Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивач ПАТ «Юнівес» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 вересня 2017 року між ПрАТ "СК ЮНІВЕС»\~та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АМ/1235670 (надалі - Поліс), за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме, автомобіля Хюндай, реєстраційний номер [NUMBER] . 22.08.2018 року в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю забезпеченого ТЗ під керуванням відповідача та автомобіля Івеко, реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.11.2018 року [PERSON] визнано винним в настанні ДТП. Власник пошкодженого автомобіля Хюндай, реєстраційний номер [NUMBER] звернулася до ПрАТ «СК ЮНІВЕС» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначену подію було визнано страховою, про що було складено страховий акт № ГО-12618/КВ4 від 04.10.2018 року та розрахована сума страхового відшкодування, яка становить 33 000 грн. Даний розмір страхового відшкодування ПрАТ СК\~"Юнівес" виплатило власнику автомобіля Хюндай, реєстраційний номер [NUMBER] . Однак, відповідач всупереч вимогам п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " не повідомив протягом трьох днів ПрАТ "СК\~"ЮНІВЕС» про настання ДТП за його участю, а тому у Позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Юнівес" 33 000 грн. 00 коп. завданої майнової шкоди та понесені судові витрати по оплаті судового збору. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.07.2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі. 07 серпня 2019 року відповідачем по справі до суду направлено відзив на позовну заяву, у якій вона просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до п. 4 Договору сторони підтвердили та гарантували, що після виконання ПрАТ «СК Юнівес» умов перерахування коштів сторони жодних майнових претензій, у тому числі до порядку прийняття рішення та виплати страхового відшкодування одна до одної не матимуть. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що 30 вересня 2017 року між ПрАТ "СК ЮНІВЕС»\~та відповідачем було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс № АМ/1235670 (надалі - Поліс), за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме, автомобіля Хюндай, реєстраційний номер [NUMBER] . 22.08.2018 року в м. Київ сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю забезпеченого ТЗ під керуванням відповідача та автомобіля Івеко, реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02.11.2018 року [PERSON] визнано винним в настанні ДТП. Власник пошкодженого автомобіля Хюндай, реєстраційний номер [NUMBER] звернулася до ПрАТ «СК ЮНІВЕС» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначену подію було визнано страховою, про що було складено страховий акт № ГО-12618/КВ4 від 04.10.2018 року та розрахована сума страхового відшкодування, яка становить 33 000 грн. Даний розмір страхового відшкодування ПрАТ СК\~"Юнівес" виплатило власнику автомобіля Хюндай, реєстраційний номер [NUMBER] . Однак, відповідач всупереч вимогам п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " не повідомив протягом трьох днів ПрАТ "СК\~"ЮНІВЕС» про настання ДТП за його участю, а тому у Позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Однак, відповідач всупереч вимогам п.п.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " не повідомив протягом трьох днів ПрАТ "СК\~"ЮНІВЕС» про настання ДТП за його участю, а тому у Позивача виникло право регресної вимоги до відповідача. Відповідно до ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " (далі Закон № 1961-ІV), страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Відповідно до п.33.1ст.33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Однак, постановою від 16 вересня 2015 року у справі N 6-284цс15 Верховний Суд України висловив правову позицію щодо стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Так, у постанові по вищезазначеній справі Верховний Суд України зазначив що відповідно до підпункту "ґ " підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Із внесенням\~Законом України від 17 лютого 2011 року № 3045-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування "зміну статтю 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" було розширено перелік обов`язків учасників ДТП, у зв`язку з чим обов`язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення; страховика про настання ДТП був викладений уже в підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ". Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до підпункту "ґ " підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів статті 33 цього Закону щодо строків та умов обов`язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були. Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - Моторне (транспортне) страхове бюро України), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. 14 лютого 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 752/9895/15-ц (ЄДРСРУ № 72243521) підтвердив раніше сформовану правову позицію стосовно відповідальності водія у разі неповідомлення страховика про настання страхового випадку (ДТП). В даній справі факт настання 22.08.2018 року страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч. 1 та ч.2\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~\~Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, судові витрати по справі слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed