передбачена. Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» на час вчинення виконавчого напису, тобто, на 7 травня 2010 року позасудовий спосіб звернення стягнення на предмети забезпечувального обтяження не передбачений. Таким чином, з огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про порушення прав позивачки при здійсненні приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] оспорюваного виконавчого напису та відсутність повноважень у нотаріуса його вчиняти. На підставі вищезазначеного виконавчого напису від 7 травня 2010 року, 08.07.2010р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби [PERSON] відкрито виконавче провадження № 20125287. 22 червня 2011 року Приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» (організатором торгів) в порядку виконавчого провадження, було реалізоване вищевказане майно, що належало на праві власності позивачу та були оформлені протоколи про проведення публічних торгів, а державним виконавцем складені акти про реалізацію предметів іпотеки. На підставі зазначених актів приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 20.07.2011 року [PERSON] видані свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч.1-3 ,5,6 ст.203 ЦК України. Надаючи оцінку проведеним вищезазначеним заходам по реалізації майна [PERSON], суд приходить до висновку, що реалізація останнього не могла бути проведена на підставі виконавчого напису, який здійснено нотаріусом у порушення вимог діючого законодавства . Таким чином, суд вважає що порушене право [PERSON] підлягає захисту у спосіб, обраний позивачкою. Однак, положеннями ч. 4 ст. 267 ЦК України встановлені наслідки спливу позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно до положень ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. ч. 1 ст. 258 ЦК України встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Відповідно до ст. 48 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель, іпотекодавець, боржник та будь-який учасник прилюдних торгів вправі протягом трьох місяців з дня проведення торгів оскаржити їх результати в суді за місцезнаходженням нерухомого майна. Початок перебігу позовної давності згідно зі ст. 261 ЦК країни, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 15.03.2011року зверталась до Київського районного суду м. Харкова, про що свідчить копія позову з вхідним штампом Київського районного суду м. Харкова з позовом до ВАТ «ВТБ «БАНК», приватного нотаріуса ХМНО [PERSON], ТОВ «Ю.К.А.С.», відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби, предметом якого було скасування виконавчого напису від 07.05.2010р. № 106. Під час розгляду цього позову, ухвалою Київського райсуду суду від 21.03.2011р. також були вжиті заходи забезпечення позову зокрема: -зупинено стягнення за виконавчим написом нотаріуса від 07.05.2010р. № 106,-запинено виконавче провадження ВП № 20125287 у відділу примусового виконання Департаменту виконавчої служби по виконання виконавчого напису ПН ХМНО [PERSON] від 07.05.2010р. № 106; -заборонено ПП «СП «Юстиція» проведення торгів щодо реалізації іпотечного майна, а саме житлового будинку та трьох земельних ділянок за адресою: м.Харків, вул. Деревянка, 64. А відповідно до ухвали Київського райсуду від 06.10.2011р. по справі № 2018/2-1965/11 позовну заяву [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,\~\~залишено без розгляду, в звязку із неявкою позивача в судове засідання, що вказувало на втрату процесуального інтересу позивача до вищевказаного предмета спору. 29.08.2011року [PERSON] передано новому власнику [PERSON] житловий будинок та останній стало відомо про втрату нею своєї власності. Згідно до ч.1 ст.265 ЦК України залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Таким чином, суд вважає достовірно встановленим факт обізнаності [PERSON] з 15.03.2011р. про існування виконавчого напису нотаріуса, який є предметом оскарження по даній справі, звернення стягнення на її майно, що було предметом іпотеки та про орган державної виконавчої служби, що здійснював виконання, а також про організатора прилюдних торгів. Відтак згідно із ст. 257, 261, 264 ЦК України, строк позовної давності щодо оскарження виконавчого напису нотаріуса № 106 від 07 травня 2010 року сплинув ще 15.03.2014року, а до суду повторно з аналогічними вимогами [PERSON] звернулась 25.09.2014року, тобто, по сплиненню 3 річного строку, передбаченого законом, та виходячи з заявленого представниками відповідачів застосування до даних правовідносин строку позовної давності, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску строку позовної давності. Що стосується оскарження процедури прилюдних торгів саме з 29.08.2011року, та відповідно до ст. 48 Закону України «Про іпотеку» тримісячний термін оскарження прилюдних торгів що відбулись 22.06.2011 року сплинув 30.11.2011року. Що стосується доводів представника позивача [PERSON] та її особисто та пояснень свідка [PERSON], що остання знаходилась у хворобливому стані, приймала антидепресанти, всі справи вів її чоловік [PERSON], то суд не може прийняти їх до уваги, оскільки останні не підтверджено певними доказами та такі не можуть свідчити про пропуск позивачки [PERSON] строку звернення до суду з поважних причин, оскільки [PERSON] зверталась до Київського суду м. Харкова значно раніш ще в березні 2011року, а сама передача будинку відбувалась у серпні 2011року. Вказана [PERSON] обставина того, що вона не була обізнана про всі справи, оскільки їх вів її чоловік, суд не може прийняти до уваги, оскільки остання власноруч надавала своєму представникові повноваження на ведення її справ у судах, окрім того, відбувся факт звільнення будинку та земельних ділянок, які належали [PERSON] у серпні 2011року при якому вона була присутня та остання не позбавлена була можливості бути обізнаною про всі обставини позбавлення своєї власності для прийняття заходів своєчасного захисту свого права. Доводи позивачки про те, що вона не була обізнаною про всі події за договором іпотеки оскільки від її імені діяв представник та узгоджував всі питання з її чоловіком, суд не може прийняти до уваги , оскільки доказів неправомірної поведінки свого представника, який звертався до судових установ та інших органів за її дорученням та не освідомлення останньої про весь хід судових справ [PERSON] суду не надала. Окрім того, її доводи також судом не можуть бути прийняті до уваги через те, що позивач [PERSON] на момент вчинення оспорюваних правочинів не проживала з своїм чоловіком спільно, про що заявила сама позивач та знаходилась у стані суперечок щодо розподілу майна, що підтверджує позов [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна подружжя та таке вбачається з ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.05.2011року про відкриття провадження. Представник відповідача на підставі до ч. 4 ст. 267 Цивільного Кодексу України наполягав на відмові у позові в частині визнання недійсними прилюдних торгів у звязку із спливом позовної давності. Позивачем не доведено в судовому засіданні про те, що остання була позбавлена можливості здійснювати реалізацію своїх прав та інтересів й своєчасного звернення за захистом у разі їх порушень. За вищезазначених обставин, суд приходить до висновку про відмову позивачеві у задоволенні позовних вимог з підстав пропущення нею без поважних причин строку позовної давності. Ні підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed