Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про визнання права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів в порядку спадкування на 1/2 частину земельних ділянок. З позовної заяви вбачається, що [INFO] померла її мати [PERSON] . 09.09.2008 року у Великобагачанській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №492/2008 та подані заяви від спадкоємців [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області 23.03.2010 року, спадкоємцями належного [PERSON] майна (по 1/2 частці), являються позивачка (дочка померлої) [PERSON] та її рідний брат (син померлої) [PERSON] . Спадкове майно, на яке видано зазначене свідоцтво складається з права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач також зазначає, що вказане майно належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області 15.09.2005 року, рішення Великобагачанського районного суду у справі №2-357 від 01.06.2005 року та зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.09.2005 року за №11934880. [PERSON] у позовній заяві вказує, що згідно рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 08.06.2017 року по справі №525/167/16-ц, задоволено її позов до [PERSON] про розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що є спільною частковою власністю та поділено житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] , який належить [PERSON] і [PERSON] по 1/2 частці кожному на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори 23.03.2010 року. Крім того, в зазначеному судовому рішенні Великобагачанського районного суду Полтавської області від 08.06.2017 року по справі №525/167/16-ц, як вказує позивач, встановлено, що з архівного витягу з протоколу №10 засідання виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Полтавської області від 30.12.1997 року вбачається, що рішенням селищної ради було передано [PERSON] (батькові позивача та чоловікові покійної [PERSON] ), жителю [ADDRESS] безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,07 га, призначену для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та земельну ділянку площею 0,18 га, призначену для ведення особистого підсобного господарства в [ADDRESS] . [PERSON] також зазначає, що за життя ні батько, ні мати позивачки, не отримали правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки та померли. 08.05.2019 року вона звернулася до Великобагачанської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,07 га, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована в [ADDRESS] кадастровий номер 5320255100:30:002:0254 та на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,18 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 5320255100:30:002:0255. Проте, постановою державного нотаріуса від 08.05.2019 року № 313/02-31 позивачці [PERSON] відмовлено у вчиненні зазначено нотаріальної дії, оскільки нею не надано правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності [PERSON] на вищевказані земельні ділянки. Крім цього, як вказує позивач [PERSON] , у 2014 році її брат [PERSON] оформив право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,07 га, що призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 5320255100:30:002:0254 та на 1/2 частини земельної ділянки площею 0,18 га, що призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 5320255100:30:002:0255. Посилаючись на вищевикладені обставини, положення ст.ст.1218,1297 ЦК України, ст.ст.81,125 ЗК України позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,07 га, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5320255100:30:002:0254, а також визнати за нею право на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів в порядку спадкування на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,18 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 5320255100:30:002:0255 (а.с.а.с.2-6). Ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 19.08.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі та підготовче засідання призначено на 23.09.2019 року; витребувано у виконуючого обов`язки державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області відомості про те, хто прийняв спадщину (відмовився від прийняття спадщини) та про наявність/відсутність заповіту після смерті [INFO] [PERSON] , 1939 р.н. та чи надходили претензії кредиторів (а.с.38). 20.09.2019 року на адресу суду в порядку ч.1 ст.181 ЦПК України від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (такий процесуальний статус визначений саме позивачем у справі при зверненні [PERSON] до суду з даним цивільним позовом) [PERSON] надійшли письмові пояснення, які приєднані до матеріалів справи (а.с.а.с.50-53). 23.09.2019 року у справі проведено підготовче засідання і ухвалою суду призначено розгляд справи по суті на 28.11.2019 року (а.с.55). Даною ухвалою суду також було витребувано для огляду в судовому засіданні з канцелярії суду матеріали цивільної справи №525/167/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. 22.11.2019 року на адресу Великобагачанського районного суду через канцелярію від представника позивача адвоката Якименко О.Г. надійшли письмові пояснення з додатками, які датовані 21.11.2019 року та в подальшому приєднані до матеріалів даної цивільної справи (а.с.а.с.70-73). Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В. в період часу з 11 год. 22 листопада 2019 року по 04 грудня 2019 року перебував на стаціонарному лікуванні, тому процесуальний рух у справах не здійснювався (справа не розглядалась). Розгляд справи відкладено на 22.01.2020 року, про день і час розгляду даної справи повідомлені учасники справи в порядку, передбаченому ст.ст.128-131 ЦПК України. До проведення судового засідання у справі та до початку розгляду справи по суті від відповідача у справі (саме такий процесуальний статус було визначено позивачем при її зверненні до суду з даним цивільним позовом) Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області за №1787/02-23 від 07.11.2019 року до суду надійшов лист про те, що даний відповідач визнає позов і просить провести відповідне засідання у відсутність їх представника (а.с.68). В судовому засіданні 22.01.2020 року позивачка [PERSON] та її представник адвокат Якименко Олена Георгіївна підтримали доводи позовної заяви, яка подана до суду і просили позов [PERSON] задовольнити. Третя особа по справі [PERSON] підтримав свої письмові пояснення (по суті заперечення проти позову), які ним були подані до суду в порядку ст.181 ЦПК України і вважав, що підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] не вбачається; у задоволенні позову [PERSON] просив відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] , пояснення представника позивача адвоката Якименко Олени Георгіївни, пояснення та доводи третьої особи у справі [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, вивчивши заяви по суті справи, які подані учасниками справи, та всі докази в їх сукупності, витребувавши з канцелярії суду та дослідивши в судовому засіданні матеріали цивільної справи №525/167/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна, і давши цим доказам та матеріалам в їх сукупності та взаємозв`язку відповідну оцінку приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про визнання права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів в порядку спадкування на 1/2 частину земельних ділянок підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Стаття 15\~ЦК України\~(норма матеріального права) передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також\~\~має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.\~Порушення\~права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.\~При\~оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.\~Таким\~чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Про це вказується у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до змісту статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. У пункті 42 рішення «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (рішення ЄСПЛ у справі «Руїз Торійа проти Іспанії» від 09.12.1994 року). \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). \~ \~ \~ \~Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1 статті 12 ЦПК України). Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно статті 13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 16.05.2018 року, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Тобто, право визначення кола відповідачів у конкретній справі належить виключно позивачу, який звертається з відповідними позовними вимогами до суду. Зі змісту позовної заяви [PERSON] вбачається, що даним позивачем при зверненні до суду з відповідним цивільним позовом визначено такий суб`єктний склад учасників справи відповідачем у справі визначено Великобагачанську селищну раду Великобагачанського району Полтавської області, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету даного спору визначено [PERSON] (а.с.а.с.2-5). При цьому, з огляду на положення ст.51 ЦПК України позивач у справі не заявляв клопотання про заміну суб`єктного складу щодо відповідача у справі, оскільки це є виключним правом сторони позивача. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , останнім постійним місцем проживання якої було сел. Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] та зроблено відповідний актовий запис за № 44 (а.с.7). Сторонами у справі не заперечується, що на час смерті [PERSON] (мати позивача у справі [PERSON] та третьої особи у справі [PERSON] ) (а.с.а.с.8,9) постійно проживала за адресою [ADDRESS] . З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2010 року, виданого державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори Полтавської області Сахаровою Л.І., реєстровий номер 569, номер спадкової справи 492-2008 вбачається, що на підставі ЦК України спадкоємцем зазначено у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є на 1/2 частку її син [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований і проживає в сел. Велика Багачка Полтавської області та на 1/2 частку її дочка [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована і проживає в сел. Велика Багачка Полтавської області. Спадщина, на яку видане дане свідоцтво складається з права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою [ADDRESS] та в цілому складається з: житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 75,6 кв.м, житловою площею 35,3 кв.м, погріб літ. а-1, гараж літ.Б, гараж літ.В, сарай літ.Г, літня кухня літ.Д, сарай літ.Є, вбиральня літ.Ж, огорожа №1-2 та належав померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області 15.09.2005 року, рішення Великобагачанського районного суду №2-357 від 01.06.2005 року та зареєстрованого в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 15.09.2005 року за р.№11934880; в даному свідоцтві вказується, що воно видане на Ѕ частку на ім`я [PERSON] (а.с.9). Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.03.2010 року, виданого Великобагачанською державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємцем на житловий будинок з господарськими будівлями - на 1/2 частку, що розташований в [ADDRESS] та належав [PERSON] є [PERSON] (а.с.10). Відповідно до Витягу ПП «Миргородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор» про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.04.2010 року вбачається, що житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований в [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності частка Ѕ (одна друга) [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] / [NUMBER] (569) від 23.03.2010 року, виданого державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори Сахаровою Л.І. (а.с.11). Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої 21.11.2019 року, житловий будинок [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності по одній другій частці кожному [PERSON] та [PERSON] згідно відповідних свідоцтв (а.с.а.с.72-73). Постановою від 08.05.2019 року за вих. №313/02-31 виконуючого обов`язки в порядку заміщення державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець М.В. Семененко Л.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, що розташовані на території [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у спадкоємиці відсутній правовстановлюючий документ на вказані об`єкти нерухомого майна (а.с.а.с.12-13). Домоволодіння по [ADDRESS] складається в цілому відповідно до копії технічного паспорта (датований 11.07.2005 року та складений Миргородським підприємством технічної інвентаризації та експертиз «Інвентаризатор») на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами з - житлового будинку (літ. А-1), погріб (літ. а1), гаража (літ. Б), гаража (літ. В), сараю (літ. Г), літньої кухні (літ. Д), сараю (літ. Є), вбиральні (літ. Ж), N1-2 огорожа (а.с.а.с.14-16). Відповідно до рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 08.06.2017 року по цивільній справі №525/167/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами (яке набрало законної сили) вбачається, що даний позов було задоволено. Поділено\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами,\~що знаходиться\~по [ADDRESS] ,\~який належить\~\~ [PERSON] і\~\~ [PERSON] по\~1/2\~частці кожному\~на підставі\~свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за законом,\~виданого Сахаровою\~Л [PERSON] ,\~державним нотаріусом\~Великобагачанської\~державної нотаріальної\~контори 23.03.2010\~року,\~реєстровий №1569\~та\~ складається\~в цілому\~з житлового\~будинку\~ літ.\~"А-1",\~добудови літ\~"а"\~і господарських\~будівель та\~споруд (погреба\~літ.\~а1\~,\~гаража літ.\~Б,\~гаража літ.\~"В",\~сарая\~ літ.\~Г,\~літньої кухні\~\~літ.\~Д,\~сарая \~літ.\~Є,\~вбиральні літ.Ж,\~огорожі\~№1-2),\~між\~співвласниками [PERSON] \~та\~ [PERSON] наступним\~чином:\~виділено\~в натурі\~ [PERSON] \~11/25\~(одинадцять\~двадцять п`ятих)\~частин\~ цього\~\~житлового будинку\~з частиною\~господарських будівель,\~а саме\~\~в\~ житловому\~\~\~будинку літ.\~А-1\~приміщення:\~\~кімнату житлову\~1-4\~,\~площею 17,4\~кв.м,\~кімнату житлову\~1-5,\~площею 7,9\~кв.м,\~загальною площею\~25,3\~кв.м\~і господарські\~будівлi\~та споруди:\~літню\~\~кухню\~ літ.\~Д,\~сарай \~літ.\~Є,\~вбиральню літ.\~Ж,\~сарай\~ літ.\~Г,\~1/2\~частини огорожі\~№ 1-2\~(як\~другому співвласнику\~згідно варіанту\~№2\~розподілу\~житлового будинку\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами\~ згідно\~висновку №\~51\~судової будівельно-технічної\~експертизи від\~24\~жовтня 2016\~року,\~експертом Авдеєвою\~Н.М.,\~\~на схемі\~позначено синім\~кольором).\~Виділено\~ в\~натурі\~ [PERSON] \~інші\~14/25\~(чотирнадцять\~двадцять п`ятих)\~частин\~цього житлового\~будинку з\~господарськими будівлями,\~а саме:\~в основній\~частині\~житлового\~будинку літ.\~А-1:\~приміщення:\~веранду\~1-1\~площею 11,0\~кв.м,\~кухню 1-2\~площею 12,4\~кв.м,\~кімнату житлову\~1-3\~площею 10,0\~кв.м,\~кухню 1-6,\~площею 3,7\~кв.м,\~загальною площею\~37,1\~кв.м,\~в\~добудові літ.а\~приміщення:\~сіни І\~площею 6,6\~кв.м,\~санвузол ІІ\~площею 6,6\~кв.м,\~загальною площею\~13,2\~кв.м,\~і господарські\~будівлі та\~споруди:\~погріб літ.\~а1,\~гараж літ.\~Б,\~гараж літ.\~В,\~1/2\~частина огорожі\~№1-2\~\~(як\~першому співвласнику\~згідно варіанту\~№2\~розподілу житлового\~будинку з\~господарськими будівлями\~та спорудами\~згідно висновку\~№ 51\~судової будівельно-технічної\~експертизи,\~експерт Авдеєва\~Н.М.,\~\~від 24\~жовтня 2016\~року на\~схемі позначено\~червоним кольором). Для здійснення\~ варіанту №2\~розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами\~ зобов`язати\~ позивача [PERSON] здійснити такі\~ переобладнання: -\~у перегородці між приміщеннями 1-4 та 1-2 дверний блок демонтувати, проріз закласти; - для входу в виділювану частину зі стoрони приміщення 1-5 звести тамбур глибиною не менше 1,4 м. Улаштувати у зовнішній стіні на місці віконного прорізу дверний проріз, встановити двері; - кімнату 1-5 площею 7,9 кв.м. переобладнати під кухню, улаштувавши додатковий віконний отвір. Для здійснення варіанту №2 розподілу житлового будинку з господарськими будівлями\~ зобов`язати\~ відповідача\~ [PERSON] \~ здійснити такі переобладнання: - кухню 1-2 площею 12,4 кв.м використовувати, як кімнату; - улаштувати лаз на горище. [PERSON] та [PERSON] \~ улаштувати самостійні системи опалення, газопостачання, електрозабезпечення, водопостачання (а.с.а.с.17-20 даної справи; т.2 аркуші 57-60 оглянутої цивільної справи №525/167/16-ц). З архівного витягу з протоколу №10 засідання виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Полтавської області від 30 грудня 1997 року вбачається, що [PERSON] (батьку позивача у справі [PERSON] та третьої особи у справі [PERSON] , та чоловіку [PERSON] , що учасниками справи не заперечувалося) передано безоплатно у приватну власність земельні ділянку площею 0,07 га, для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та 0,18 га для ведення особистого підсобного господарства по [ADDRESS] (а.с.21). В подальшому, на підставі заяви [PERSON] від 12.03.2014 року до Великобагачанської селищної ради, рішенням 34 сесії 6 скликання Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області від 23.04.2014 року «Про затвердження рішення виконавчого комітету «Про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок», були внесені зміни в рішення виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради №209/138 від 30.12.1997 року, змінено цільове призначення земельної ділянки з «…для ведення особистого підсобного господарства…» на «…для ведення особистого селянського господарства…» (т.1 а.с.а.с.67-68 оглянутої цивільної справи №525/167/16-ц). З оглянутих матеріалів цивільної справи №525/167/16-ц вбачається, що у 2012 році НВТОВ «Інтерагроцентр» розроблялася технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право спільної часткової власності на земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства (т.1 а.с.а.с.130-134 цивільної справи №525/167/16-ц). Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.04.2014 року, індексний номер 21006144 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 21006269, виданого реєстраційною службою Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області вбачається, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить земельна ділянка, що призначена для ведення особистого селянського господарства площею 0,18 га, розмір його частки - 1/2 частка, що розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 5320255100:30:002:0255 (а.с.а.с.22-23). Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 26.04.2014 року, індексний номер 21007230 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 201007281, вданого реєстраційною службою Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області вбачається, що [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,07 га, розмір частки - 1/2 частка, що розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 5320255100:30:002:0254 (а.с.а.с.24-25). З повідомлення виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради Полтавської області №165 від 17.03.2016 року вбачається, що згідно з даними земельно- облікових документів, які знаходяться у Великобагачанській селищній раді, рішенням 17 сесії 6 скликання від 19.06.2012 року спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо посвідчення права спільної часткової власності по 1/2 частині на земельні ділянки, передані у власність спадкодавцю (рішенням виконавчого комітету Великобагачанської селищної ради № 209/183 від 30.12.1997 року на гр. [PERSON] ) загальною площею 0,07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,18 га для ведення особистого селянського господарства в межах [ADDRESS] . [ADDRESS] ; оскільки даними громадянами технічна документація на розгляд та затвердження до сесії Великобагачанської селищної ради не подавалася, відповідне рішення про передачу їм у приватну власність земельних ділянок не приймалося (а.с.26). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). \~ \~ \~ \~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частин 1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З повідомлення в.о.завідувача Великобагачанської державної нотаріальної контори, завідувача Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець М.В. № 01-09/584 від 06.09.2019 року, з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та копій документів зі спадкової справи вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа за №492/2008 р. Спадкоємцями, які прийняли спадщину згідно закону після смерті [PERSON] є дочка [PERSON] та син [PERSON] . Заяви від кредиторів та інших спадкоємців не надходили. 23.03.2010 року на їх ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку житлового будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] - кожному (а.с.а.с.45-49). Отже, з сукупності досліджених матеріалів даної цивільної справи, в межах заявлених позовних вимог [PERSON] (які стосуються права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів в порядку спадкування і які не стосуються безпосередньо визнання права власності (як такого) в судовому порядку), а також з оглянутих матеріалів цивільної справи №525/167/16-ц, з урахуванням положень ст.ст.12,13,76-80,89 ЦПК України вбачається, що в порядку та строки, передбачені ст.ст.1261,1268-1270 ЦК України спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] -дочка [PERSON] та син [PERSON] прийняли спадщину по одній другій частці кожен з них. При цьому, [PERSON] на даний час реєстрував своє право спільної часткової власності на одну другу частку земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,07 га, розміром частки одна друга, що розташована в [ADDRESS] з кадастровим номером 5320255100:30:002:0254, а також зареєстрував своє право приватної спільної часткової власності на одну другу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,18 га, розмір частки одна друга, що розташована в [ADDRESS] з кадастровим номером 5320255100:30:002:0255. При цьому, спадкоємцю [PERSON] виконуючим обов`язки в порядку заміщення державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманець М.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки (по одній другій частці), що розташовані на території [ADDRESS] у зв`язку з тим, що у спадкоємиці відсутній правовстановлюючий документ на вказані об`єкти нерухомого майна (земельні ділянки). Відповідно до п.1 розділу Х Перехідні положення Земельного Кодексу України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність\~\~земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися на момент його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.ч.1,2 ст.1220 ЦК України). За змістом статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. \~ \~ \~ \~У відповідності до вимог ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, дружина та діти спадкодавця. Згідно положень ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 цієї статті). Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. З урахуванням вищевикладених положень ЦК України та ЗК України, позивачка у справі [PERSON] є однією із спадкоємців за законом, що прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] . Що стосується письмових пояснень третьої особи у справі [PERSON] від 20.09.2019 року, то суд зазначає, що посилання у даному поясненні на те, що [PERSON] зареєстрована, але не проживає в будинку [ADDRESS] , з урахуванням успадкування нею однієї другої частки вищевказаного спадкового домоволодіння, враховуючи зміст положень ст.ст.1216-1218,1225,1297 ЦК України та ст.81 ЗК України, не впливає на зміст її права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів в порядку спадкування в межах заявлених позовних вимог. Також, суд не може погодитися з посиланнями пояснення щодо необхідності застосування правил ст.267 ЦК України, оскільки з досліджених матеріалів даної цивільної справи вбачається, що за зверненням [PERSON] до Великобагачанської державної нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва на право на спадщину на земельні ділянки (на їх одну другу частку), що розташовані по [ADDRESS] , постановою від 08.05.2019 року уповноваженого державного нотаріуса, Семененко Л.М. було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії (а.с.12), при цьому, до суду з позовом про визнання за нею права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів [PERSON] звернулася 30.07.2019 року (а.с.2), тобто в межах строків, перебачених ст.256 ЦК України. При цьому необхідно зазначити, що в межах розгляду цивільної справи №525/167/16-ц спір між [PERSON] та [PERSON] розглядався щодо розподілу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] , а не щодо земельних ділянок за вищевказаною адресою. Згідно п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника, що перешкоджає позивачу [PERSON] вирішити це питання у позасудовому порядку (враховуючи зміст постанови від 08.05.2019 року за вих. №313/02-31 виконуючого обов`язки в порядку заміщення державного нотаріуса Великобагачанської державної нотаріальної контори, державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори Уманця М.В.), тому в даний час позивач не має можливості виготовити правовстановлюючі документи на ім`я померлої особи, які необхідні для оформлення свідоцтва про право на спадщину на одну другу частину земельних ділянок в межах доводів заявлених позовних вимог. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» передбачено, що якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст.125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. \~ \~ \~ \~Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України. Отже, з урахуванням вищевстановлених та викладених обставин справи, а також того, що відповідач у справі Великобагачанська селищна рада Великобагачанського району Полтавської області по суті не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] , з огляду на сукупність досліджених матеріалів справи та доказів, які надані сторонами на засадах змагальності і диспозитивності, а також предмет спору та зміст позовних вимог, суд приходить до висновку про ухвалення рішення про задоволення позову [PERSON] до Великобагачанської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про визнання права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів в порядку спадкування на 1/2 частину земельних ділянок, в межах заявлених позовних вимог. \~ \~ \~ \~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved