Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

17.07.2014 р. [PERSON] звернулась до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області про повернення дитини. В обґрунтування позову зазначила, що: - рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 червня 2013р. від неї відібрані без позбавлення батьківських прав неповнолітня донька [PERSON], [INFO] та малолітня дитина [PERSON], [INFO] (даної по тексту - малолітня [PERSON], [INFO]); - ухвалюючи дане рішення суд помилково спирався на прокурорські доводи, що вона як мати дітей повністю відсторонилась від виховання дітей, зловживає спиртними напоями, не створила належних умов для утримання та розвитку дітей, на заходи впливу не реагує. Хоча це не зовсім відповідало дійсності. Так вийшло, що до розгляду згадуваної справи в її житті відбулись трагічні події пов'язані зі смертю близьких людей, вона дуже болісно переживала ці втрати, що пояснює те, що вона визнала позов, оскільки не думала, що в неї можуть реально відібрати дітей; - на даний час їй вдалося, оговтатись від тих трагічних подій; - старша донька [PERSON], вже влаштувала своє життя, їй надано повну цивільну дієздатність, вона проживає власним вже дорослим життям; - але залишається інша, незагоєна рана в її серці, це відсутність біля неї малолітньої [PERSON], [INFO], яку було передано органу опіки та піклування Замглайської селищної ради, а далі до прийомної сім'ї в [ADDRESS], оскільки вона не може жити без неї, материнське серце не витримує розлуки; - вона хоче повернути дитину для виховання та піклування про неї, оскільки має житлову квартиру, яка розташована в [ADDRESS] та знаходиться в нормальному стані, придатному для проживання, веде нормальний спосіб життя, спиртних напоїв чи психотропних засобів не вживає, на даний час перебуває на обліку в Ріпкинському районному центрі зайнятості, як безробітна, отримує допомогу по безробіттю, намагається працевлаштуватись на постійну роботу, проживає із «цивільним» чоловіком [PERSON] в якого склалось доброзичливе відношення до її доньки, він готовий взяти на себе обов'язки по вихованню дитини. Посилаючись на наведе, на ч. 3 ст. 170 СК України, на те, що причини, які перешкоджають належному вихованню дитини, а також випадки передбачені п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України відсутні, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 29.09.2014 р., просила повернути їй доньку [PERSON], [INFO]. Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області СТАШКІВА В.Б. від 17 липня 2014 р. в якості співвідповідача була залучена Замглайська селищна рада Ріпкинського району Чернігівської області. 25.07.2014 р. [PERSON] звернулась до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно її малолітньої доньки, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 08.09.2014 р., [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що: - рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.06.2013 р. від [PERSON] відібрана малолітня [PERSON], [INFO] без позбавлення батьківських прав; - розпорядженням Ріпкинської райдержадміністрації від 19.07.2014 (хоча насправді 2013) р. [PERSON] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування; - розпорядженням Щорської райдержадміністрації від 21.08.2014 (хоча насправді 2013) р. було створено прийомну сім'ю в складі її ([PERSON]) та [PERSON] і з 23.08.2014 (хоча насправді 2013) р. малолітню [PERSON], [INFO] без було передано їм в прийомну сім'ю; - фізичний та розумовий стан й стан здоров'я малолітньої дитини з часу передачі їм дитини і на даний час набагато покращився, так як при передачі дитини вказані стани були незадовільними; - ними, як прийомною сім'єю для [PERSON] було створені належні умови для розвитку дитини, що забезпечують її нормальний фізичний, духовний та соціальний розвиток; - за час проживання дитини в прийомній сім'ї, [PERSON] нецікавилась долею дитини, не приїжджала на зустріч з дитиною; - службою у справах дітей Щорської РДА готувались документи щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої дитини та планувалась їх передача за територіальністю до аналогічної служби Ріпкинської РДА; - вказане, на її думку, свідчить про ухилення [PERSON] від виконання обов'язків по утриманню та вихованню своєї дитини та свідчить про необхідність позбавлення батьківських прав відповідачки. Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області СТАШКІВА В.Б. від 31 липня 2014 р. відкрито провадження в справі № 743/1017/14-ц та об'єднано справу № 743/1017/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав в одне провадження зі справою № 743/950/14-ц за позовом [PERSON] до прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області та Замглайської селищної ради Ріпкинського району про повернення дитини. 20.08.2014 року [PERSON] подав до суду, в межах даної справи, позов до прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області та [PERSON] про повернення дитини. В обґрунтування позову зазначив, що: - рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.06.2013 року за позовом прокурора Ріпкинського району Чернігівської області у [PERSON] було відібрано без позбавлення батьківських прав малолітню [PERSON], [INFO], яка в подальшому була передана в прийомну сім'ю [PERSON] на виховання; - він тривалий час проживав (протягом 6 років) та проживає разом із [PERSON] без реєстрації шлюбу, а малолітня [PERSON], [INFO], є його дочкою, що засвідчено внесеним актовим записом про батька дитини до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 липня 2014 року; - він має житло, місце роботи та необхідні матеріальні засоби для забезпечення повноцінного виховання та розвитку дитини, позитивно характеризується за місцем проживання тощо; - жодні судові рішення по відношенню до нього про відібрання дитини, або ж позбавлення його батьківських прав не виносились; - на даний момент обставини які були підставою для відібрання дитини в матері відпали і суд має всі підстави для повернення дитини для виховання в сім'ю. Посилаючись на ст.ст. 140, 171 СК України, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 29.09.2014 р., просив повернути йому доньку [PERSON], [INFO]. 20.08.2014 року [PERSON] звернулась до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON], про позбавлення батьківських прав відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що: - в свідоцтві про народження матір'ю зазначена [PERSON], а інформацію про батька дитини було записано зі слів матері, а саме: «[PERSON]»; - даний позов нею подається як крайній захід, що здійснюється в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO]; - рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.06.2013 р. від [PERSON] відібрана малолітня [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав та встановлено, що [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, зловживає спиртними напоями, не створила належних умов для утримання і розвитку дітей та, як наслідок, діти були негайно відібрані від матері; - розпорядженням Ріпкинської райдержадміністрації від 19.07.2013 р. малолітній [PERSON], [INFO] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування; - розпорядженням Щорської райдержадміністрації від 21.08.2013 р. було створено прийомну сім'ю в складі її ([PERSON]) та [PERSON] і з 23.08.2013 р. малолітню [PERSON], [INFO] було передано їм в прийомну сім'ю, де дитина проживає і на даний час; - коли дитину забирали від матері вона мала незадовільний стан здоров'я, була зовсім недоглянута, відставала в своєму фізичному та розумовому розвитку; - за час проживання в їхній сім'ї малолітня [PERSON], [INFO] стала добре себе почувати, має гарний стан здоров'я, для неї було створено належні умови проживання, що забезпечують нормальний фізичний, духовний та соціальний розвиток, їй приділяється постійна увага, що свідчить про те, що залишення дитини в їхній сім'ї відповідає її дійсним інтересам та сприятиме нормальному фізичному та соціальному розвитку. Навпаки, відібрання дитини від нашої сім'ї буде ще одною психологічною травмою для неї. Тим більше, що в світосприйнятті дитини саме вони з [PERSON] є її батьками; - в ході слухання цивільної справи № 743/950/14-ц встановлено, що [PERSON], коли в неї судовим рішенням була відібрана дитина, разом з [PERSON] у ВДРАЦС Ріпкинського РУЮ Чернігівської області, за їх спільною заявою 30.07.2014 року, було внесено відомості про батька малолітньої [PERSON], [INFO] з «зі слів матері», на «[PERSON]» та було змінено прізвище дитини на [PERSON]; - [PERSON] вказує, що він є біологічним батьком [PERSON] та з самого початку виховував та піклувався про малолітню [PERSON], [INFO]; - в ході розгляду справи [PERSON] не зміг пояснити причини зволікання в юридичному оформленні дитини та причини як він допустив те, що дитина будучи позбавленою батьківського піклування, перебувала 3 місяці у лікарні, та в подальшому була відібрана від матері; - на її думку, не оформлення батьківства дитини відбувалось лише з метою отримання [PERSON] допомоги від держави, як одинокій матері; - за час, як малолітня [PERSON], [INFO] перебуває у них, її біологічний батько жодного разу не цікавився своєю дитиною, навіть ніхто не підозрював про його існування. Він жодного разу до початку розгляду цивільної справи не приїжджав до них, при відсутності перешкод у спілкуванні; - формально «контакт» з дитиною мав місце лише одного разу, 26.08.2014 року, коли [PERSON] разом з [PERSON] приїздили до м. Щорс. Однак фактично контакт не відбувся, оскільки [PERSON] сам не підходив до дитини; - всупереч того, що під час зустрічі [PERSON] та [PERSON] пропонувалось приїжджати до дитини ще без будь-яких обмежень в кількості зустрічей, вказані пропозиції останні проігнорували; - всупереч вимогам ст. ст. 150, 155 СК України, [PERSON], будучи батьком ці вимоги ігнорував раніше та ігнорує на даний час; Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області ЖОВТКА Є.А. від 15 вересня 2014 року відкрито провадження у справі № 743/1175/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2014 року справу № 743/950/14-ц об'єднано в одне провадження зі справою № 743/1175/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В судових засіданнях [PERSON] підтримала поданий нею позов про повернення дитини та підтримала позов [PERSON] до [PERSON], прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини та просила повернути їм малолітню [PERSON], [INFO]. Одночасно заперечила проти задоволення позовів: [PERSON] до неї про позбавлення батьківських прав та [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своєї позиції зазначала, що малолітня [PERSON], [INFO] являється її донькою. При її народженні, в органах РАЦС, з її слів було записано в графі батько «[PERSON]». Вказане було зроблено аби всі її діти були під прізвищем «[PERSON]». Вказала, що в 2013 р. у неї були складні життєві обставини, через які вона зловживала спиртними напоями. В травні-червні 2013 р. вона лікувалась в ЧОПНЛ. Зазначає, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.06.2013 р. від неї відібрана малолітня [PERSON] [INFO], разом з іншою донькою [PERSON], без позбавлення батьківських прав. Вказала, що визнала вказаний позов, але не розуміла наслідків його визнання. Зазначає, що з часу відібрання від неї дитини її образ життя змінився, оскільки вона спиртні напої не вживає, не будучи, при цьому «закодованою». Разом з [PERSON] провели ремонт в квартирі за адресою: [ADDRESS], придбали навісний електрообігрівач. Зазначає, що за час розгляду справи вона уклала з Чернігівобленерго договір на постачання електричної енергії. Вказувала, що стояла на обліку в Ріпкинському РЦЗ, працювала в с.Буянки у фермера, отримувала допомогу по безробіттю. Як на час відібрання дитини, так і на даний час, вона утримує господарство на присадибній ділянці батька в [ADDRESS], де проживає її син [PERSON], який є інвалідом. Зазначає, що в серпні 2013 р. з останнім трапився нещасний випадок. Всі сили та гроші вона потратила аби поставити сина «на ноги». Вказане пояснює її зволікання в спілкуванні з донькою [PERSON], яка була у неї відібрана. Інший її син [PERSON] працює в м.Москва на будівництві. Старша донька [PERSON] набула повну цивільну дієздатність, народивши їй онука [PERSON]. Зауважує, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] хвилюються аби вони не втратили зв'язок з сестрою малолітньою [PERSON], [INFO]. Зазначає, що вона неодноразово зверталась до служби у справах дітей Ріпкинської РДА щодо надання можливості спілкування з дитиною. В той же час, начальник цієї служби Савенко В.О. всіляко унеможливлювала дану зустріч. До розгляду справи вона не знала точне місце перебування дитини. Під час розгляду справи в суді, а саме 29 липня 2014 р. вона приїздила до м.Щорс на зустріч з дитиною. Проте, прийомний батько [PERSON] повідомив, що малолітня [PERSON], [INFO] перебуває на відпочинку з [PERSON] поза межами Чернігівської області. Вважає, що малолітню [PERSON], [INFO] прийомні батьки проти неї настроюють. Показовим прикладом для цього є зустріч з дитиною 26 серпня 2014 р., яка відбулась в приміщенні ССД Щорської РДА, в присутності прийомних батьків. Малолітня [PERSON], [INFO] впізнала її та [PERSON]. Вказує, що дійсно вони накупили їй іграшок. Проте, не вважає, що саме іграшками хотіли привернути увагу дитини. Зазначає, що донька при зустрічі була скута. Також зазначає, що зустріч 29 серпня 2014 р. в м.Щорс з прийомною сім'єю не відбулась через об'єктивні причини, а саме через те, що їх в той день затримали працівники Щорського РВ УМВС, аби перевірити повідомлення [PERSON] про погрози з їхнього боку. У зв'язку з цим, вони запізнились на зустріч. Вважає, що [PERSON] мали можливість піти їм на зустріч та незважаючи на запізнення, організувати зустріч з дитиною. Вважає, що дитина в прийомній сім'ї утримується незаконно, так як у неї є батько. В судових засіданнях [PERSON] та її представник Кушнеренко Є.Ю. не підтримали позов [PERSON] до Замглайської селищної ради Ріпкинського району, прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини та заперечили проти позову [PERSON] до [PERSON], прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини. Підтримали подані [PERSON] позови до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своєї позиції зазначали, що: - рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.06.2013 р. від [PERSON] відібрана малолітня [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав; - розпорядженням Ріпкинської райдержадміністрації від 19.07.2013 р. малолітня [PERSON], [INFO] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування; - розпорядженням Щорської райдержадміністрації від 21.08.2013 р. було створено прийомну сім'ю в складі [PERSON] та [PERSON] і з 23.08.2013 р. малолітню [PERSON], [INFO] було передано в прийомну сім'ю; - під час передачі малолітньої дитини в прийомну сім'ю її стан здоров'я був незадовільним, остання мала проблеми з носиком, були певні неврологічні відхилення, відставала в розвитку, були відсутні навички в спілкуванні, в суспільному житті була пасивна, погано розмовляла; - [PERSON] займалась з малолітньою [PERSON], [INFO], остання навчилась писати, читати, знає вірші на пам'ять, стала активна в суспільному житті, розкута, зникли проблеми зі здоров'ям, оскільки часто вона возить дитину на відпочинок; - малолітня [PERSON], [INFO] була похрещена; - [PERSON] та [PERSON] всіляко проявляють свою любов до дитини, а дитина всіляко приділяє любов до них. Таким чином, в сукупності з іншими матеріалами справи, [PERSON] вважає, що малолітня [PERSON], [INFO] за час проведений в прийомній сім'ї значно окріпла здоров'ям, досягла значних успіхів в розвитку, адаптувалась в прийомній сім'ї та залишення її в прийомній сім'ї відповідає її інтересам, а позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відповідає якнайкращим інтересам малолітньої [PERSON], [INFO]. Також [PERSON] та Кушнеренко Є.Ю. в обґрунтування своєї позиції зазначали, що: - біологічний батько малолітньої [PERSON], [INFO] - [PERSON] з 13 серпня 2010 р. по 30 липня 2014 р. в органах РАЦС не оформлював батьківство на себе; - в ході розгляду справи [PERSON] не зміг пояснити причини зволікання в юридичному оформленні дитини та причини як він допустив те, що дитина будучи позбавленою батьківського піклування, перебувала 3 місяці у лікарні та була відібрана від матері; - поверненню дитини [PERSON] та [PERSON] заважає і те, що відсутній дозвіл РЕМ на користування в квартирі за адресою: [ADDRESS] електрообладнання, що є небезпечним для дитини; - протягом перебування малолітньої [PERSON], [INFO] в прийомній сім'ї і до відкриття провадження по справі, [PERSON] жодного разу не робила спроб вийти на контакт та поспілкуватись з дитиною; - з прийомною сім'єю виходила на контакт старша сестра малолітньої [PERSON], [INFO] - [PERSON]; - під час перебування справи в суді, 29 липня 2014 р. [PERSON], будучи в м.Щорс, дійсно виходила на контакт з [PERSON], однак [PERSON] була з дитиною на відпочинку в м. Одеса, у зв'язку з чим контакт не відбувся; - 26 серпня 2014 р. в приміщенні служби у справах дітей Щорської РДА, в їхній присутності, відбулась зустріч [PERSON] та [PERSON] з дитиною, що зафіксована частинами на відеокамеру; - дане спілкування негативно вплинуло на психологічне здоров'я дитини та під час тихого часу у дитини трапилась істерика, вона не хотіла [PERSON] відпускати; - під час спілкування [PERSON] не проявив належної уваги до дитини, вона його не впізнала; - не вийшов контакт з малолітньою [PERSON], [INFO] і у [PERSON], так як остання робила акцент на привезених іграшках; - 29 серпня 2014 р. у дитини, в присутності з прийомною сім'єю, мала відбутися зустріч з [PERSON] та [PERSON]. Однак останні в обумовлений час не з'явились, та враховуючи пізній час, зустріч не відбулась. Таким чином, [PERSON] вважає, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від своїх обов'язків, передбачених ст.. 150 СК України, по вихованню малолітньої [PERSON], [INFO]. В судових засіданнях [PERSON] підтримав поданий ним позов до [PERSON], прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини, висловився про підтримку позову [PERSON] до Замглайської селищної ради Ріпкинського району, прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини та просив повернути їм малолітню [PERSON], [INFO]. Одночасно заперечив проти задоволення позовів: [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та [PERSON] до нього про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своєї позиції зазначав, що він є біологічним батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Зазначив, що він протягом тривалого часу, в т.ч. з 13 серпня 2010 року мешкає разом з [PERSON]. Зазначив, що він не зареєстрував [PERSON] на себе в органах РАЦС через бажання [PERSON] щоб усі її діти були під одним прізвищем «[PERSON]». Не зміг пояснити, чому він допустив те, що у [PERSON] дитина була відібрана в судовому порядку в 2013 р.. Вказав, що в силу своєї роботи (працює на особу, яка займається купівлею-продажем зерна) та частими відрядженнями, його часто не буває дома. Вказує, що він отримує достатньо доходу, аби утримувати дружину та дитину. Зауважив, що офіційно трудові відносини оформив з ФОП [PERSON] під час розгляду даної справи. Зазначив, що з моменту відібрання дитини, вони належним чином оформили правову підставу проживання в квартирі, він зареєструвався на житлову площу, провели косметичний ремонт в квартирі, купили меблі, купили плазмовий телевізор, електрообладнання, яке дозволяє обігрівати кімнату, придбані іграшки. Зазначає, що 30 липня 2014 р. він разом з [PERSON] подали спільну заяву про визнання батьківства. Саме з цього часу, він набув прав та обов'язків батька. Саме з підстав відсутності судових рішень про відібрання у нього дитини, з підстав наявності в провадженні суду даної справи, він звернувся безпосередньо до Ріпкинського районного суду Чернігівської області про повернення йому дитини, а не до органів опіки і піклування і служб у справах дітей з заявою про передачу дитини. Зазначає, що начальник служби у справах дітей Щорської РДА робила неможливим написання ним вказаної заяви, вже під час подачі позову до суду. Вказує, що від нього дитину примусово не відбирали, він не позбавлений батьківських прав. Зазначає, що під час розгляду даної справи [PERSON] неодноразово робила спробу спілкуватись з дитиною в телефонному порядку. Вони 2 рази їздили в м.Щорс на зустріч з дитиною. Вважає, що в один з разів сім'єю [PERSON] було створено перешкоду в спілкуванні з дитиною, оскільки в означений час вони не зустрілись з дитиною через те, що їх допитували в міліцейському відділку з приводу повідомлення про вчиненнями ними порушень закону за попередній раз. Зазначає, що при зустрічі з дитиною, яка відбулась 26 серпня 2014 р. в службі у справах дітей Щорської РДА в їхній присутності, було багато сторонніх людей, тому дитина належним чином не розкрилась. Вважає, що відеозапис повністю суду не представлений, а на диску наявні лише моменти, які потрібні стороні [PERSON]. Вважає, що в разі коли йому повернуть дитину, він разом з дитиною буде проживати окремо від [PERSON], яка буде проживати разом з своїм батьком та сином [PERSON] в приватному секторі. В судових засіданнях старший прокурор прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON] та прокурор цієї ж прокуратури [PERSON] заперечили проти позовів [PERSON] до Замглайської селищної ради Ріпкинського району, прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини та проти позову [PERSON] до [PERSON], прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини. Підтримали подані [PERSON] позови: до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своєї позиції зазначали, що: - позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відповідає якнайкращим інтересам малолітньої дитини [PERSON]; - за час проживання в прийомній сім'ї [PERSON] та [PERSON] малолітній [PERSON], [INFO] створені належні умови для проживання, так як у дитини окрема кімната, дитина ходить в дитячий садок, в якому працює її прийомна матір [PERSON]; - за час проживання в прийомній сім'ї [PERSON] та [PERSON] у малолітньої [PERSON], [INFO] покращилось фізичне та психологічне здоров'я; - біологічний батько [PERSON] з 13 серпня 2010 р. по 30 липня 2014 р. в органах РАЦС не оформлював батьківство на себе; - заяву про визнання батьківства він та [PERSON] подали 30 липня 2014 р. коли вже було відкрито провадження по справі; - в ході розгляду справи [PERSON] не зміг пояснити причини зволікання в юридичному оформленні дитини та причини як він допустив те, що дитина будучи позбавленою батьківського піклування, перебувала 3 місяці у лікарні та була відібрана від матері; - [PERSON] не усунула підстави, що слугували відібранню дітей, оскільки, при відсутності перешкод у спілкуванні з дитиною, остання з часу відібрання дитини і до відкриття провадження по справі особисто не робила спроб поспілкуватись з дитиною та сім'єю [PERSON], всі спроби спілкування були під час перебування справи в провадженні суду; - з відеозапису зустрічі між [PERSON], [PERSON] з дитиною в присутності [PERSON] видно, що таке спілкування негативно вплинуло на психологічне здоров'я малолітньої [PERSON], [INFO], - поверненню дитини [PERSON] та [PERSON] заважає і те, що квартира за адресою: [ADDRESS] не готова для проживання малолітньої дитини в осінньо-зимовий період. В судових засіданнях представник Замглайської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області [PERSON], при вирішенні позовів: [PERSON] до Замглайської селищної ради Ріпкинського району, прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини; [PERSON] до [PERSON], прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини; [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав поклався на розсуд суду. При цьому, підтримав висновки органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], про не доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], про не доцільність повернення малолітньої [PERSON], [INFO] матері [PERSON], про не доцільність повернення малолітньої [PERSON], [INFO] батьку [PERSON]. В обґрунтування своєї позиції зазначав, що влітку 2013 р. гостро постало питання про самоусунення [PERSON] від виховання своїх дітей: [PERSON] та малолітньої [PERSON], [INFO]. Орган опіки і піклування виконавчого комітету селищної ради прийняв рішення негайно відібрати дітей від матері. При цьому, ними не ініційовано питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав, у зв'язку з поведінкою [PERSON], який на той час не мав юридичних прав на малолітню [PERSON], [INFO]. Одночасно прокуратурою району було ініційовано питання про відібрання дітей в судовому порядку. Зазначає, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.06.2013 р. від [PERSON] відібрані неповнолітня [PERSON] та малолітня [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав. При цьому, [PERSON] була поміщена до лікарні. В подальшому розпорядженням Ріпкинської РДА та Щорської РДА, дитина була влаштована в прийомну сім'ю в м.Щорс. За період часу, що минув від відібрання дітей, [PERSON] дещо змінила спосіб життя, стала не з'являтись в громадських місцях в п'яному виді, з її слів перестала вживати спиртні напої, отримала ордер на проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS], [PERSON] зареєструвався за вказаним адресом. Крім того, [PERSON] та [PERSON] зробили в квартирі ремонт. В той же час, в установленому порядку не отримано дозволу РЕМ на встановлення електрообладнання, не повністю закінчені роботи по водопостачанню квартири. У зв'язку з цим, житло в осінньо-зимовий період не придатне для проживання маленької дитини, що і сталою підставою для дачі висновку про недоцільність повернення дитини [PERSON], яке розглядалось на виконкомі не один раз. Вказав, що [PERSON] характеризується по селищній раді позитивно, працював неофіційно. В той же час, підставою для дачі висновку про доцільність позбавлення його прав стало виключно в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], якій в м.Щорс створені відмінні умови проживання і яка дуже прив'язалась до прийомних батьків. В судових засіданнях представник Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області Савенко В.О. заперечила проти позовів [PERSON] до Замглайської селищної ради Ріпкинського району, прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини та проти позову [PERSON] до [PERSON], прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини. Підтримала подані [PERSON] позови: до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своєї позиції зазначала, що рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.06.2013 р. від [PERSON] відібрані без позбавлення батьківських прав неповнолітня донька [PERSON], [INFO] та малолітня [PERSON], [INFO]. Вважає, що орган опіки і піклування Замглайської селищної ради проявив не достатню принциповість при вирішенні влітку 2013 р. питання про самоусунення [PERSON] від виховання дітей, оскільки в тому разі повинно було вирішуватись питання не про відібрання дітей у матері без позбавлення батьківських прав, а про повноцінне позбавлення [PERSON] батьківських прав. Зазначила, що розпорядженням Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 19 липня 2013 р. надано малолітній [PERSON], [INFO] статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а розпорядженням Щорської районної державної адміністрації Чернігівської області від 21 серпня 2013 р. створено прийомну сім'ю на базі сім'ї [PERSON] та [PERSON] та влаштовано малолітню [PERSON], [INFO] до прийомної сім'ї. Зауважила, що [PERSON] зловживала спиртним напоями та лікувалась в ЧОПНЛ з 29.05.2013 р. по 04.06.2013 р.. Зі слів мешканців [ADDRESS], і наразі [PERSON] зловживає спиртними напоями. Вважає, що матеріально-побутові умови сім'ї в квартирі за адресою: [ADDRESS] покращились в порівняні з тим, як відбирали дитину. Проте, [PERSON] не отримала в РЕМ дозвіл на встановлення в квартирі електрообладнання, що унеможливлює безпечне проживання в квартирі малолітньої дитини. Зазначила, що [PERSON] в центрі зайнятості була зареєстрована протягом не тривалого часу, на даний час допомогу по безробіттю не отримує. Вказує, що неповнолітня [PERSON] відносно, якої також було прийнято рішення про відібрання дитини, у зв'язку з народженням дитини, за розпорядженням Ріпкинської РДА, набула повної цивільної дієздатності. Зазначає, що інформацію про перебування дитини в прийомній сім'ї вона не приховувала від [PERSON], так як про нього вона повідомила її доньку [PERSON]. Вважає, що саме [PERSON] та сини [PERSON] та [PERSON] настроюють мати на їх возз'єднання, тобто це не її ініціатива. Вказує, що неодноразово проводила профілактичні бесіди з [PERSON] та роз'яснювала необхідність спілкування з дитиною. Зазначає, що до неї, як до начальника служби у справах дітей Ріпкинської РДА з письмовими зверненнями з приводу наявності перепон у спілкуванні з дитиною [PERSON] не зверталась. Зазначила, що [PERSON], як чоловік [PERSON] та біологічний батько малолітньої [PERSON], [INFO] належним чином не контролював поведінку [PERSON], яка зловживала спиртними напоями та ухилялась від виховання дитини, що стало підставою для відібрання у неї дитини. Зазначила, що [PERSON] в разі визнання батьківства, в силу положень СК України, мав при відібранні малолітньої [PERSON], [INFO] у [PERSON] переважне право на передачу йому дитини. В той же час, [PERSON] визнав батьківство не після суду про відібрання дитини, а під час даного судового розгляду. Тобто, своєю бездіяльністю дозволив передачу дитини в прийомну сім'ю. Таким чином і [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Вважає, що у такий спосіб [PERSON] та [PERSON] унеможливлюють перебування малолітньої [PERSON], [INFO] в прийомній сім'ї [PERSON], де їй створені належні умови для проживання. Зазначила, що після юридичного оформлення батьківства [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO], згідно з розпорядженням Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 20 серпня 2014 р. малолітня [PERSON], [INFO] втратила статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Як їй відомо, то розпорядженням Щорської районної державної адміністрації Чернігівської області припинено перебування в прийомній сім'ї [PERSON] та [PERSON] малолітньої [PERSON], [INFO] та залишено дитину у вказаній сім'ї до прийняття рішення в даній справі. Вказала, що в залежності від прийнятого рішення судом буде вирішена доля дитини, чи вона буде передана батькам, чи буде влаштована в центр с.Хмільниця. Просила врахувати інтереси дитини при розв'язанні даного спору. В судових засіданнях представник Щорської районної державної адміністрації Чернігівської області Лихошерст С.П. заперечила проти позовів [PERSON] до Замглайської селищної ради Ріпкинського району, прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини та проти позову [PERSON] до [PERSON], прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини. Підтримала подані [PERSON] позови: до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своєї позиції зазначала, що розпорядженням Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 19 липня 2013 р. надано малолітній [PERSON], [INFO] статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а розпорядженням Щорської районної державної адміністрації Чернігівської області від 21 серпня 2013 р. створено прийомну сім'ю на базі сім'ї [PERSON] та [PERSON] та влаштовано 23 серпня 2013 р. малолітню [PERSON], [INFO] до прийомної сім'ї. Вважає прийомну сім'ю [PERSON] найкращою прийомною сім'єю в Щорському районі, так як жодних нарікань до них з часу створення не було, вони створили відмінні умови для проживання, виховання дитини, стан її здоров'я та рівень розвитку покращились. Вказує, що дитина відвідує дитячий садочок, де прийомна мати [PERSON] працює вихователем музики. Вказала, що не дивлячись на те, що будинок [ADDRESS], прийомній сім'ї не належить, проте у дитини є власна кімната, в якій створені належні умови для розвитку. Вказує, що до розгляду справи в Ріпкинському районному суді ні мати [PERSON], ні біологічний батько [PERSON] жодного разу з нею, як начальником служби у справах дітей Щорської РДА не зв'язувались. Вказувала, що вона не чинила перешкод у спілкуванні [PERSON] та [PERSON] у спілкуванні з малолітньою [PERSON], [INFO] під час перебування справи в провадженні суду. Двічі [PERSON] та [PERSON] приїздили до служби у справах дітей Щорської РДА, з метою організації зустрічі з прийомною сім'єю. Так, 26 серпня 2014 р. у її кабінеті була організована зустріч між [PERSON], [PERSON] та малолітньою [PERSON], [INFO], в присутності прийомних батьків [PERSON] та [PERSON]. Вважає, що батько дитини [PERSON] належним чином уваги при зустрічі з дитиною не приділив, а до матері [PERSON] дитина була не прихильна, важко з нею йшла на контакт. Визнала, що [PERSON] та [PERSON] привозили дитині іграшки. Визнала, що в інший раз при приїзді [PERSON], [PERSON] в м.Щорс зустріч між біологічною та прийомною сім'ями не відбувся, у зв'язку з тим, що [PERSON], [PERSON] запізнились на зустріч. Зазначила, що після юридичного оформлення батьківства [PERSON] відносно малолітньої [PERSON], [INFO], згідно з розпорядженням Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 20 серпня 2014 р. малолітня [PERSON], [INFO] втратила статус дитини, позбавленої батьківського піклування, а розпорядженням Щорської районної державної адміністрації Чернігівської області від 19 вересня 2014 р. припинено з 22 вересня 2014 р. перебування в прийомній сім'ї [PERSON] та [PERSON] малолітньої [PERSON], [INFO] та залишено дитину у вказаній сім'ї до прийняття рішення в даній справі. В судовому засіданні, яке відбулось 20 серпня 2014 р. представник Щорської міської ради Чернігівської області [PERSON] підтримала поданий [PERSON] позов до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своєї позиції вказала, що вона повністю підтримує висновок органу опіки і піклування Щорської міської ради Чернігівської області від 19.08.2014 р. № 03-06/568 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітньої [PERSON], [INFO], що відповідає інтересам дитини. Зазначає, що чіткої відповіді щодо того, який орган опіки і піклування повинен давати висновок про доцільність / не доцільність позбавлення дитини батьківських прав за місцем проживання батьків, чи за місцем перебування дитини в законодавстві не має, тому суд повинен оцінити висновки органів опіки і піклування, як Щорської міської ради, так і Замглайської селищної ради та прийняти рішення в інтересах дитини. Зазначила, що не підтримує позов [PERSON] до Замглайської селищної ради Ріпкинського району, прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини та позов [PERSON] до [PERSON], прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини. В поданій до суду заяві (в межах справи № 743/1175/14-ц) Щорський міський голова підтримав позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Заслухавши пояснення [PERSON], [PERSON], її представника Кушнеренка Є.Ю., [PERSON], старшого прокурора прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області Софієнка В.В., прокурора прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області Ковези І.А., представника Замглайської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області Красківського С.В., представника Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області Савенко В.О., представника Щорської районної державної адміністрації Чернігівської області Лихошерст С.П., представника Щорської міської ради Чернігівської області Климік О.О., показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] дослідивши матеріали даної об'єднаної справи, суд приходить до наступних висновків. Встановлені обставини щодо народження та походження малолітньої [PERSON], [INFO], перебування її в біологічній сім'ї, відібрання її від матері, влаштування її в прийомну сім'ю. В актовому записі про народження [PERSON], [INFO] від 27 серпня 2010 р. № 15, вчиненому ВРАЦС Ріпкинського РУЮ: - в графі «Відомості про матір» вказана [PERSON], [INFO], громадянка України; - в графі «Відомості про батька», згідно заяви [PERSON] від 27.08.2010 р. та згідно ч. 1 ст. 135 СК України вказаний «[PERSON]», громадянин України. В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] від 27 серпня 2010 р. (серія [NUMBER]), виданому ВРАЦС Ріпкинського РУЮ: - в графі «Батько», вказаний «[PERSON]», громадянин України; - в графі «Мати» вказана [PERSON], громадянка України. Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25.06.2013 р. (справа № 743/926/13-ц), яке набрало чинності 08.07.2013 р. прийнято визнання [PERSON] позову прокурора Ріпкинського району Чернігівської області до неї про відібрання дітей від матері, без позбавлення батьківських прав та від [PERSON] відібрані без позбавлення батьківських прав неповнолітня донька [PERSON], [INFO] та малолітня [PERSON], [INFO], з передачею дітей органу опіки і піклування Замглайської селищної ради Ріпкинського району. Слід зауважити, що суд при винесенні рішення обставини справи не досліджував, а лише перевірив, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб. Крім того, суд в рішенні вказав, що відсутнє волевиявлення будь-яких осіб про передачу їм дітей, тому діти передані органу опіки і піклування Замглайської селищної ради Ріпкинського району. Згідно розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 19 липня 2013 р. № 198 надано неповнолітній [PERSON], [INFO] та малолітній [PERSON], [INFO] статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно розпорядження Щорської районної державної адміністрації Чернігівської області від 21 серпня 2013 р. № 250 створено прийомну сім'ю на базі сім'ї [PERSON] та [PERSON] ([ADDRESS]) та влаштовано 23 серпня 2013 р. до прийомної сім'ї для виховання та спільного проживання дитину, позбавлену батьківського піклування [PERSON], [INFO], яка перебуває на первинному обліку в службі у справах дітей Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області, як дитина, позбавлена батьківського піклування. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 30 липня 2014 р. подали до ВДРАЦС РС Ріпкинського РУЮ, у відповідності до ст. 126 СК України, заяву матері та батька про визнання батьківства, де вказали повні дані щодо батька та матері та вказали про зміну прізвища дитини на «[PERSON]». 30 липня 2014 р. ВДРАЦС РС Ріпкинського РУЮ, на підставі цієї заяви, в актовому записі про народження [PERSON], [INFO] від 27 серпня 2010 р. № 15 змінено: - прізвище дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]»; - відомості в графі «Відомості про батька» та вказано, що батьком дитини являється [PERSON], [INFO], громадянин України, [ADDRESS]. 30 липня 2014 р. ВДРАЦС РС Ріпкинського РУЮ видав повторне свідоцтво про народження (серія [NUMBER]) [PERSON], [INFO], в якому вказано: - в графі «Батько» вказаний: «[PERSON], громадянин України»; - в графі «Мати» вказана: «[PERSON], громадянка України». На підставі свідоцтва про народження (серія [NUMBER]) від 30 липня 2014 р., Ріпкинською районною державною адміністрацією Чернігівської області видано розпорядження від 20 серпня 2014 р. № 360, згідно якого малолітня [PERSON], [INFO] вважається такою, що втратила статус дитини, позбавленої батьківського піклування. На підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації Чернігівської області від 20 серпня 2014 р. № 360 та на підставі заяви [PERSON] та [PERSON], Щорською районною державною адміністрацією Чернігівської області було видано розпорядження від 19 вересня 2014 р. № 255, згідно якого: - припинено з 22 вересня 2014 р. перебування в прийомній сім'ї [PERSON] та [PERSON] ([ADDRESS]) малолітньої [PERSON], [INFO], у зв'язку з втратою нею статусу дитини, позбавленої батьківського піклування; - припинено дію розпорядження Щорської районної державної адміністрації Чернігівської області від 21 серпня 2013 р. № 250 «Про створення прийомної сім'ї та влаштування дитини» в частині влаштування малолітньої [PERSON], [INFO]; - договір № 1 «Про влаштування дитини на виховання та спільне проживання у прийомну сім'ю», укладений 23 серпня 2013 року між Щорською районною державною адміністрацією та прийомними батьками [PERSON] і [PERSON] визнано таким, що втратив чинність; - призупинено з 22 вересня 2014 року функціонування прийомної сім'ї [PERSON] і [PERSON], у зв'язку з вибуттям з неї прийомної дитини до моменту влаштування в сім'ю іншої дитини; - малолітню [PERSON], [INFO], визнано такою, що вибула з прийомної сім'ї, та залишено дитину проживати в родині [PERSON] до прийняття рішення Ріпкинським районним судом по цивільним справам щодо повернення дитини батьку, позбавлення його батьківських прав, поновлення в батьківських правах матері, позбавлення її батьківських прав. Встановлені обставини щодо умов проживання [PERSON], її поведінки після відібрання у неї дитини в судовому порядку. З комісійного акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] в складі Замглайського селищного голови Красківського О.С., депутата селищної ради Сусло А.В., працівника з благоустрою селища [PERSON] від 1 липня 2014 р. вбачається, що [PERSON] проживає разом з [PERSON] в [ADDRESS] в однокімнатній квартирі, житловою площею 11,8 кв.м., в якому зроблений косметичний ремонт (поклеєні шпалери, пофарбовано), в якому немає опалення, взимку обігріваються електрообігрівачем, будинок обладнаний централізованим водопостачанням та водовідведенням, санітарний стан приміщення задовільний. З характеристики Замглайської селищної ради на [PERSON] від 01.07.2014 р. вбачається, що: - остання має двох дорослих синів та двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO] та малолітню [PERSON], [INFO], які відібрані у неї в судовому порядку; - остання характеризується позитивно, оскільки зі слів сусідів, в останній час веде нормальний спосіб життя, перестала вживати алкогольні напої; - до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку не притягувалась; - компрометуючі дані на [PERSON] відсутні. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON]: - не перебуває на обліку в диспансерному відділенні Чернігівської ОПНЛ; - з 29.05.2013 р. по 04.06.2013 р. перебувала на стаціонарному лікуванні в Чернігівській ОПНЛ з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю..». Судом встановлено, що: - [PERSON] звернулась до Ріпкинського районного центру зайнятості 4 червня 2014 р.; - згідно наказу Ріпкинського РЦЗ № НТ140605 від 5 червня 2014 р. [PERSON] надано статус безробітної з 4 червня 2014 р.; - згідно наказу Ріпкинського РЦЗ № НТ140611 від 11 червня 2014 р. [PERSON] призначено допомогу по безробіттю з 11 червня 2014 р. по 5 липня 2014 р. та розпочато з 11 червня 2014 р. її виплату; - згідно наказу Ріпкинського РЦЗ № НТ140723 від 23 липня 2014 р. [PERSON] припинено з 22 липня 2014 р. виплату допомоги по безробіттю, у зв'язку з працевлаштуванням безробітної; - [PERSON] повторно звернулась до Ріпкинського районного центру зайнятості 4 серпня 2014 р. для отримання консультацій; - згідно наказу Ріпкинського РЦЗ № НТ140807 від 7 серпня 2014 р. [PERSON] надано статус безробітної з 5 серпня 2014 р.; - згідно наказу Ріпкинського РЦЗ № НТ140812 від 12 серпня 2014 р. [PERSON] призначено допомогу по безробіттю з 12 серпня 2014 р. по 26 червня 2014 р. та скорочено виплату допомоги по безробіттю, у зв'язку зі звільненням безробітної з останнього місця роботи за власним бажанням без поважних причин на строк 90 календарних днів з 12 серпня 2014 р. по 9 листопада 2014 р.; - за червень-липень 2014 р. виплачено 731 грн. 17 коп. допомоги по безробіттю. Судом встановлено, що 22 липня 2014 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено Трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, який був зареєстрований в Ріпкинському РЦЗ 22 липня 2014 р. за № 25621400096, на строк з 22 липня 2014 р. по 31 липня 2014 р., за умовами, якого остання була зобов'язана виконувати підсобну та допоміжну роботу з прополки с/г культур, з заробітною платою 1220 грн. (за фактично відпрацьований час), а вже 23 липня 2014 вказаний трудовий договір було розірвано сторонами за ст. 38 КУпАП (за власним бажанням), з зняттям договору з реєстрації з 23 липня 2014 р.. Згідно рішення виконавчого комітету Замглайської селищної ради Ріпкинського району від 21 листопада 2013 р. № 54 «Про надання дозволу на проживання та реєстрацію за місцем проживання» надано [PERSON] та її дітям: малолітній [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] надано дозвіл на проживання та реєстрацію за місцем проживання за адресою: [ADDRESS]. На підставі цього рішення, вказаним особам та [PERSON] 28 січня 2014 р. видано ордер № 304 на проживання в цій квартирі, який дійсний до 30.05.2014 р.. 3 вересня 2014 р. між [PERSON] та ПАТ «Чернігівобленерго», в особі директора Ріпкинського РЕМ Терешенка М.М. було укладено договір № 747/554-1 про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] та угоду про внесення доповнень до нього. Встановлені обставини щодо умов проживання [PERSON] та його працевлаштованості. З комісійного акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] в складі Замглайського селищного голови Красківського О.С., депутата селищної ради Рекун Л.М., провідного спеціаліста Ріпкинського ЦСССДМ Антонік Г.В. від 2 серпня 2014 р. вбачається, що [PERSON] проживає разом з [PERSON] в [ADDRESS] в однокімнатній квартирі, житловою площею 11,8 кв.м., в якому зроблений косметичний ремонт (поклеєні шпалери, пофарбовано), в якому немає опалення, взимку обігріваються електрообігрівачем, будинок обладнаний централізованим водопостачанням та водовідведенням, санітарний стан приміщення задовільний, в кімнаті поставлено пластикове вікно, в кухні нова газова плита, у ванній кімнаті встановлений бойлер. По справі встановлено, що [PERSON] позитивно характеризується Замглайською селищною радою, до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку не притягувався та компрометуючі дані щодо нього відсутні. Судом встановлено, що 6 серпня 2014 р. між [PERSON] та [PERSON] укладено Трудовий договір між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, який був зареєстрований в Ріпкинському РЦЗ 6 серпня 2014 р. за № 25621400108, безстроково, за умовами якого, останній зобов'язаний виконувати роботу продавця на ринку, з заробітною платою 610 грн., а 7 серпня 2014 р. укладено додаток між ними до вказаного договору. Встановлені обставини щодо умов перебування дитини в прийомній сім'ї [PERSON] та матеріально-побутових умов проживання прийомної сім'ї [PERSON], щодо стану здоров'я та розвитку малолітньої [PERSON], [INFO]. З Висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток малолітньої [PERSON], [INFO] від 2 вересня 2013 р. ЛКК Щорської ЦРЛ вбачається, що остання здорова. З Висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини малолітньої [PERSON], [INFO] від 27 березня 2014 р. ЛКК Щорської ЦРЛ вбачається, що остання здорова. По справі встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO] знаходиться під наглядом дитячої консультації КУ «Щорського районного ЦПМСД» з 27.08.2013 р. по 23.07.2014 р. та що прийомна мати [PERSON] постійно проявляла увагу та своєчасно зверталась до лікувальної установи. По справі встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO] знаходиться під наглядом ЛОР-лікаря Щорської ЦРЛ з 02.10.2013 р. по 23.07.2014 р. з приводу хронічного риніту, зверталась 20 липня 2014 р. до лікаря психіатра після спілкування з [PERSON] та їй був встановлений діагноз тривожний розлад внаслідок очкування розлуки. З листа начальника Щорського районного центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді від 24 липня 2014 р. № 245, з картки № 2 здійснення супервізій прийомної сім'ї [PERSON], з характеристик на малолітню [PERSON], [INFO] з ДНЗ № 1 (м.Щорс) та з показань свідка [PERSON], яка здійснює соціальне супроводження прийомної сім'ї [PERSON], показань свідка [PERSON], як психолога-вихователя ДНЗ № 1 (м.Щорс), з показань свідка [PERSON] та з відеозаписів зустрічі [PERSON] та психічного стану дитини після зустрічі з біологічними батьками вбачається, що: - малолітня [PERSON], [INFO] відвідує ДНЗ № 1 (м.Щорс) з вересня 2013 р., де характеризується позитивно; - на момент прийняття малолітня [PERSON], [INFO] до вказаного ДНЗ дитина була психічно неврівноважена, відставала в розвитку, були відсутні навички в спілкуванні, неохайна була в їжі, майже не розмовляла, неадекватно реагувала на зауваження, в суспільному житті була пасивна; - в прийомній сім'ї [PERSON] для дівчинки створені всі належні умови, для виховання та проживання, вона має необхідні засоби гігієни, повноцінне збалансоване харчування, забезпечена взуттям та одягом, має багато різноманітних іграшок та розвиваючих ігор, має окрему затишну кімнату, ліжко, письмовий стіл; - за час функціонування прийомної родини [PERSON] конфліктних ситуацій та проблем, з якими б не могли впоратись прийомні батьки, не виникало; - [PERSON] та [PERSON] в ході соціального супроводження прийомної сім'ї тісно співпрацювали з спеціалістами Центру, прислухалися де їх порад; - в результаті дитина дуже швидко адаптувалася до умов прийомної родини та дуже прив'язалася до прийомних батьків; - за час проживання в прийомній родині в розвитку малолітньої [PERSON], [INFO] відбулися значні позитивні зміни, у дівчинки активно почала розвиватись мова, вона стала комунікабельною, завжди весела, відкрита, адаптувалась до дитячого садка, бере участь у всіх заходах, позитивно спілкується з однолітками; - під час спілкування [PERSON] та [PERSON] з малолітньою [PERSON], [INFO], яка відбулась 26 серпня 2014 р. остання не проявляла великої радості та повноцінний контакт не вийшов, а після спілкування у останньої був пригнічений настрій. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON]. на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебувають, позитивно характеризуються по місцю проживання, [PERSON] позитивно характеризується по місцю роботи в ДНЗ № 1 (м.Щорс). По справі встановлено, що [PERSON] працюючи в ДНЗ № 1 (м.Щорс) за січень-червень 2014 р. отримала заробітну плату в сумі 16 191 грн. 57 коп.. За даними Щорського відділення Корюківської ОДПІ [PERSON], будучи приватним підприємцем, з 01.01.2014 р. по 30.06.2014 р. отримав дохід в сумі 84 930 грн.. Актом обстеження житлових умов [PERSON] від 9 вересня 2014 р. Щорської міської ради, актом обстеження умов проживання служби у справах дітей Щорської РДА та наявними фотографіями доводиться, що [PERSON], [PERSON], разом з малолітньою [PERSON], [INFO] та батьком [PERSON] - [PERSON] та дружиною останнього [PERSON] проживають в належному [PERSON], на праві власності, житловому будинку [ADDRESS], житловою площею 69,6 кв.м., який має 1 поверх, 4 кімнати, 2 передні, кухня, ванна, 3 коридори, котельня, тамбур, мансарда, дві комори. В будинку наявний водопровід, газ та каналізація. Суд вважає за необхідне, з урахуванням встановлених вище обставин, з урахуванням відмінностей в предметах спорів, з урахуванням складу учасників справ, дати правовий аналіз кожній з позовних вимог по об'єднаній справі окремо, а саме: - позовним вимогам [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав; - позовним вимогам [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав; - позовним вимогам [PERSON] до прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини та [PERSON] до прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини; - позовним вимогам [PERSON] до Замглайської селищної ради Ріпкинського району про повернення дитини; - позовним вимогам [PERSON] до [PERSON] про повернення дитини; Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, суд враховує наступне. Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані: - виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; - піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; - забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; - поважати дитину. Вказаною статтею передбачено, що передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2, 4 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини та є хронічними алкоголіками або наркоманами. Матеріали справи не свідчать, а [PERSON], всупереч ст.ст. 10, 58-60 ЦПК України, не довела належними та допустимими доказами той факт, що [PERSON] страждає на хронічний алкоголізм, хворобу, при якій у людини з'являється неймовірний потяг до спиртних напоїв, спостерігаються симптоми астенії і абстиненції та інші алкогольні розлади. В п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вказано, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Європейський Суд з прав людини в п. 52 рішення від 7 серпня 1996 року в справі "Йохансен проти Норвегії" висловив правову позицію за якою взаємне право батьків та їхньої дитини жити однією сім'єю становить фундаментальний принцип сімейного життя і заходи національних органів, які перешкоджають здійсненню такого права, є втручанням у таке право, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка як і рішення цього Суду є частиною національного законодавства. В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини» вказано, що після передання дитини на піклування ретельного розгляду вимагає питання стосовно подальших обмежень з боку органів влади, зокрема обмежень батьківських прав та їхнього права доступу до дітей, і стосовно будь-яких правових гарантій, розрахованих на те, аби забезпечити ефективний захист прав батьків та дітей на повагу до сімейного життя. Такі подальші обмеження можуть спричинити небезпеку того, що сімейні зв'язки між батьками та маленькою дитиною фактично припиняються. Інтереси дитини, при вирішенні питання щодо побачення батьків з дитиною, яка передана під опіку, залежно від їх характеру та серйозності, можуть бути вищими, ніж інтереси батьків, Як визначається у рішеннях Європейського суду з прав людини, поміщення дитини у спеціалізовану установу не повинне остаточно припинити стосунки у рамках біологічної сім'ї (справа «В. і W. проти Сполученого Королівства»), а держава має сприяти побаченням з метою гармонійного розвитку стосунків у сім'ї (справа «Еріксон проти Швеції»). За таких обставин, в світлі вказаних рішень Європейського суду з прав людини, при відсутності в Сімейному кодексі України положень, якими забороняється спілкування матері від якої відібрано дитину без позбавлення її батьківських прав з дитиною, яка перебуває в прийомній сім'ї, суд робить однозначний висновок, що [PERSON] мала право, без будь-яких обмежень, спілкуватись з малолітньою [PERSON], [INFO] і ні служби у справах дітей Щорської та Ріпкинської районних державних адміністрацій, ні прийомна сім'я [PERSON] та [PERSON] не мають право цьому перешкоджати. За наявності чинного рішення суду про відібрання у [PERSON] дитини, без позбавлення батьківських прав, у зв'язку з тим, що вона самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, не створила належних умов для утримання і розвитку дитини, та тим, що дитина влаштована в прийомну сім'ю, виходячи з предмету доказування по даній категорії справ, суд вважає, що [PERSON] зобов'язана була спростувати підстави, що стали підставою для відібрання у неї дитини без позбавлення батьківських прав шляхом вчинення дій передбачених в п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав». Проаналізувавши встановлені вище по справі обставини, за своїм внутрішнім переконанням, давши оцінку показанням допитаних в якості свідків: неповнолітньої [PERSON] в частині створення прийомною сім'єю перешкод [PERSON] та [PERSON] у спілкуванні з малолітньою [PERSON], [INFO], в частині того, що саме вона йшла з прийомною сім'єю на контакт з осені 2013 р. та в частині змін, які відбулись у [PERSON] в житті; [PERSON], яка є сестрою цивільного чоловіка [PERSON] щодо обставин спілкування [PERSON] Та [PERSON] з прийомною сім'єю; [PERSON] щодо причин, що сприяли не проведенню зустрічі між [PERSON] та прийомною сім'єю 29 серпня 2014 р.; [PERSON] щодо того, що протягом перебування малолітньої [PERSON], [INFO] в прийомній сім'ї і до відкриття провадження по справі, [PERSON] жодного разу не робила спроб вийти на контакт та поспілкуватись з дитиною, щодо того, що з ними виходила на контакт старша сестра малолітньої [PERSON], [INFO] - [PERSON], щодо обставин не проведення зустрічей між [PERSON] та дитиною 29 липня 2014 р., в сукупності з поясненнями представника Ріпкинської районної державної адміністрації Савенко В.О., представника Щорської районної державної адміністрації Лихошерст С.П., з поясненнями [PERSON], [PERSON], [PERSON], в сукупності з листом начальника Щорського районного центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді від 24 липня 2014 р. № 245, з листом начальника служби у справах дітей Щорського РДА від 23 липня 2014 р. № 249, суд робить висновок, що: - відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що [PERSON] самостійно робила спроби зв'язатись з прийомною сім'єю [PERSON] до 17 липня 2014 р. (відкриття провадження про справі за позовом [PERSON]); - знайшло своє підтвердження, що неповнолітня [PERSON], через службу у справах дітей Ріпкинської районної державної адміністрації та Щорський РЦСССДМ, зв'язувалась з сім'єю [PERSON] про спілкування з малолітньою [PERSON], [INFO], однак їй було відмовлено в такому спілкуванні, так як у прийомній сім'ї було відсутнє підтвердження родинних зв'язків між сестрами. Суд зауважує, що по справі не встановлено, що [PERSON] мала намір спілкуватись з своєю сестрою малолітньою [PERSON], [INFO], саме в інтересах їхньої матері. По справі відсутні належні докази, що унеможливлювали спілкування [PERSON] з дитиною після її відібрання, а саме отримання [PERSON] інвалідності, з приводу участі [PERSON] у відновленні сина. По справі відсутні письмові звернення [PERSON] до відповідних органів про те, що представники служб у справах дітей Щорської та Ріпкинської районних державних адміністрацій та прийомна сім'я [PERSON] та [PERSON] чинять їй перешкоди в спілкуванні з малолітньою [PERSON], [INFO]. По справі встановлено, підтверджується показаннями свідка [PERSON], відповідним відеозаписом, роздруківкою «виклики за поточний місяць» абонентського номеру [NUMBER] ([PERSON]) мобільного оператора «Київстар» за липень місяць 2014 р., за період з 0.108.2014 р. по 18.08.2014 р., та фактично не заперечується сторонами, що після відкриття провадження по справі (з 17 липня 2014 р.) та під час судового розгляду справи, [PERSON] робила спроби поспілкуватись в телефонному режимі з малолітньою [PERSON], [INFO], через [PERSON] (29, 30, 31 липня 2014 р., 2, 3, 6 серпня 2014 р.) та, що 29 липня 2014 р., 26 та 29 серпня 2014 р. [PERSON] разом з [PERSON] приїжджали до м.Щорс до Щорського РЦССССДМ та в службу у справах дітей Щорської РДА та 26 серпня 2014 р. спілкувалась з дитиною. Судом встановлено, що 29 липня 2014 р. контакт в м.Щорс між [PERSON] та її донькою малолітньою [PERSON], [INFO] не відбувався, так як остання разом з [PERSON] перебували на відпочинку. Судом встановлено, що 29 серпня 2014 р. контакт в м.Щорс між [PERSON] та її донькою [PERSON] не відбувався, так як [PERSON] запізнились на зустріч з [PERSON]. За таких обставин, коли до відкриття провадження по даній справі [PERSON] жодного разу безпосередньо не поцікавилась долею дитини, а під час розгляду даної справи [PERSON], не йдучи на контакт з прийомною сім'єю [PERSON] щодо визначення графіку побачень з дитиною, зробила 3 спроби поспілкуватись з дитиною, одна з яких була позитивною, суд вважає, що [PERSON] своїми неактивними діями продовжує ухилятись від виконання своїх обов'язків, передбачених ст.. 150 СК України, по вихованню дитини. У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків. Частиною 1 статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), передбачено, що Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини, яке може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Системний правовий аналіз вказаних міжнародних актів свідчить про те, що застосування позбавлення батьківських прав, як заходу впливу на неналежну поведінку батьків може мати місце лише у виключних (крайніх) випадках, і при умові коли таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. У зв'язку з цим, в силу ст.19 СК України суд погоджується з висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Щорської міської ради Чернігівської області від 19.08.2014 р. № 03-06/568 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] та не погоджується з висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Замглайської селищної ради Ріпкинського району Чернігівської області від 02.09.2014 р. про відсутність підстав позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] Враховуючи наведене в сукупності, поведінку [PERSON], беручи до уваги те, що позбавлення батьківських прав відповідачки необхідне в якнайкращих інтересах дитини, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON]. батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO], з підстав ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України. Щодо позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, то суд враховує наступне. Згідно ст. 121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: - за заявою матері та батька дитини; - за рішенням суду. Згідно ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Виходячи з правового аналізу даних норм можна стверджувати, що законодавець передбачив, що обов'язки батька щодо виховання та розвитку дитини, в разі якщо він не перебуває у шлюбі з її матір'ю, ґрунтуються на походженні дитини від батька, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] набув статусу батька по відношенню до малолітньої [PERSON], [INFO], лише 30 липня 2014 р., що підтверджується повторним свідоцтвом про народження (серія [NUMBER]), виданим 30 липня 2014 р. ВДРАЦС РС Ріпкинського РУЮ. Таким чином, саме з 30 липня 2014 р. [PERSON] зобов'язаний, як батько виконувати свої обов'язки по вихованню дитини [PERSON], [INFO]. При цьому, судом враховується, що провадження в даній справі (по позову [PERSON]) відкрито 17 липня 2014 р., а [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про позбавлення батьківських прав 8 вересня 2014 р.. Отже, суд повинен давати оцінку діям [PERSON] по вихованню дитини саме в період з 30 липня 2014 р., тобто під час розгляду даної справи. Стаття 164 СК України містить вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав. Тривале не вчинення [PERSON] дій по засвідченню в органах державної реєстрації актів цивільного стану походження дитини від нього, не виконання ним, як біологічним батьком обов'язків по належному вихованню дитини до 29 липня 2014 р. включно не є підставами для позбавлення батьківських прав. Враховуючи в сукупності те, що на час ухвалення рішення по даній справі минуло лише 2 місяці з моменту засвідчення походження малолітньої [PERSON], [INFO] від нього в органах державної реєстрації актів цивільного стану, те, що дитина перебувала в прийомній сім'ї [PERSON] та [PERSON] в м.Щорс Чернігівської області та залишена в ній вказаним вище розпорядженням Щорської районної державної адміністрації Чернігівської області від 19 вересня 2014 р. № 255 до прийняття рішення в цій справі, те, що за цей час [PERSON] один раз (26 серпня 2014 р.) зустрічався в приміщенні служби у справах дітей Щорської РДА з своєю дитиною, те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає передчасним пред'явлення позову до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] за ухилення від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З цих підстав та на підставі ст. 19 СК України, суд не погоджується з висновками органу опіки і піклування Замглайської селищної ради від 26 вересня 2014 р. та Щорської міської ради Чернігівської області від 09.09.2014 р. № 03-05/621 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Виходячи з цього, в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав слід відмовити. Щодо позовних вимог [PERSON] до прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини та щодо позовних вимог [PERSON] до прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області про повернення дитини, то суд враховує наступне. Згідно ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. За змістом ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. 16 ЦК України кожна особа має право у встановленому цим Кодексом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб. Сторонами в цивільному процесі, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, є позивачі і відповідач. Згідно з положеннями цивільного процесуального законодавства відповідач - це особа, яка має безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими вимогами. Статтею 45 ЦПК України та статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачена участь, в певних випадках, прокурора в цивільному процесі. Ст. 170 СК України не передбачає участі в якості відповідачів по справам про повернення дітей органів прокуратури. Виходячи з наведеного, прокуратура Ріпкинського району Чернігівської області не є належним відповідачем по справам про повернення дітей, оскільки вона не має зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами. За таких обставин, в задоволенні позовних вимог [PERSON] до прокуратури Ріпкинського району про повернення дитини та позовних вимог [PERSON] до прокуратури Ріпкинського району Чернігівської області про повернення дитини слід відмовити. В силу ст.ст. 34-36 ЦПК України прокуратура Ріпкинського району Чернігівської області не може бути третьою особою і по позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Щодо позовних вимог [PERSON] до Замглайської селищної ради Ріпкинського району про повернення дитини, то суд враховує наступне. Як вже зазначалось вище, рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 червня 2013 р. від [PERSON] відібрана малолітня [PERSON], [INFO] та передана органу опіки і піклування Замглайської селищної ради Ріпкинського району. Влаштування дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування здійснюється з дотриманням Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866. Виходячи з правового аналізу даного Порядку та Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" можна зробити висновок, що передача дитини органу опіки та піклування Замглайської селищної ради є тимчасовим, короткостроковим заходом, спрямованим на забезпечення подальшого її влаштування у: притулок для дітей служби у справах дітей; центр соціально-психологічної реабілітації дітей; соціально-реабілітаційний центр; заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування; сім'ї громадян. Як вже зазначалось, малолітня [PERSON], [INFO], згідно розпорядження Щорської районної державної адміністрації Чернігівської області від 21 серпня 2013 р. № 250, влаштована до прийомної сім'ї [PERSON] та [PERSON] з 23 серпня 2014 р.. Враховуючи те, що передача малолітньої [PERSON], [INFO] органу опіки та піклування Замглайської селищної ради було тимчасовим, короткостроковим заходом, в подальшому дитина влаштована в прийомну сім'ю [PERSON] та [PERSON], то суд вважає, що Замглайська селищна рада Ріпкинського району втратила безпосередній зв'язок зі спірними матеріальними правовідносинами, тому не є належним відповідачем по вимогам [PERSON] про повернення дитини. Враховуючи з пред'явлення позову [PERSON] про повернення дітей до неналежних відповідачів (прокуратури Ріпкинського району та Замглайської селищної ради), зважаючи на те, що задоволення позову [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO], [INFO] виключає повернення їй дитини, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 170 СК України, приймаючи до уваги висновок органу опіки і піклування селищної ради від 26 вересня 2014 р. про не доцільність повернення малолітньої малолітньої [PERSON], [INFO] матері [PERSON], у зв'язку з непідготовленістю житла для проживання в осінньо-зимовий період, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] про повернення дитини слід відмовити. Щодо позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про повернення дитини, суд враховує наступне. По справі встановлено, що [PERSON] засвідчив походження малолітньої [PERSON], [INFO] в органах державної реєстрації актів цивільного стану 30 липня 2014 р., коли вже було відкрито провадження по справі за позовом [PERSON] про повернення дитини та коли 29 липня 2014 р. на адресу Ріпкинського районного суду Чернігівської області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, який датований 25 липня 2014 р.. З позовної заяви [PERSON] та з його пояснень в судових засіданях по даній справі вбачається, що саме з підстав відсутності судових рішень про відібрання у нього дитини, з підстав наявності в провадженні суду даної справи, він звернувся безпосередньо до Ріпкинського районного суду Чернігівської області про повернення йому дитини, а не до органів опіки і піклування і служб у справах дітей з заявою про передачу дитини. Суд фактично погоджується з висновком органу опіки і піклування Замглайської селищної ради Ріпкинського району від 2 вересня 2014 р. про недоцільність розгляду питання про повернення малолітньої [PERSON], [INFO] батькові [PERSON], в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 170 СК України, та з аналогічними позиціями представників Щорської РДА Лихошерст С.П., Ріпкинської РДА Савенко В.О., Замглайської селищної ради Красківського О.С., адвоката Кушнеренка Є.Ю., прокурорів Софієнка В.В. та Ковези І.А., оскільки малолітня [PERSON], [INFO] не була відібрана від [PERSON] в судовому порядку, стосовно неї він не був позбавлений батьківських прав. Отже з підстав, передбачених ч. 3 ст. 170 СК України малолітня дитина [PERSON], [INFO] не може бути повернута батькові [PERSON]. В той же час судом враховується наступне. Рішенням Конституційного суду України щодо офіційного тлумачення статей 55, 64, 124 Конституції України визначено, що частину першу ст. 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Виходячи з принципу верховенства права, положень ст.ст. 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи на судовий захист, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, а також правил ст. ст. 3, 15 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу, слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав і інтересів. За таких обставин, суд вважає, що пред'явлення позову [PERSON] про повернення йому малолітньої дитини безпосередньо до суду, без дотримання Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866, є правомірним. Крім того, судом враховується наступне. Згідно ч. 1 ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними. Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини "К.А. проти Фінляндії" сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини «E.P. проти Італії» передання дитини на піклування зазвичай має вважатися тимчасовим заходом, який має бути припинено, як тільки дозволять обставини, і будь-які заходи щодо здійснення тимчасового піклування мають відповідати кінцевій меті возз'єднання біологічних батьків та дитини. Таким чином, суд вважає, що [PERSON], в силу закону, має переважне право на те, щоб малолітня дитина [PERSON], [INFO] проживала з ними перед іншими особами, в т.ч. перед прийомною сім'єю [PERSON] та [PERSON], які створили для дитини відмінні умови життя, що встановлено судом та детально описано вище. Тим більше, малолітня [PERSON], [INFO] залишена в прийомній сім'ї [PERSON] та [PERSON] в м.Щорс Чернігівської області згідно розпорядженням Щорської районної державної адміністрації Чернігівської області від 19 вересня 2014 р. № 255 до прийняття рішення в цій справі. Як вже зазначалось вище, суд прийшов до висновку про доцільність задоволення позову [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Статтею 167 СК України та Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. № 866 регламентовано питання влаштування дитини, батьки якої позбавлені батьківських прав. Згідно ч. 3 ст. 167 СК України дитина за бажанням другого з батьків може бути передана йому. Враховуючи те, що [PERSON] пред'явивши позов про повернення йому малолітньої [PERSON], [INFO], фактично виявив бажання про передачу саме йому малолітньої дитини, в розумінні ч. 3 ст. 167 СК України, і в разі позбавлення матері батьківських прав відносно дитини, саме він, як батько у якого дитини відібрана в судовому порядку не була, його не було позбавлено батьківських прав відносно дитини, має право на проживання з ним дитини, суд вважає за необхідне задовольнивши позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про повернення дитини захистити його права з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних, відповідно до яких свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. За таких обставин, суд вважає, що малолітню [PERSON], [INFO] слід повернути [PERSON] шляхом її передачі з сім'ї [PERSON] та [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 167 СК України якщо дитина проживала з тим із батьків, хто позбавлений батьківських прав, суд вирішує питання про можливість їхнього подальшого проживання в одному житловому приміщенні. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та разом проживають за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] вказували про можливість проживання [PERSON] з дитиною за адресою: [ADDRESS], а [PERSON] разом з своїм батьком та своїм сином [PERSON] за іншою адресою в приватному секторі [ADDRESS]. В той же час, по справі відсутні належні та допустимі докази наявності у [PERSON] іншого житла, у яке вона може поселитися. За таких обставин задоволення позову [PERSON] про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO] виключає можливість проживання дитини з батьком [PERSON] в одному житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], з [PERSON]. При цьому, суд вважає за неприпустимо, в межах даної справи, вирішувати питання про виселення [PERSON] з даного житлового приміщення. Виходячи з приписів ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з повним задоволенням позову [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, з останньої на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.. Виходячи з приписів ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про повернення дитини та відмовою в задоволені позовних вимог до прокуратури Ріпкинського району, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп..

Outcome: approved