Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 12104,75 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову посилається на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 14.03.2006 року. Відповідач при підписанні заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Зазначає, що відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом Відповідача у заяві, де є відповідні запевнення Відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК УКраїни). Відповідно до виявленого бажання, Відповідачу було відкрито кредитний рахунок. Для користування кредитним картковим рахунком Відповідач отримала кредитну картку. У подальшому, розмір кредитного ліміту збільшився до 4000 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Однак, взятих на себе зобов`язань відповідач не виконувала, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 25.11.2020 становить 13404,06 грн., і яка складається з: 2851,51 грн. заборгованість за тілом кредита, 8227,63 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 1470,37 грн. нарахована пеня; 854,55 грн. нараховано комісію. Позивач звертає увагу суду, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином позивачем визначено заборгованість до стягнення 12104,75 грн., яка складається з наступного: 2851,51 грн. заборгованість за тілом кредита, 8227,63 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 171,06 грн. нарахована пеня; 854,55 грн. нараховано комісію. На даний час Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ "Приватбанк", а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути вказану заборгованість, а також понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином підтвердженням чого є відмітка в поштовому повідомленні про вручення.Причини неявки суду невідомі. Відзив не надійшов. За наявності умов, визначених у ч.1 ст.280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріли справи, безпосередньо дослідивши докази, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 27 липня 2007 року [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про надання банківських послуг в Приватбанку. В заяві зазначила що ознайомилася і згідна з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. За умовами вказаного договору позичальник отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 4000 грн. на платіжну картку з базовою процентною ставкою за кредитом 2 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 1,5 %. Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] , 27.07.2007 року [PERSON] встановлено кредитний ліміт до 4000 грн., 15.01.2009 року зменшено до 2851,51 грн., зведено до 0,00 грн. 06.04.2020 року. Вказаними коштами відповідачка користувалася та частково вносила кошти на погашення кредиту, підтвердженнґм чого є виписка по заборгованості та розрахунок заборгованості даний банком (а.с. 7-18). Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки строк дії картки - 08/09. За розрахунком банку станом на 25.11.2020 року у [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» утворилася заборгованість у розмірі 13404,06 грн., і яка складається з: 2851,51 грн. заборгованість за тілом кредита, 8227,63 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 1470,37 грн. нарахована пеня; 854,55 грн. нараховано комісію. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідачем підписано заяву про надання банківських послуг в Приватбанку, відповідно до якої вона отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 4000 грн. на платіжну картку з базовою процентною ставкою за кредитом 2 % на місяць на залишок заборгованості, щомісячна комісія 1,5 %. (а.с.21) Отже, заява про надання банківських послуг в Приватбанку від 27.07.2007 року являє собою кредитний договір. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору, оскільки відповідачем такі не підписувались. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. За умовами договору, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком дії договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обовязки відповідно до договору. Велика Палата Верховного Суду 28 березня 2018 року у постанові по справі №444/9519/12 зробила висновок, відповідно до якого припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред"явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов"язання. Як вбачається з довідки (а.с. 20), термін дії карточки до 08.09, тобто 31.08.2009 року закінчився строк кредитування, а тому проценти у передбаченому договором розмірі нараховуються до 31.08.2009 року. Згідно поданого представником позивача розрахунку заборгованості [PERSON] , заборгованість відповідача станом на 31.08.2009 року по тілу кредиту становить 2851,51 грн., по відсоткам - 1418,20 грн., по комісії - 867,76 грн. Відповідач після 31.08.2009 року кредитними коштами не користувався. Випискою по рахунку підтверджується погашення відповідачем після 31.08.2009 року заборгованості по кредитним коштам в сумі 1840 грн. Отже, враховуючи позовні вимоги позивача, визначену заборгованість станом на 31.08.2009 року (строк дії картки), за мінусом сплачених відповідачем 1840 грн. (після закінчення строку дії картки), суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість по кредиту в сумі 3297,47 грн. Що стосується вимоги про стягнення пені, то така до задоволення не підлягає, оскільки як вже зазначалось вище, відповідач Умови та правила надання банківських послуг не підписувала та такі не можуть вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. В заявці підписаній відповідачем, сторонами стягнення пені не передбачено. А тому вимога в цій частині є безпідставною. Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 3297,47 грн., яка включає в себе заборгованість за тілом кредиту, нарахованими відсотками та комісію. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір в сумі 618,37 грн.

Outcome: partial