Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

Представник ТОВ ,,Фінансова компанія ,,Європейська агенція з повернення боргів" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обгрунтування якого зазначив наступне. 13.03.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Центр фінансових рішень", правонаступником якого є ТОВ ,,Фінансова компанія ,,Європейська агенція з повернення боргів", та [PERSON] було укладено кредитний договір № 4342499743, за яким, у зв`язку із неналежним виконанням його умов відповідач має заборгованість у розмірі 56 673,16 гривень, яка складається з: 24 910,51 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 5 193,66 гривень - заборгованість за відсотками; 15 219,36 гривень - заборгованість за щомісячними процентами (плата за управління кредитом); 11 349, 63 гривень - пеня. Вказану суму заборгованості за кредитним договором позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку та стягнути на його користь понесені судові витрати. Ухвалою суду від 01.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 13.03.2018 року між ТОВ „ФК „Центр фінансових рішень", та [PERSON] було укладено Кредитний договір, шляхом подання відповідачем Заяви № 4342499743 від 13.03.2018 року на отримання кредиту від ТОВ „ФК „ЦФР" (а.с. 8), чим позичальник підтвердив, що підписаний ним паспорт кредиту № 2499743 від 13.03.2018 року (а.с. 6-7) містить умови укладеного ним кредитного договору, а заява разом з паспортом кредиту (включно з його наступними змінами) та з умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ „ФК „ЦФК" - становлять кредитний договір між ТОВ „ФК „ЦФР" та позичальником [PERSON] . Згідно з умовами Кредитного договору, ТОВ „ФК „ЦФР" зобов`язався надати позичальнику [PERSON] грошові кошти у розмірі та на умовах, встановлених Договором. На дату укладення Договору розмір ліміту кредиту склав 24 910,51 гривень. Строк користування Кредитом встановлено у 36 місяців. Відповідно до п. 5 Паспорту кредиту № 2499743 від 13.03.2018 року річна процентна ставка та орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника становить: сукупна - початковий процент - 0,00 % від суми кредиту; вартість - щомісячні проценти - 2,99 % від суми кредиту згідно з графіком платежів; кредиту - річні проценти - 11.99 % від суми боргу за договором згідно з графіком платежів. Ставка щодо кожного виду процентів є фіксованою: загальні витрати за кредитом - 31 817,40 гривень; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом - 56 727,91 гривень; реальна річна процентна ставка - 83,05 % річних. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що умови кредитного договору Банком були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів позичальнику [PERSON] у сумі 24 910,51 гривень, що підтверджується довідкою вих. № - 4147880-SG від 02.01.2020 року (а.с. 17). Згідно з Договором про відступлення прав вимоги № 20191209 від 09.12.2019 року (а.с. 20-23), ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 4342499743 від 13.03.2018 року у сумі 56 673,16 гривень. Відповідно до розрахунку позивача, у зв`язку із неналежним виконанням умов договору, заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором № 4342499743 від 13.03.2018 року станом на 09.12.2019 року становить 56 673,16 гривень, яка складається з: 24 910,51 гривень - заборгованість за основною сумою боргу; 5 193,66 гривень - заборгованість за відсотками; 15 219,36 гривень - заборгованість за щомісячними процентами (плата за управління кредитом); 11 349, 63 гривень - пеня (а.с. 18). Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростований, відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів. Статтею 15 ЦК України кожній особі гарантовано захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази порушення позичальником умов кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором, яким умови кредитного договору не оспорювалися, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 24 910,51 гривень; за відсотками у розмірі 5 193,66 гривень; за щомісячними процентами (плата за управління кредитом у розмірі 15 219,36 гривень. За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Умовами отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» у редакції від 30.03.2015 року передбчено відповідальність за порушення умов договору у вигляді пені, яка за просторочення грошових зобов`язань нараховується кожен день прострочення від суми прострочення та сплачується у порядку черговості погашення вимог (п. 5.2), і становить 1% від суми першого кредиту (п. 8.1). Беручи до уваги, що умови кредитного договору позичальником не оспорювалися, суд приходить до висновку, що у зв`язку із порушенням відповідачем умов кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором, вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 11 349, 63 гривень є законними та обґрунтованими. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за кредитним договором позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у загальному розмірі 56 673,16 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 270 гривень, що документально підтверджені платіжним дорученням № 1773 від 19.01.2021 року.

Outcome: approved