Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

Представник позивача за довіреністю - Кіріченко Р.А., 15.05.2019 року звернувся до Олександрівського районного суду Донецької області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 14.04. 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що його підписана заява, разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", складають між ним та банком договір. Крім того, у позові зазначено, що власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту, з метою запобігання виникненню Овердрафту. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 31.03.2019 року, має заборгованість у розмірі 51896,74 гривень, яка складається з наступного: 0,00 грн. - заборгованість за тілом кредита; 6066,75 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредита, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 39932,53 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2950,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2447,46 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на вказані обставини, а також те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, представник позивача просить суд стягнути із відповідача на користь позивача всю суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 14.04.2014 року, в розмірі 51896,74 грн., та витрати по сплаті судового збору - 1921,00 грн. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 06.06.2019 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду у підготовче судове засідання на 10 годину 00 хвилин 02 липня 2019 року. У зв`язку з неявкою сторін, підготовче судове засідання було відкладено на 09 годину 00 хвилин 15 липня 2019 року. 15.07.2019 року ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області було закрито підготовче провадження у справі, та призначено до розгляду по суті на 08 годину 30 хвилин 25 липня 2019 року. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, розгляд справи було відкласти на 08 год. 30 хв. 27 серпня 2019 року, та зобов`язано Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» надати суду: оригінал анкети-заяви або читабельної копії про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку позичальника - [PERSON] , та розрахунок заборговнаості відповідача за тілом кредита. 27.08.2019 року, у зв`язку з клопотанням представника позивача, розгляд справи було відкладено на 13 год. 30 хв. 23.09.2019 року. Представник позивача в судове засідання, 23.09.2019 року, не з`явилась, проте, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання 23.09.2019 року, повторно, не з`явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, у тому числі шляхом публікації оголошення на веб-сайті судової влади. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання суду останній не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Договір з «ПриватБанком» є договором приєднання, коли підписуючи відповідну заяву про надання картки та відкриття картрахунку, клієнт приєднується до розроблених фінансовою установою відповідних умов, які є однаковими для всіх клієнтів. Про зазначене свідчить, зокрема, назва цієї заяви «Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку». Матеріалами справи встановлено, що відповідач будучи клієнтом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», яке 21 травня 2018 року змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», 14.04.2014 року за договором б/н отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується заявою. Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку позичальника від 14.04.2014 року, він підтвердив згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком, про ознайомлення з яким і розписався клієнт в заяві (а.с. 8-9). Пунктом 1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Власник зобов`язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою попередження виникнення Овердрафту (п.2.1.1.5.7 Договору). Як встановлено із наданих документів, відповідач не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором. Так, згідно з наданим банком розрахунком, станом на 31.03.2019 року, відповідач має заборгованість у розмірі 51896,74 гривень, яка складається з наступного: 0,00 грн. - заборгованість за тілом кредита; 6066,75 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредита, 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 39932,53 грн. - нарахована пеня за прострочене зобов`язання; 2950,00 грн. - нарахована пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи, відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2447,46 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 5-7). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Статтею 1050 ЦК передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а тому, з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 6066,75 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та штрафами, то суд виходить з такого. Частиною 2 статті 615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Разом з тим, згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та від 02 грудня 2015 року №1275-р, село Весела Гора Олександрівського району Донецької області віднесено до вказаного переліку. Відповідач - [PERSON] , згідно копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Олександрівським РВ ГУМВС України в Донецькій області 31.03.2011 року, та довідки Веселогірської сільської ради Олександрівського району Донецької області № 02-27-127 від 04.06.2019 року, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 25, 39). З урахуванням того, що від сплати пені, нарахованої після 14 квітня 2014 року відповідач на підставі ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» має бути звільнений, а тому, у задоволенні вимоги про стягнення пені за період з 14.04.2014 року по 31.03.2019 року - необхідно відмовити. На підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не підлягають стягненню з відповідача штрафи в розмірі 500,00 гривень (фіксована частина), та 2447,46 гривень (процентна складова). Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 6066,75 грн., в іншій частині позовних вимог слід відмовити, з вищенаведених підстав. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. Відповідно до платіжного доручення № PROM9BJN3F від 09.04.2019 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 гривень. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п.36 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вбачається, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (ч.1 ст.141 ЦПК України) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом №3674-VI). Враховуючи вищевказані положення ЦПК України, а також роз`яснення Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 224,57 гривень (6066,75 грн.х1921,00 грн./51896,74 грн.). На підставі викладеного, та

Outcome: partial