Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

07.12.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, посилаючись на слідуючі обставини. [INFO] в с. Нерушай Татарбунарського району Одеської області помер її чоловік - [PERSON]. Після смерті спадкодавця залишилась земельна ділянка площею 4,41 га, яка розташована на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області та житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. Позивачка є спадкоємицею першої черги по закону, інших спадкоємців, що претендують на спадщину, немає. Позивачка своєчасно звернулась до Татарбунарської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, однак лише на вищезазначену земельну ділянку. Через брак коштів, [PERSON] нещодавно звернулась до Саратської районної державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок, але отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій, з причини відсутності правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок. Так, згідно архівних даних Татарбунарського БТІ станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстроване. Однак, на підтвердження належності спадкового будинку спадкодавцю, надала довідку виконкому Нерушайської сільської ради Татарбунарського району, згідно якої, за даними погосподарської книги №9 за 2002-2005 роки, особовий рахунок [NUMBER], спадкодавець був власником будинку [ADDRESS]. Крім того зазначила, що у зв'язку з орфографічними помилками, допущеними посадовими особами при заповненні свідоцтв, у позивачки з чоловіком є розбіжності у написанні прізвища. Так, згідно свідоцтва про смерть спадкодавця, його прізвище значиться, як «[PERSON]», тоді як в паспорті позивачки її прізвище зазначено «[PERSON]». Нотаріус, яка 07.04.2005 року видавала позивачці свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, не звернула увагу на вказану помилку. І зараз, нотаріус Саратської районної державної нотаріальної контори у своєму листі-відмови від 20.11.2015 року також не вказав на дані розбіжності. Зазначені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з вказаним позовом про визнання за нею права власності на спадковий будинок. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області в судове засідання не з'явився, направивши до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, не заперечуючи проти вимог позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії свідоцтва про смерть [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] (а.с.4). Як вбачається з копії свідоцтва про одруження [NUMBER] від 08.03.1980 року (а.с.5), 08.03.1980 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований у Нерушайській сільській раді Татарбунарського району Одеської області, актовий запис №9, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (російською мовою). З копії технічного паспорту на будинок [ADDRESS], виготовленого 10.09.2013 року (а.с.6), вбачається, що замовником вказаного документу є [PERSON]. Із довідки МБТІ за №250 від 23.11.2015 року вбачається, що згідно архівних даних БТІ, станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстроване. Вартість вказаного житлового будинку складає 74291 грн. Із довідки №830 від 25.11.2015 року виданої Нерушайською сільською радою Татарбунарського району Одеської області (а.с.11) слідує, що згідно даних погосподарської книги №9 за 2002-2005 роки, особовий рахунок [NUMBER] спадкодавець [PERSON] був власником будинку [ADDRESS]. Із копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВСА №913451 від 07.04.2005 року (а.с.12), [PERSON] є власницею спадкового майна, а саме земельної ділянки площею 4,41 га, розташованої на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданого 23.04.2004 року. Копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 01.06.2007 року (а.с.13) підтверджується, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 4,41 га, розташованої на території Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, виділеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Листом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області (а.с.17) підтверджується, що нотаріальною конторою відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме майно, яке підлягає реєстрації, після смерті чоловіка [PERSON] через відсутність правовстановлюючого документу на спадковий будинок. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 14.01.2016 року (а.с.27) повідомляється, що за результатами пошуку заповіту, спадкового договору після спадкодавця [PERSON] інформація відсутня. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 14.01.2016 року (а.с.28) вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON], померлого [INFO], Саратською районною державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа за номером у спадковому реєстрі 3997849, зареєстрована у нотаріуса за №118/2005 від 07.04.2005 року; видано свідоцтво про право на спадщину 07.04.2005 року за № у реєстрі 1418 Татарбунарською районною державною нотаріальною конторою (а.с.28). Також в копії спадкової справи, наданої нотаріусом на запит суду міститься копія заяви [PERSON] щодо прийняття спадщини на земельну ділянку, належну її чоловіку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Так, у першу чергу, як передбачено ст.1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. В силу п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що у зв'язку з орфографічними помилками, допущеними посадовими особами при заповненні свідоцтв, у позивачки з чоловіком є розбіжності у написанні прізвища. Так згідно свідоцтва про смерть чоловіка його прізвище значиться як "[PERSON]"(а.с.4), тоді як прізвище позивачки у паспорті вказано "[PERSON]" (а.с.3), при цьому у свідоцтві про укладення шлюбу (а.с.5), прізвища подружжя вказано "[PERSON]" (російською мовою). Державний нотаріус, яка 07.04.2005 року видала позивачці, як дружині спадкодавця [PERSON], свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, не звернула увагу на дану помилку. І зараз, нотаріус Саратської районної державної нотаріальної контори, у своєму листі-відмові від 20.11.2015 року, також не вказав на дані розбіжності (а.с.17). На підтвердження факту родинних відносин з чоловіком позивачка надала копію свідоцтва про укладення шлюбу від 08.03.1980 року, де прізвище подружжя на російській мові вказано "[PERSON]", ім'я та по батькові чоловіка співпадають з тими, що вказані у свідоцтві про смерть спадкодавця: "[PERSON]". Перевірені та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи та належна їх оцінка судом, дають підстави вважати доведеним факт родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем [PERSON] як подружжям, що дає підстави вважати її спадкоємицею першої черги за законом після смерті її чоловіка [PERSON] на житловий будинок, розташований по [ADDRESS]. В зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок, нотаріальною конторою відмовлено останній у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно. Відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок та належність його спадкодавцю [PERSON] підтверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні (а.с.6-11). Отримати вказаний документ після смерті спадкодавця законом не передбачено, що позбавляє позивачку можливості отримати свідоцтво про право на спадщину по закону на вказане майно після смерті її чоловіка в установленому законом порядку. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, суд вважає, що права позивачки мають бути захищені шляхом визнання за нею, як спадкоємицею першої черги за законом, права власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], що залишився після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO].

Outcome: approved