Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

ПАТ "Акцент-Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 38872,01 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного 11.03.2011 року між ПАТ"Акцент-Банк" та [PERSON] кредитним договором № AN6QCC9FMC0215 відповідач отримав кредит у розмірі 9300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що його заява разом із Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і Банком кредитний договір. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, на відміну від відповідача, який не надавав своєчасно кошти на погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору і станом на 24.09.2015 року має прострочену заборгованість в сумі 36544,77 грн. Просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором та судовий збір Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоча про час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений, про що свідчить повідомлення в засобі масової інформації "Галичина" (а.с.90). \~ З урахуванням положень ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України - якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановлено, що згідно заяви позичальника № AN6QCC9FMC0215 від 11.03.2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 9300,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.03.2014 року. В цій заяві відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" (Стандарт) складає між ним і банком договір (а.с. 9). Згідно із Умовами надання споживчого кредиту відповідач взяв на себе зобов'язання погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви позичальника, а саме надавати банку щомісячний платіж для погашення кредиту, а також сплачувати проценти за користування кредитними коштами згідно із графіком погашення кредиту та комісію. Відповідно до п. 5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам "Розстрочка" (Стандарт) - при порушенні позичальником збов'язань за договором банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 1,25 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу, при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених цими умовами більше ніж на 30 днів, він зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову (а.с. 10-16). Позивачем станом на 24.09.2015 року нараховано заборгованість за кредитним договором № AN6QCC9FMC0215 від 11.03.2011 року на загальну суму 42603,50 грн., яка складається з: - 225, 98 грн. - заборгованості за кредитом; - 0,50 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом; - 3534, 00 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; - 38843, 02 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 2327, 24 грн. - штрафів (а.с. 7-8). Судом встановлено, що у зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № AN6QCC9FMC0215 від 11.03.2011 року рішенням Верховинського районного суду від 01.07.2014 року із відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто заборгованість за зазначеним кредитним договором у сумі 6058,73 грн., яка складалася із: 225,98 грн. - заборгованості за кредитом, 0,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3534,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 12204,66 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором, яка відповідно до ст.551 ч.3 ЦК України судом була зменшена до 1000 грн., заборгованості по штрафах у розмірі 1298,26 грн. (а.с.5-6). Тому з врахуванням рішення Верховинського районного суду від 01.07.2014 року заборгованість відповідача станом на 24.09.2015 року згідно розрахунку наданого банком становить 38872,01 грн. За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема ст. 559 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст. ст.526,599 ЦК України. Таким чином, винесення рішення Верховинського районного суду від 01.07.2014 року, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від обов'язку виконання ним грошового зобов'язання й не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених законом та умовами кредитного договору. Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України, невиконання зобов'язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання являється порушенням зобов'язання. В разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Однак, суд вважає, що при визначенні розміру пені, яку необхідно стягнути з відповідача, слід керуватися нормами ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки (пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року № 5, істотними обставинами в розумінні частини третьої ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання). Таким чином, суд бере до уваги, що рішенням Верховинського районного суду від 01.07.2014 року, яке набрало законної сили, за даним кредитним договором з відповідача було вже стягнуто заборгованість за кредитом, процентах за користування кредитом заборгованість з комісії, пеню та штрафи, і сума пені в розмірі 38843,02 грн. не є співмірною з сумою нарахованої заборгованості за кредитом в розмірі 225,98 грн., бере до уваги відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, а тому суд вважає що розмір неустойки, яка включена до суми заборгованості за кредитним договором слід зменшити з 38843,02 грн. до 1000,00 грн. Що стосується штрафу, то в цій частині слід відмовити, та як штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (дана правова позиція висловлена у справі № 6-2003цс15 Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України). Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ Акцент-Банк заборгованість за кредитним договором № AN6QCC9FMC0215 від 11.03.2011 року в сумі 1000 грн., що складається з: 0,00 грн. - заборгованості за кредитом (рішенням від 01.07.2014 року вже стягнуто в сумі 225, 98 грн.), 0,00 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом (за рішенням від 01.07.2014 року вже стягнуто в сумі 0,49 грн.), 0,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом (за рішенням від 01.07.2014 року вже стягнуто в сумі 3534,00 грн.), 1000 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язання за договором. При вирішенні питання про судові витрати у справі, суд виходить з наступного. Позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» заявлені вимоги про стягнення заборгованості у сумі 38872,01 грн., які задоволені частково на суму 1000 грн. Тому, з врахуванням вимог ч.1 ст.88 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з [PERSON] частково, у сумі 31,33 грн. (Розрахунок судового збору: 1). 1000 грн. (сума задоволених позовних вимог) : 38872,01 грн. (сума заявлених позовних вимог) = 2,6 % (відсоток від суми задоволеного позову); 2). 1 218,00 грн. (сума судового збору, сплаченого позивачем) х 2,6 % (відсоток від суми задоволеного позову) = 31,33 грн.)). На підставі наведеного,

Outcome: partial