Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк", як правонаступник Закритого Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк", звернувся до суду з позовом, в якому прохає суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача у справі [PERSON] на користь позивача 38158,76 грн. заборгованості, що виникла за кредитним договором № DNH4КР30490511, укладеному між Комерційним Банком «ПриватБанк» та відповідачем у справі. Позовні вимоги обгрунтовуються наступними обставинами: 11квітня 2006 року відповідач [PERSON] отримала від ЗАТ комерційний банк "Приват Банк" споживчий кредит на придбання продукції у торгівельно-сервісному підприємстві з використанням банківського кредиту у розмірі 2218,06 грн. на строк 24 місяці, на умовах сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Власним підписом відповідач засвідчила свою згоду на те, що підписана нею анкета заява Позичальника № DNH4КР30490511 разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам (Розстрочка») (Стандарт) складає кредитний договір. Незважаючи на виконання позивачем умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання за кредитним договором перед позивачем не виконала, внаслідок чого у позичальника перед позикодавцем виник борг, сума якого станом на 23 березня 2016 року склала 38158,76 грн., з яких сума основного боргу становить 1529,81 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом становить 10088,84 грн.; заборгованість за пенею становить 24246,84 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн. і штраф (процентна складова) 1793,27грн. На підставі наведеного та у відповідності до вимог ст.526,527,530,1050,1054 ЦК України позивач прохає суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача у справі заборгованість, що виникла за кредитним договором. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду даної справи, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також заяву про застосування позовної давності до заявлених позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справі суд дійшов висновку, що позов підставний, однак підлягає частковому задоволенню. За змістом ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на кристь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства...., у строк, встановлений у зобовязанні. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Анкетою-заявою Позичальника № DNH4КР30490511, підписаною позивачем [PERSON] від 11 квітня 2006 року доводиться той факт, що між сторонами у справі було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримала від ЗАТ комерційний банк "Приват Банк" споживчий кредит на придбання продукції у торгівельно-сервісному підприємстві з використанням банківського кредиту у розмірі 2218,06 грн., на строк 24 місяці, на умовах сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати своєї умови договору. Згідно п.2.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (далі Умови), банк зобовязується надати Позичальнику Кредит шляхом перерахунку на рахунок торгівельно-сервісному підприємству. Строк, термін повернення, розмір Кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені в Заяві Позичальника, підписанням якої Клієнт та Банк укладають Кредитно-заставний договір. Кредит надається в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню Кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у Заяві строки. Згідно п.2.2. Позичальник доручає Банку, без додаткового узгодження, здійснювати списання та перерахування кредитних коштів з кредитного рахунку на користь торгівельно-сервісного підприємства та Банку на рахунки зазначені у Заяві. Згідно заяви Позичальника № DNH4КР30490511 від 11.04.2011 року, товаром, який придбала відповідач у торгівельно-сервісному підприємстві з використанням банківського кредиту, є мобільний телефон NOKIA 7360 вартістю 1706, 20 грн. Торгівельно-сервісним підприємством, яке здійснило продаж товару з використанням банківського кредиту є ТОВ «Фокстрот». Даними рахунку-фактури №КФ-656 від 11 квітня 2006 року та актом прийому-передачі товару № DNH4КР30490511 від 11.04.2011 року доводиться та обставина, що банк виконав свої зобовязання за кредитним договором. (а.с.10, 10 зворот). Згідно п.3.2.2, 3.2.3, 3.2.4 Умов позичальник зобовязався погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви; сплатити відсотки за кори стування Кредитом відповіднго до Заяви та п.п.4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Повну сплату відсотків за користування Кредитом здійснити не пізніше фактичного повного погашення Кредиту; сплатити Банку винагороду у строки та розмірі згідно Тарифів, Заяви та давних Умов. Згідно Заяви позичальника (розділ «Банківські послуги») погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 21 по 28 число кожного місяця, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 118,86 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Згідно п.3.2.9 Умов позичальник зобовязується повністю повернути Кредит до дати, зазначеної в Заяві. При непогашенні Кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість в частині вчасно непогашеної суми Кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі Кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Згідно п.5.1 Умов, при порушенні Позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, Банк має право нарахувати, а Позичальник зобовязується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки платежу. Сплата пені здійснюється у гривні. Згідно п.5.3 Умов при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості за договором № DNH4КР30490511 від 11.04.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 23.03.3016 року, сума боргу за вказаним кредитним договором станом на 23 березня 2016 року склала 38158,76 грн., з яких сума основного боргу становить 1529,81 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом становить 10088,84 грн.; заборгованість за пенею становить 24246,84 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн. і штраф (процентна складова) 1793,27грн. Відповідач [PERSON] звернулась до суду з письмовою заявою про застосування строків позовної давності до заявлених позовних вимог у звязку зі спливом позовної давності за даними вимогами. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами кредитного договору встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами ( у даному випадку щомісячно, з 21 по 28 число кожного місяця, у сумі 118,86 грн. ) та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Згідно розрахунку заборгованості за договором № DNH4КР30490511 від 11.04.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], останній платіж за кредитним договором був здійснений позичальником ще 21 грудня 2006 року, а з 11 квітня 2008 року борг складався, і складається на теперішній час, виключно з залишку простроченої заборгованості за наданим кредитом, залишку заборгованості за процентами, нарахованими на залишок простроченої заборгованості за кредитом, заборгованості за простроченої комісії, пені та штрафів. Згідно п.5.5 Умов надання споживчого кредиту, поданих позивачем до позовної заяви і які згідно позовної заяви разом з Заявою позичальника становлять кредитний договір, термін позовної вартості по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафі за даним Договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років, у той час як відповідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Позивачем не надано суду доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач була ознайомлена з поданими позивачем до позовної заяви у якості доказу Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Умови), у тому числі в редакції, яка міститься у додатках до позовної заяви. Тобто не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, а також те, що Умови містили збільшений строк позовної давності в момент підписання заяви позичальника, або в подальшому такі Умови, зокрема щодо збільшення строку позовної давності, не змінювались. Адже, Умови не містять даних про дату їх затвердження, змінення, не містять підписів відповідача, а аналізуючи зміст Умов та Заяви позичальника суд убачає ряд невідповідностей. Зокрема зміст пункту 4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам не відповідає змісту цього ж пункту Умов, відображених у Заяві позичальника від 11 квітня 2006 року (а.с.5 зворот, а.с.8 зворот). Крім того, у заяві позичальника від 11 квітня 2006 року домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає. У зв'язку із цим такі Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 11 квітня 2006 року. Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів відповідача при вирішенні цього спору. Оскільки позичальником не підписані Умови надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), то вказані Умови не є складовою частиною укладеного між сторонами договору. Відтак суд вважає, що заява відповідача про застосувати позовної давності підлягає задоволенню. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак у позові Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості, що виникла по кредитному договору, в частині вимог щодо стягнення суми основного боргу, пені, штрафних санкцій слід відмовити повністю за спливом позовної давності, а в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами задовольнити частково, у межах трирічного строку позовної давності з наступних міркувань. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом підлягає стягненню з відповідача у межах строку позовної давності у розмірі 1151 грн. (1529,81х25,08:100х3). Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.15,30,62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК України, ст. 16,509,526,530, 1054, 256-267 ЦК України, суд

Outcome: partial