Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка з 2012 року та по теперешній час проживає разом з ним. Позивач з матір`ю дівчинки перебував в шлюбі з 2010 року, має з нею ще спільних дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Весь цей час позивач займається вихованням, піклуванням та утриманням [PERSON] , навіть після того, як дружина позивача та матір [PERSON] померла на початку 2020 року, в той час як відповідач ухиляється від своїх батьківських прав, не цікавиться життям своєї дитини, її вихованням, навчанням, не допомагає забезпечувати її фізичний та духовний розвиток. Посилаючись на зазначені обставини, просить прийняти рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки [PERSON] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 квітня 2020 року вказану цивільну справу передано до Ковпаківського районного суду м. Суми для розгляду за підсудністю. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 серпня 2020 року відкрито провадження по зазначеній справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 10:00 годину 15 вересня 2020 року. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 15 вересня 2020 року закінчено підготовче судове засідання, призначено справу до розгляду на 15:00 годину 06 жовтня 2020 року. Протокольною ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року розгляд справи відкладено за клопотанням представників позивача і третьої особи на 14:00 годину 26 жовтня 2020 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Додатково суду пояснив, що виховує [PERSON] з 4-річного віку, вважає її своєю рідною донькою. Після смерті дружини постало питання про оформлення опікунства над дівчинкою та в подальшому її удочеріння. Весь цей час відповідач життям дівчинки не цікавиться, свідомо ухиляється від спілкування з нею, не забезпечує її харчування, медичний догляд, лікування; будь-якої фінансової допомоги не надає. Він з дітьми мешкає в приватному будинку в с. Новосуханівка разом зі своєї матір`ю, яка допомагає йому доглядати доньок, зокрема в той час, коли він на роботі. Катя відвідує школу, забезпечена всім необхідним, і надалі хоче жити в його сім`ї зі своїми сестрами. З дівчинкою спілкується бабуся - мати відповідача, яка інколи бере її до себе на гостину. Щодо батьків його дружини, інших бабусі та дідуся дівчинки, то вони долею дівчинки не цікавляться, а їхня житлова площа є занадто малою для проживання там дитини. Позивач не бажає отримувати аліменти від відповідача на утримання [PERSON] , проте на заперечує проти їх стягнення і перерахування на особистий рахунок дитини. Представник позивача [PERSON] також підтримала позовні вимоги свого довірителя та просила їх задовольнити в повному обсязі. Крім того пояснила, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 червня 2013 року ухвалено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, проте вказане рішення на виконанні у виконавчій службі не перебуває та ніколи не виконувалося. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Додатково суду пояснив, що з матір`ю дівчинки він зареєстрував шлюб у 2007 році, того ж року народилася Катя. В шлюбі вони перебували до 2010 року, з 2009 року однією сім`єю вже не жили. Після розлучення він двічі на місяць забирав дівчинку до себе, до переїзду в с. Новосуханівка. Наразі перебуває в цивільному шлюбі з іншою жінкою, інших дітей не має, час на спілкування з донькою виділяє. Офіційно не працевлаштований, але сплачував аліменти на утримання доньки, і після смерті її матері фінансову допомогу надає. Проте донька сама вирішила залишитися в сім' [PERSON] , бажає мешкати разом зі своїми сестрами, тому він і не заперечую проти позбавлення його батьківських прав. Представник управління "Служба у справах дітей" СМР підтримав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] та просив задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Суд, заслухавши думку учасників справи та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17 серпня 2007 року відділом РАЦС Сумського міського управління юстиції Сумської області, за актовим записом №1451, розірвано (а.с. 9). 02 серпня 2019 року виконкомом Новосуханівської сільської ради Сумського району Сумської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] є також батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.17-19). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.15). Згідно довідок виконкому Новосуханівської сільської ради Сумського району Сумської області від 29 січня 2020 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.12,13). Згідно нотаріально засвідченої заяви [PERSON] від 12 лютого 2020 року, він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до висновку управління "Служба у справах дітей" Сумської міської ради, з 2010 року [PERSON] проживала разом з сестрами, матір`ю та вітчимом [PERSON] , який фактично замінив їй батька та піклується про неї. Після смерті [PERSON] всі діти сім`ї та [PERSON] залишилися проживати разом з [PERSON] та його матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Службою було проведено обстеження умов проживання малолітньою, за результатами складено відповідний акт, з якого вбачається, що [PERSON] має свою окрему кімнату, забезпечена у сім`ї всім необхідним для дитини відповідного віку, умови для проживання дітей в сім`ї гарні. Під час співбесіди з [PERSON] з`ясовано, що вона бажає проживати з сестрами, вітчимом та бабусею. [PERSON] не піклується про духовний та фізичний розвиток своєї доньки, не цікавиться її долею, підготовкою до самостійного життя, не забезпечує для неї необхідного харчування, медичного догляду, не спілкується з дитиною обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світогляду, не поважає гідності своєї дитини. Позбавлення батьківських прав на сьогодні є захистом інтересів самої дитини і надає їй можливість повноцінного розвитку у колі сім`ї вітчима [PERSON] , у якій вона проживає. А тому, управління "Служба у справах дітей" СМР вважає за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON] (а.с.52-56). У відповідності до вимог ст.171 СК України судом враховується думка дитини [PERSON] при вирішення питання, що стосується її життя. Так, в присутності представника служби у справах дітей, в судовому засіданні [PERSON] повідомила, що проживає в родині вітчима дуже давно, вважає його своїм батьком. Вона мешкає з вітчимом, бабусею та трьома сестричками в будинку, де має окрему кімнату. Навчається в 7 класі Новосуханівської школи, має гарні оцінки і допомоги по навчанню не потребує. В час, коли вітчим на роботі, їх всіх чотирьох доглядає бабуся. Інколи її до себе забирає рідна бабуся - матір її батька [PERSON] . Під час таких гостин до неї приходить її батько [PERSON] , який приносить їй солодощі. Проте він з нею майже не спілкується, не цікавиться її життям, не телефонує, не навідує, коли вона вдома. [PERSON] не хоче мешкати ні разом з ним, ні з його матір`ю. Вона має бажання і надалі проживати в сім`ї свого вітчима, разом зі своїми сестрами та бабусею. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні охарактеризували сім`ю [PERSON] виключно з позитивного боку, до останніх подій не здогадувалися, що [PERSON] не рідна донька позивача. Засвідчили, що всі діти доглянуті та виховані, відвідують школу. [PERSON] проводить з ними вільний час, займається розвитком дітей. Дітей ніхто не ображає, вони завжди усміхнені та привітні. Всією родиною пораються по господарству. Діти завжди радісно зустрічають [PERSON] з роботи. Його матір забезпечує догляд всіх дітей, які завжди чисті, охайні, нагодовані. З огляду на вказані докази, суд приходить до висновку, що батько неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , не цікавиться її життям, здоров`ям, не бере участі у її вихованні, дитину не відвідує та не зустрічається з нею. Між батьком та донькою втрачений зв`язок. Згідно ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, тому він повинен бути позбавлений батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Крім того, відповідно до ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За нормами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, особи, які перебувають на його утриманні, відсутні. Тобто відповідач має об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Тому, вважає необхідним стягувати з нього аліменти на користь його доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини При цьому, аліменти на користь дитини [PERSON] підлягають перерахуванню на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, відкритому на її ім`я законним представником. Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved