Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

КП "Господар Дарницького району м. Києва" 28.02.2014 року звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, станом на 08.10.2014 року: з [PERSON] - в розмірі 2345,30 грн., з [PERSON] - в розмірі 1238,12 грн., з [PERSON] - у розмірі 1167,63 грн., а всього - 4751,05 грн., посилаючись на те, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою [ADDRESS]; квартира є трикімнатною, житловою площею 44,10 кв. м, загальною площею 78,50 кв. м; власником особового рахунку по квартирі є [PERSON]; квартира №167 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 08.02.2002 року належить відповідачам на праві спільної часткової власності - ? частина [PERSON] та по ? частини - [PERSON] та [PERSON]; відповідачі не сплачують заборгованість за надані позивачем житлово-комунальні послуги, водопостачання та водовідведення за минулий час у повному обсязі, в зв'язку з чим утворилась зазначена заборгованість, тому позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні представники позивача Якуб Г.О. і Перелигіна О.А. уточнені (зменшені) позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі підтриманих вимог; відповідачі [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, стверджуючи, що позов заявлено безпідставно, заборгованість по квартирі відсутня, відповідачка [PERSON] має право на 25% пільгу згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни", тощо; відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, своєю заявою від 08.07.2014 року просила справу розглядати за її відсутності (а.с.61). Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно ст.526, 623 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Згідно ст.20, 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" - розмір плати за житлово-комунальні послуги, за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховується і встановлюється виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.360, 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно ст.541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. В судовому засіданні встановлено: згідно наданої довідки форми №3 від 10.01.2014 року, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS]; дана квартира є трикімнатною, житловою площею 44,10 кв. м, загальною площею 78,50 кв. м; власником особового рахунку по квартирі є [PERSON] (а.с.11); квартира №167 відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 08.02.2002 року належить відповідачам на праві спільної часткової власності - ? частина належить [PERSON] та по ? частини - відповідно [PERSON] та [PERSON] (а.с.16-17). Будинок [ADDRESS] знаходиться на балансі та утриманні Комунального підприємства "Господар Дарницького району м. Києва" (а.с.5-10). Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і не заперечуються сторонами. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.12-15, 89-90) на ім'я [PERSON], по квартирі №167 налічується заборгованість за житлово-комунальні послуги з 01.07.2006 року по 31.12.2013 року - в розмірі 4428,78 грн., та за комунальні послуги в частині холодного, гарячого водопостачання та водовідведення - за період з 01.05.2012 року станом на 08.10.2014 року в розмірі 322,27 грн. З пояснень представників позивача вбачається, що позивач раніше не пред'являв до відповідачів аналогічних вимог щодо примусового стягнення суми заборгованості в судовому порядку; поважних причин для цього у позивача фактично не було; договір про реструктуризацію суми боргу з відповідачами раніше не укладався; позов позивачем пред'явлено до суду 28.02.2014 року (а.с.2). Як вбачається з письмових заперечень відповідачів, ними фактично заявлено про застосування позовної давності до спірних правовідносин, що є предметом спору у даній справі (а.с.109). Згідно положень ст.257, 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості на ім'я [PERSON], розмір заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.02.2011 року по 31.12.2013 року (тобто за три роки) становить з урахуванням відповідних перерахунків бухгалтерії: за 2011 рік - (5661,32 - 4573,84) = 1087,48 грн.; за 2012 р. - (5844,96 - 4939,74) = 905,22 грн.; за 2013 рік - заборгованість відсутня; тобто загальний розмір заборгованості складає - (1087,48 + 905,22) = 1992,70 грн. (а.с.12-13); за комунальні послуги в частині холодного, гарячого водопостачання та водовідведення - за період з 01.05.2012 року станом на 08.10.2014 року - розмір заборгованості становить 322,27 грн. (а.с.89-90). Як стверджується представниками позивача, у розрахунковому періоді згідно зазначених розрахунків враховано право відповідачки [PERSON] на 25% пільгу згідно Закону України "Про соціальний захист дітей війни" - у межах встановленої норми споживання. Таким чином, з урахуванням положень ст.257, 267 ЦК України та неподільності предмета зобов'язання, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь Позивача заборгованості у розмірі (1992,70 + 322,27) = 2314 грн. 97 коп., а в решті позову має бути відмовлено. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. (а.с.1).

Outcome: partial