Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до територіальної громади в особі Ямненської сільської ради Великописарівського району Сумської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с.Ямне В.Писарівського району Сумської області, на земельну ділянку сільськогосподарського призначення загальною площею 2,115 га, розташовану на території Ямненської сільської ради В.Писарівського району Сумської області. Позивач являється спадкоємцем за заповітом, однак оформити спадкові права на земельну ділянку в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений оригінал правовстановлювального документа, виданого на ім'я спадкодавця. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просить суд його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] в с.Ямне В.Писарівського району Сумської області [INFO] року померла [PERSON] (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка загальною площею 2,115 га відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №1007 від 27.08.2002. З копії заповіту, що мається в матеріалах справи (а.с.), вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповіла на користь [PERSON], даний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 54133760, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46365540 від 04.01.2017 (а.с.7,25). Вказаний заповіт не змінювався і не відмінявся (а.с.6). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46365552 від 04.01.2017 після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа не заведена, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.26). Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до довідки виконкому Ямненської сільської ради В.Писарівського району (а.с.6) на день відкриття спадщини разом з померлою [PERSON] була зареєстрована та проживала, крім інших, спадкоємець за заповітом [PERSON], яка прийняла спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Відповідно до п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З інформації, наданої завідувачем В.Писарівською районною ДНК (а.с.12), вбачається, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через неподання оригіналу правовстановлювального документа, який є загубленим. Втрата оригіналу правовстановлювального документа (Державного акта) підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла» від 30.11.2016 за № 98 (а.с.13-14). Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved