Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що [INFO] в [NUMBER] на першій сторінці газети "Трудова слава" було опубліковано статтю «[INFO]» під рубрикою «З сесії райради». В цій статті зазначено, що він розпочав ображати та паплюжити людську гідність [PERSON], а також збив з ніг громадянку [PERSON] та почав бити її ногами. Опублікувавши дану інформацію, відповідач поширив неправдиві відомості, які наводять читачів на думку, що він не додержуюєтьяся законів, загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі, через, що розповсюджена інформація, відносно нього, є, безсумнівно, інформацією негативного характеру, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію і дискредитує в очах суспільства. На момент опублікування даної статті ні рішення суду «про захист честі, гідності та ділової репутації» на користь [PERSON], ні вироку суду, яким би було встановлено його вину в побитті громадянки [PERSON] не існувало і нині не існує. Таким чином, відповідачем допущено розповсюдження неправдивих відомостей про нього, чим принижено його честь, гідність та ділову репутацію. Прохає визнати недостовірною та такою, що порочить та принижує його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, викладену, розміщену, розповсюджену в газеті "Трудова слава" від [INFO] в [NUMBER] на першій сторінці в статті «[INFO]» під рубрикою «З сесії райради», а саме: «Громадянин [PERSON] та інші, мені невідомі особи, розпочали ображати та паплюжити людську гідність - мою та інших осіб, що знаходились в агітпалатці на площі Покровській у м. Оріхові. Громадянин [PERSON], який вийшов з палатки депутата [PERSON], збив з ніг громадянку [PERSON] та почав бити її ногами. Інший невідомий мені громадянин звалив агітпалатку, звалив з ніг громадянина [PERSON] Завдяки таксистам, що знаходилися на площі, побиття громадянки [PERSON] було припинено. Громадянин, невідомий мені, з місця події зник. [PERSON] повернувся до своєї агітпалатки.». Зобов'язати відповідача, в найближчий час з моменту вирішення справи по суті, розмістити у друкованому засобі масової інформації газеті "Трудова слава" спростування недостовірної та такої, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, інформації, що викладена, розміщена у газеті "Трудова слава" від [INFO] в [NUMBER] на першій сторінці в статті «[INFO]» під рубрикою «З сесії райради», яка стосується його, розмістивши попередньо узгоджений з ним текст спростування. Спростування повинно бути поміщено під заголовком «Спростування», та набрано тим же шрифтом, що і повідомлення, яке спростовується та стягнути судові витрати з оплати судового збору з відповідача. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягав, прохав їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач до судового засіданні не з'явився, надав заяву , в якій прохав розглядати справу у його відсутність, проти позову заперечує, надавши письмові заперечення./а.с.11-16, 24-29/. Суд, заслухавши позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані сторонами, вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних обставин. Судом встановлені такі факти та відповідні їм праводносини. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України, Закону України "Про інформацію". Статтею 10 Європейської конвенції з прав людини, принципи якої відтворені у ст. 34 Конституції України, передбачено, що кожна людина має право на свободу виявлення поглядів Так, відповідно до ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Громадяни, юридичні особи і державні органи, а також їх законні представники, відповідно до ст. 37 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", мають право вимагати від редакції друкованого засобу масової інформації опублікування ним спростування поширених про них відомостей, що не відповідають дійсності або принижують їх честь та гідність. Відповідно до п. 9 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 27.02.2009, № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. Якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації чи інша установа, що виконує її функції, оскільки згідно зі статтею 21 Закону про пресу редакція або інша установа, яка виконує її функції, здійснює підготовку та випуск у світ друкованого засобу масової інформації. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] в [NUMBER] на першій сторінці газети "Трудова слава" було опубліковано статтю «[INFO]» під рубрикою «З сесії райради»./а.с.6/. В заперченнях відповідач вказав, що дана стаття є фактично звітом про роботу органу місцевого самоврядування-Оріхівської районної ради , яка також є засновником газети « Трудова слава»./а.с.13/. Повний текст який було опубліковано у статті: « Підтримали депутати і депутатський запит [PERSON] до прокурора району та начальника РВ ГУМВСС України в Запорізькій області. У ньому йдеться про наступне: Відповідно до ст.ст.21.22 ЗУ « Про статус депутатів смісцевих рад», прохаю розглянути мій депутатський запит стосовно порушення ЗУ « Про вибори народних депутатів України» та побиття і образу громадян , які обрали участь у виборчому процесі 12 жовтня 2014 року близько 10-00 години ранку. Громадянин [PERSON] та інші, мені невідомі особи, розпочали ображати та паплюжити людську гідність - мою та інших осіб, що знаходились в агітпалатці на площі Покровській у м. Оріхові. Громадянин [PERSON], який вийшов з палатки депутата [PERSON], збив з ніг громадянку [PERSON] та почав бити її ногами. Інший невідомий мені громадянин звалив агітпалатку, звалив з ніг громадянина [PERSON] Завдяки таксистам, що знаходилися на площі, побиття громадянки [PERSON] було припинено. Громадянин, невідомий мені, з місця події зник. [PERSON] повернувся до своєї агітпалатки. Прохаю вас терміново розглянути мій депутатський запит, притягнути до відповідальності осіб, що винні та надати мені офіційну відповідь»./а.с.6/. В запереченнях до позову відповідач також вказав, що дане повідомлення є прямою цитатою депутатського запиту, який було зачитано на сесії райради. Оскільки стяттатя є звітом про роботу сесії, в ній не може бути замовчано інформацію про діяльність депутатів райради, зокрема і про зачитаний депутатський запит депутата райради [PERSON]. У статті було повністю дотримано правила посилання на джерело офіційної інформації /а.с.13-14/. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" від 27.02.2009 року № 1, поняття "честь" та "гідність" дається в такому визначенні: "Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка грунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків". В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що вони були присутні на сесії 16 жовтня 2014 року , але питання щодо депутатського запиту депутата Оріхівської районної ради [PERSON] не розглядалося. До матеріалів цивільної справи, відповідачем були долучені: · Протокол №39 пленарного засідання тридцять девятої сесії Оріхівської районної ради шостого скликання від 16.10.2014 року - з якого вбачається , що питання щодо депутатського запиту депутата Оріхівської районної ради [PERSON] розглядалося./а.с.31зв/. · Протокол №42 пленарного засідання сорок другої сесії Оріхівської районної ради шостого скликання від 26.12.2014 року - порядок денний сесії п.21 Про результати розгляду депутатського запиту [PERSON]/а.с.39/. · Копію розпорядження голови Оріхівської районної ради від 09.10.2014 року №38-р» про скликання 39 сесії районної ради шостого скликання»/а.с.76/. · Копію протокола Колегії районної ради від 13 жовтня 2014 року №41 /а.с.77-79/. · Аудіо запис спільного засідання постійних комісій районної ради , яке відбулося 16.10.2014 року та пленарного засідання тридцять девятої сесії районної ради, яке відбулося 16.10.2014 року/а.с.100/. · Повідомлення начальника СВ Оріхівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області підполковника міліції [PERSON] заступнику голови Оріхівської районної ради [PERSON] на зверення щодо протиправних дій [PERSON] повідомляють, що під час досудового розслідування , 30.10.2014 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України./а.с.17/. · Повідомлення прокурора Оріхівського району Запорізької області [PERSON] заступнику голови Оріхівської районної ради [PERSON] про те, що прокуратурою Оріхівського району розглянуто депутатський запит депутата Оріхівської районної ради [PERSON] щодо притягнення до відповідальності осіб, які 12.01.2014 року на Покровській площі у м.Оріхів порушували громадський порядок та завдали тілесних ушкоджень [PERSON] Проведеним досудовим розслідуванням у діях [PERSON] встановлена наявність складу кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.296 КК україни та вказаній особі повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину/а.с.18/. · Рішення №3 Оріхівської районної ради шостого скликання тридцять девятої сесії про депутатський запит депутата [PERSON]./а.с.19/. · Депутатський запит депутата Оріхівської районної ради [PERSON] в якому вказано «Відповідно до ст.ст.21.22 ЗУ « Про статус депутатів місцевих рад», прохаю розглянути мій депутатський запит стосовно порушення ЗУ « Про вибори народних депутатів України» та побиття і образу громадян , які обрали участь у виборчому процесі 12 жовтня 2014 року близько 10-00 години ранку. Громадянин [PERSON] та інші, мені невідомі особи, розпочали ображати та паплюжити людську гідність - мою та інших осіб, що знаходились в агітпалатці на площі Покровській у м. Оріхові. Громадянин [PERSON], який вийшов з палатки депутата [PERSON], збив з ніг громадянку [PERSON] та почав бити її ногами. Інший невідомий мені громадянин звалив агітпалатку, звалив з ніг громадянина [PERSON] Завдяки таксистам, що знаходилися на площі, побиття громадянки [PERSON] було припинено. Громадянин, невідомий мені, з місця події зник. [PERSON] повернувся до своєї агітпалатки. Прохаю вас терміново розглянути мій депутатський запит, притягнути до відповідальності осіб, що винні та надати мені офіційну відповідь»/а.с.20/. В судовому засіданні було встановлено, що позивачем не оскаржувалися Рішення №3 Оріхівської районної ради шостого скликання тридцять девятої сесії про депутатський запит депутата [PERSON] та протоколи сесій. Відповідно до Постанови 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. З огляду на вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що інформація , яка опублікована [INFO] в [NUMBER] на першій сторінці газети "Трудова слава" в статті «[INFO]» під рубрикою «З сесії райради» щодо депутатського запиту депутата Оріхівської районної ради [PERSON]. не є недостовірною. У судовому засіданні [PERSON] суду пояснив, що нікого не бив, громадський порядок не порушував, і до сих пір не знайшли того чоловік, якмй побив Квашу Н. У випадку, коли особа звертається до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, а не поширення недостовірної інформації. Разом з тим звернення має бути адресоване органу державної влади, органу місцевого самоврядування та посадовій і службовій особам цих органів, що компетентні розглянути таке звернення. Наявність у зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і це звернення було викликано не наміром виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України. У зв'язку з наведеним суд вважає, що немає фактів, які б доводили, що вказана вище стаття мотивована цілеспрямованими діями з метою принизити честь, гідність чи ділову репутацію [PERSON]. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed