Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

У липні 2016 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивував тим, що 26 жовтня 2014 року ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], уклали кредитний договір № 500523462. Позивач зазначив, що відповідно до умов вищевказаного договору, позивач зобов'язався надати відповідачеві кредит у сумі 19448 грн, у строк з 26 жовтня 2014 року до 27 жовтня 2016 року. Відповідно до умов договору відповідач, зобов'язався в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та графіком погашення кредиту. Проте, відповідач не виконує належним чином зобов'язання за кредитним договором, в результаті чого станом на 27 травня 2016 року виникла прострочена заборгованість за кредитом - 7996,28 грн, за відсотками - 0,26 грн, по комісії 2326,00 грн, штраф -600 грн. Враховуючи вищевикладене банк за захистом своїх прав вимушений звернутись з цим позовом до суду, яким просить стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 10922,54 грн за кредитним договором № 500523462 від 26 жовтня 2014 року та судові витрати у розмірі 1378 грн. В судове засідання представник ПАТ «Альфа-Банк» не з'явився, однак надіслав до суду заяву у якій просить справу по суті розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує, у разі неявки в судове засідання відповідача, банк не заперечує в заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] будучи відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України, викликаний до суду через оголошення в газеті "Урядовтй курєр", в судове засідання не з"явилася, про причини неявки суд не повідомила, у зв"язку з чим суд уважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності відповідача. Так як відповідач, яка належним чином повідомлена у судове засідання не з'явилася, суд уважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки сторони не з'явилися в судове засідання. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розглянувши заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що банк відповідно до укладеного договору № 500523462 від 26 жовтня 2014 року надав [PERSON] кредит у розмірі 19448 грн з кінцевим терміном повернення до 27 жовтня 2016 року (а.с.4-6). Взяті на себе зобов'язання відповідач не виконала, кредитні кошти на погашення кредиту в обумовлені строки не сплачувала. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом заборгованість [PERSON] станом на 27 травня 2016 року складає 10922,54 грн, з яких: 7996,28 грн - заборгованість за кредитом; 0,26 грн - заборгованість по відсоткам; 2326 грн - заборгованість по комісії, 600 грн - штраф (а.с.12). Крім того, копією заяви позичальника від 26 жовтня 2014 року підтверджується, що [PERSON] погодилася з умовами договору та тарифами банку, в зв'язку з чим їй було надано кредит на суму 19448,00 грн (а.с. 8). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням проведеним належним чином. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надалп, як і не надала доказів щодо належного виконання нею умов кредитного договору. Отже, судом доведено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку про обгрунтовність позовних вимог позивача, а тому позов ПАТ "Альфа-Банк" слід задовольнити повністю. За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на вищевикладене правило, з відповідача [PERSON]підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «Альфа-Банк» 1378 грн понесених судових витрат, що складаються з судових витрат зі сплати судового збору. Крім того, суд звертає увагу на те, що відомостей щодо суми витрат наоголошення в пресі позивачем не надано На підставі викладено,

Outcome: approved