Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

09.06.2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Ряснопільска сільська рада Березівського району Одеської області, відділ Держгеокадастру в Березівському районі Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 12.06.2017 року позовну заяву залишено без руху та відмовлено у задоволенні клопотання про розстрочення судового збору, позивач виконав вимоги суду та ухвалою від 19.06.2017 року відкрито провадження по справі. Позивач у позовній заяві посилається на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, а саме: земельну ділянку, загальною площею 8.4 га розташовану на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому на підставі сертифікату на земельну частку (пай), що знаходиться у колективній власності колишнього КСП «ім.. Чапаєва», також до складу спадкового майна входять цінні папери - акції ЗАТ «Миколаївська аграрна компанія». [PERSON] вказала, що являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті чоловіка, також спадкоємцями першої черги являються відповідачі, але із заявами про прийняття спадщини жоден з них у нотаріальному порядку не звертався. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду щодо визнання права власності на спадкове майно. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить суд задовольнити її позов. У судовому 28.09.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на обґрунтування зазначені у позовній заяві. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання 28.09.2017 року не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином. Разом з тим, відповідачі надіслали до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, зазначили, що з позовом погоджуються, просили позов задовольнити у повному обсязі (а.с.55-56, 67-70). Представники Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області та відділу Держгеокадастру в Березівському районі Одеської області у судові засідання 05.07.2017 року, 17.07.2017 року, 31.07.2017 року, 04.09.2017 року, 18.09.2017 року та 28.09.2017 року не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать телефонограми (а.с.35-37,52-53,71-72,), розписки про виклик до суду (а.с.38,54,74,101).), а також повістки про виклик до суду (а.с.105-106,110-111, 119-120). Суд вважає зазначити, що обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Як відзначив суд у рішенні у спра\-ві «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов'язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». З огляду на вищезазначене, суд доходить висновку про розгляд справи за відсутності відповідачів та третіх осіб, які належним чином сповіщені про час, день та місце розгляду справи, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши думку відповідачів, які викладені у заявах, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до частини четвертої статті 174 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено: «У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову…». Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року зі змінами та доповненнями (далі - ЦК України): «Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)». Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.05.2007 року [PERSON] - помер [INFO] року (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.11.1971 року дошлюбне прізвище позивача [PERSON] - «[PERSON]» (а.с.7). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 19.07.1973 р. серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] одружилась (а.с.8). Відповідно до статті 1217 ЦК України: «Спадкування здійснюється за заповітом та за законом». У відповідності до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER] від 20.05.1997 року власником земельної ділянки площею 8.4 га, що знаходиться на території Ряснопільської сільської ради є [PERSON] (а.с.9), також згідно сертифікату акцій серії [NUMBER] [PERSON] належить частина акцій ЗАТ «Миколаївська аграрна компанія» (а.с.10). [PERSON] понесла витрати на поховання [PERSON], що підтверджується довідкою виданою Ряснопільською сільською радою від 22.05.2007 року (а.с.12), згідно довідки виданою сільською радою від 27.09.2016 року [PERSON] до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Склад сім'ї - дружина [PERSON] (а.с.13). Листами з відділу Держгеокадастру у Березівському районі Одеської пітверджується, що за [PERSON] рахується земельна частка на території Ряснопільської сільської ради (а.с.14), також вбачається, що державний акт на [PERSON] - відсутній (а.с.15), також було встановлено грошову оцінку вищевказаної земельної ділянки (а.с.16). [PERSON] є пенсіонером, що підтверджується пенсійним посвідченням серії [NUMBER] (а.с.18, 22) Як вбачається з матеріалів спадкової справи №68/2016, [PERSON] яка є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] подала заяву до нотаріуса про отримання спадщини за законом (а.с.82-100), проте у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спадкового майна нотаріусом - відмовлено та надані відповідні роз'яснення. Відповідно до статті 1218 ЦК України: «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті». Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до положень частини першої, третьої та п'ятої статті 1268 Цивільного кодексу України: «Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її… Спадкоємиць, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини». Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов'язок спадкоємців, а їх право. Судом встановлено, що [PERSON] виявила згоду на прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори для її отримання. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950р. та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Статтею 41 ч.1, ч.4 Конституції України передбачено: «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним». Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням її права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб'єктами цивільних та інших правовідносин. Визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, за умови прийняття позивачем спадщини за законом після смерті чоловіка, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом визнання за [PERSON] права власності на земельну частку (пай) розміром 8.4 умовних кадастрових гектари для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться у колективній власності колишнього КСП «ім.. Чапаєва» на території Ряснопільської сільської ради Березівського району Одеської області, а також на цінні папери: акції ЗАТ «Миколаївська аграрна компанія». Рішення повинно відповідати вимогам статтей 213, 215 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved