Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 24.04.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем було укладено кредитний договір №б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором, однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 26.08.2014 року має заборгованість в сумі 11284,23 грн., яка складається з наступного: 2917,26 - заборгованість за кредитом; 4315,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3275,58 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до умов кредитного договору: 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 525,44 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11284,23 грн. за кредитним договором б/н від 24.04.2008 року, а також судові витрати, понесені на сплату судового збору. В судове засідання представник позивача Молодецький О.С. не з`явився, однак попередньо на електронну адресу суду надіслав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Справу просив розглянути без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується розпискою про явку у судове засідання. Про причини неявки суд не повідомила, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює провести розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24.04.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості, а відповідач прийняв на себе відповідні зобов'язання щодо порядку повернення коштів банку. Із заяви Позичальника від 24.04.2008 року вбачається, що [PERSON] ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку; висловив свою згоду з тим, що ця Заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (а.с. 11). Вказані письмові документи містять усі істотні умови договору про надання фінансових послуг, а тому в силу положень ст. 638 ЦК України даний договір вважається укладеним. Згідно п. 6.5, 6.6, 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором; у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку; при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг Кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк. Відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 26.08.2014 року виникла заборгованість в сумі 11284,23 грн., яка складається з наступного: 2917,26 - заборгованість за кредитом; 4315,95 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3275,58 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 250,00 грн. - штраф (фіксована частина); 525,44 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 8-10). Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно із ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не виконано взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, з урахуванням встановлених обставин справи, вимоги позивача є обгрунтованими, не суперечать вимогам закону та відповідають положенням кредитного договору, тому позовні вимоги підлягають задоволенню на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved