Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи позовні вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], яка до дня смерті проживала з ним у с. Сопошин. 22.03.1994р. мати позивача заповіла все своє майно позивачу. 01.09.2000 року мати позивача додатково склала заповіт, яким заповіла йому земельну частку (пай) сільськогосподарського призначення загальною площею 2,17 га, що належала їй відповідно до сертифікату на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.05.1997 року. 18.03.2014 року мати звернулася у відділ державного земельного агентства із заявою про відвід меж ділянки в натурі, в результаті чого було виготовлено технічну документацію на дві ділянки площею 0,66 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 1,2681 га кадастровий номер [NUMBER]. 19 листопада 2014 року позивач, як єдиний спадкоємець, звернувся із заявою до Жовківської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Державним нотаріусом при оформленні спадкової справи позивачу було роз'яснено, що він не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку(пай) в нотаріальній конторі, бо така частка вже виділена на місцевості і набула статусу земельних ділянок з конкретними кадастровими номерами, але у зв'язку із тим, що право власності на такі ділянки не було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно таке право може бути визнано лише в судовому порядку. Тому позивач змушений звернутися до суду, просить визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 0,66 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 1,2681 га кадастровий номер [NUMBER]. Позивач в судове засідання не прибув, однак подав заяву, просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримує, просить такий задовольнити. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з'явилися хоч про час та місце розгляду справи належно повідомлені, однак суду надіслано листи про відсутність їхніх заперечень проти позову та розгляд справи у відсутності їх представників. Додатково представник відповідача надіслав письмові пояснення на позов, в яких підтвердив обставини, викладені в позовній заяві позивачем та просив позов задовольнити. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. З сертифікату на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.05.1997 року вбачається, що такий видано на ім'я [PERSON]. З копії заповіту від 22.03.1994 року, вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла своєму сину [PERSON]. З копії заповіту від 01.09.2000 року, посвідченого Сопошинською сільською радою, вбачається, що [PERSON] належний їй сертифікат [NUMBER] про право приватної власності на земельну частку (пай) площею 2,17 га, що знаходиться в с. Сопошин Жовківського району Львівської області заповіла своєму сину [PERSON] З свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Сопошинською сільською радою вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38937598 вбачається, що 19.11.2014 року після смерті спадкодавця [PERSON] заведена спадкова справа № 56791493. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4601107832014 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]), що знаходиться на території Сопошинської с/р, Жовківський район, Львівська область, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4601105612014 вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]), що знаходиться на території Сопошинської с/р, Жовківський район, Львівська область, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані. З довідки № 866 від 10.11.2014р., виданої Сопошинською сільською радою, вбачається, що на земельні ділянки (пай) площею 1,2681 га 0,6602 га, що знаходиться на території Сопошинської сільської ради, Жовківський район, Львівська область і належали на підставі витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4601105612014 та № НВ-4601107832014 від 18.03.2014р. [PERSON], померлій [INFO], заборон та арештів немає. З довідки № 865 від 10.11.2014р., виданої Сопошинською сільською радою, вбачається, що [PERSON] проживав разом із своєю матір'ю [PERSON], померлою [INFO], до дня її смерті в [ADDRESS] і вели спільне господарство. З довідки № 864 від 10.11.2014р., виданої Сопошинською сільською радою, вбачається, що [PERSON], померла [INFO], до дня смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS]. З листа Жовківської ДНК від 12.03.2015 року № 366/01-16 вбачається, що для видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на земельний пай. З копії спадкової справи № 443/2014 вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подано [PERSON] 19.11.2014р. Інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Спадщина після померлої [PERSON] відкрилась [INFO], тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Згідно із ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених ними вимог Відповідно до ст. ст. 10, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1995 р. № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. Сертифікат на ім'я [PERSON] видано зразка, який затверджено ухвалою Львівської обласної Ради народних депутатів № 277 від 01.02.1993 року, що вбачається з даного сертифікату. [PERSON] є власником земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]), що знаходиться на території Сопошинської с/р, Жовківський район, Львівська область, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані, що стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4601107832014. [PERSON] є власником земельної ділянки (кадастровий номер [NUMBER]), що знаходиться на території Сопошинської с/р, Жовківський район, Львівська область, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки не зареєстровані, що стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4601105612014. На земельні ділянки (пай) площею 1,2681 га 0,6602 га, що знаходиться на території Сопошинської сільської ради, Жовківський район, Львівська область і належали на підставі витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4601105612014 та № НВ-4601107832014 від 18.03.2014р. [PERSON], померлій [INFO], заборон та арештів немає, що стверджується довідкою № 866 від 10.11.2014р., виданою Сопошинською сільською радою. Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається, зокрема, фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З копії заповіту від 22.03.1994 року, вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла своєму сину [PERSON]. З копії заповіту від 01.09.2000 року, посвідченого Сопошинською сільською радою, вбачається, що [PERSON] належний їй сертифікат [NUMBER] про право приватної власності на земельну частку (пай) площею 2,17 га, що знаходиться в с. Сопошин Жовківського району Львівської області заповіла своєму сину [PERSON]. При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги копію довідки № 865 від 10.11.2014р., виданої Сопошинською сільською радою, вбачається, що [PERSON] проживав разом із своєю матір'ю [PERSON], померлою [INFO], до дня її смерті в [ADDRESS] і вели спільне господарство. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач, відповідно до ст. 1268 ЦК України - є таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав із спадкодавцем на день смерті та не заявив відмову від спадщини. З витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38937598 вбачається, що 19.11.2014 року після смерті спадкодавця [PERSON] заведена спадкова справа № 56791493. З копії спадкової справи № 443/2014 вбачається, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] подано [PERSON] 19.11.2014р. Інші спадкоємці з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Таким чином встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті матері. Згідно з ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Позивач звертався до Жовківської ДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі такого було відмовлено, оскільки для видачі свідоцтва про право на спадщину необхідно подати оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на земельний пай, що стверджується листом Жовківської ДНК від 12.03.2015 року № 366/01-16. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред'явлено для оформлення спадщини сертифікат нового зразка. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved