Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2012 року є власником житлового будинку по [ADDRESS]. В належному позивачці будинку зареєстроване місце проживання відповідачів без будь-яких на те правових підстав. Для встановлення осіб, які зареєстровані в її будинку, вона звернулась до УДМС в Соснівському районі м.Черкаси та отримала довідку №445 від 04.02.207р., в якій зазначено осіб, що зареєстровані у вказаному будинку в якості піднаймачів. Жоден із вказаних відповідачів не є членом сім"ї чи родичем позивачки, ніколи фактично не проживали у спірному будинку, що підтверджується Актом про не проживання, підписаного сусідами та завіреного керівництвом квартального комітету "Соснівський". Позивачка просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В наданій суду заяві представник позивачки позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, справу розглянути в його відсутність. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Третя особа в наданій суду заяві просить розглянути справу без участі представника третьої особи та замінити третю особу на виконавчий орган міської ради, до компетенції якого згідно з Законом № 888-VІІІ від 10.12.2015р. віднесено повноваження у сфері реєстрації місця проживання фізичних осіб. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 06.12.2012р. є [PERSON], що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав КП "ЧООБТІ" [NUMBER] від 21.02.2012р, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.06.2017р. № [NUMBER]. Відповідачі зареєстровані у вказаному будинку в якості піднаймачів відповідно до довідки Управління державної міграційної служби Соснівського районного відділу у м.Черкаси УДМС України в Черкаській області вих. №445 від 04.02.2017р. Відповідно до Акта про не проживання, підписаного сусідами та завіреного керівництвом квартального комітету "Соснівський", [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], дійсно ніколи не проживали і не проживають за адресою: [ADDRESS]. У постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року зазначено, що вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник, наймач має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.ст.317,383ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 98 ЖК України наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасові жильці). Отже, законом передбачено реєстрацію піднаймача у будинках державного або житлового громадського фонду та законом не передбачено реєстрацію піднаймачів у приватному будинку. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки реєстрація відповідачів у спірному житловому приміщенні без законних підств як піднаймачів не потягла за собою виникнення у відповідачів права користування житлом, оскіліьки відповідно до ст.11 ЦК України права та обов'язки виникають з дій осіб, які відповідають закону, також цим створені перешкоди позивачу у користуванні житловим будинком, збільшуючи витрати по оплаті комунальних послуг, тому порушені права та законні інтереси позивача підлягають до поновлення та судового захисту. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на постійне користування житлом. Що стосується посилання третьої особи на необхідність її заміни на виконавчий орган міської ради, до компетенції якого згідно з Законом № 888-VІІІ від 10 грудня 2015 року віднесено повноваження у сфері реєстрації місця проживання фізичних осіб, суд виходить з того, що спір виник з приводу законності реєстрації відповідачів до 10 грудня 2015р. і тому рішення у справі може вплинути саме на права та обов'язки залученої до участі в справі третьої особи. При подачі позову позивачці судом було відстрочено оплату судового збору, тому оплату судового збору суд покладає на відповідачів в дохід держави на підставі ст.88 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.224 ЦПК України.

Outcome: approved