Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

У червні 2014 року приватне підприємство „ Кароля" пред'явило у суді вказаний позов. Неодноразово уточняючи позовні вимоги, остаточно просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 01.11.2013 року між [PERSON] та фермерським господарством „Віктор Д", скасувавши державну реєстрацію речового права фермерського господарства „Віктор Д" на оренду вказаної земельної ділянки ( а.с. 117-119) Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 січня 2009 року між [PERSON] та ПП „Кароля" було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки терміном на 10 років. Вказаний договір був зареєстрований в установленому законом порядку. На протязі 2009-2014 років ПП „Кароля" використовувало орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням та сплачувало орендну плату. Вказаний договір в установленому порядку не був припинений. ПП „Кароля" стало відомо, що в кінці 2013 року Фермерське господарство „Віктор-Д" та [PERSON] уклали договір оренди тієї ж земельної ділянки та зареєстрували своє речове право реєстраційній службі Бердичівського міськрайонного управління юстиції. Посилаючись на положення статей 203, 215 ЦПК України, просить визнати договір вказаний договір оренди недійсним. У судовому засіданні представник позивача Макаренко І.Я. позов підтримав. Додатково пояснив, що екземпляр договору оренди між ПП „Кароля" та [PERSON] у ПП „Кароля" відсутній, оскільки його викрала [PERSON] після того, як була звільнена з ПП „Кароля" у липні 2013 року. Крім того у Бердичівському МВ проводиться досудове розслідування по факту крадіжки [PERSON] печатки ПП „Кароля". У 2013 році [PERSON] отримував орендну плату за вказаним договором. Представник відповідачів [PERSON] позов не визнав з тих підстав що ПП „Кароля" не уповноважене пред'являти позов про визнання недійсним договору оренди, оскільки воно не є стороною вказаного договору. Крім того, вимогу про скасування державної реєстрації договору оренди пред'явлено не до тих відповідачів. Також позивачем не представлено договору оренди земельної ділянки, укладеного між ПП „Кароля" та [PERSON] [PERSON] не одержував орендної плати від ПП „Кароля", належних доказів на підтвердження того суду не надано. Відповідач [PERSON]позов не визнав, пояснив, що нічого не пам'ятає бо хворіє. Всіма питаннями, зв'язаними з отриманням орендної плати займалася його дружина. Він документи підписував, однак не пам'ятає які. Представник третьої особи без самостійних вимог - реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Марчук А.В. пояснила, що на момент реєстрації договору оренди реєстраційній службі не було відомо, що існувала реєстрація ще одного договору оренди вказаної земельної ділянки, яка була проведена до 01.01.2013 року. Відповідно до витягу з державного земельного кадастру вказана земельна ділянка не мала ніяких обтяжень. Тому при реєстрації договору оренди земельної ділянки між [PERSON] та ФГ „Віктор-Д" заява про реєстрацію договору оренди не викликала сумнівів. Представник третьої особи без самостійних вимог - управління Держземагенства у Бердичівському районі Осадчук Ю.С. у судовому засіданні пояснила, що Управління не володіє якоюсь додатковою інформацією, ніж та яка вказана у позовній заяві та доданих документах. Управління Держземагенства не проводило реєстрації попереднього договору оренди. Таку реєстрацію проводив Центр Державного земельного кадастру, який і передав в Управління відомості про реєстрацію договорів оренди земельних ділянок з ПП „Кароля". Екземпляри договорів оренди земельних ділянок згідно акту в Управління не передавався. Відомості про реєстрацію велися у паперовому вигляді. Судом встановлені наступні факти на відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 01.11.2013 року між [PERSON] та фермерським господарством „Віктор Д" укладено договір оренди земельної ділянки, площею 1,4844 га, кадастровий номер 1820886000:07:000:0357, належної [PERSON] на підставі державного акта серії ВД № 156647 ( а.с. 101-102). Реєстраційною службою Бердичівського міськрайонного управління юстиції рішенням від 18 листопада 2013 року № 8064864 проведено державну реєстрацію вищевказаного договору оренди (а.с. 108, 109). З відомостей, наданих Управлінням Держземагенства 27.01.2009 року було проведено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, площею 1,4844 га, кадастровий номер 1820886000:07:000:0357 укладеного між [PERSON] та ПП „Кароля" строком на 10 років ( а.с. 27-28). Доказів, що вказана державна реєстрація не відповідає закону, чи скасована в установленому законом порядку суду не надано. Відповідно до статті 203 ЦПК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Згідно пунктів 2, 3 статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до статті 6 ЗУ „Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Сторони не надали суду копії договору оренди земельної ділянки, укладеного між [PERSON] та ПП "Кароля" від 27 січня 2009 року. Як пояснив представник позивача екземпляр цього договору у ПП "Кароля" викрала [PERSON], колишній керівник ПП "Кароля", нині голова ФГ "Віктор-Д". Про факт укладання договору оренди між ПП „Кароля" та [PERSON] свідчать державна реєстрації договору оренди, письмові докази про отримання [PERSON] орендної плати ( а.с. 23, 111-116), надана представником відповідачів угода від 23 травня 2013 року, укладена між ПП „Кароля" та [PERSON] про припинення договору оренди земельної ділянки ( а.с. 126). Відповідно до статті 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Законом України „Про оренду" землі не передбачено іншого порядку припинення договору оренди. Таким чином, ПП „Кароля", в особі [PERSON] та [PERSON], укладаючи угоду про припинення договору оренди землі у травні 2013 року, не провели державної реєстрації припинення такого договору оренди. Згідно із частинами першою та четвертою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Зважаючи, що існує не припинений в установленому порядку договір оренди земельної ділянки площею 1,4844 га, кадастровий номер 1820886000:07:000:0357, укладений між ПП „Кароля" та [PERSON], державна реєстрація цього договору оренди чинна, про існування такого договору оренди голова ФГ „Віктор-Д" [PERSON], як колишній керівник ПП „Кароля" повинна була знати, - [PERSON] та ФГ „Віктор-Д" не мали права укладати договір оренди вказаної ділянки. А тому договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1820886000:07:000:0357, укладений 01.11.2013 року між [PERSON] та фермерським господарством „Віктор Д" підлягає визнанню недійсним на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України. Щодо вимоги про скасування державної реєстрації права оренди на спірну земельну ділянку суд зазначає наступне. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до статті 26 названого Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно з пунктами 10 п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Рішення суду про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним не є таким рішенням і без зазначення у рішенні суду про скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку не можна вважати таким, що відбувся реальний захист права власності позивача. Таким чином вимога про скасування державної реєстрації за ФГ „Віктор -Д" права оренди земельної ділянки, кадастровий номер 1820886000:07:000:0357, від 18 листопада 2013 року № 8064864 на підставі договору оренди укладеного 01.11.2013 року між [PERSON] та фермерським господарством „Віктор Д", підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті ПП „Кароля" судового збору в сумі 243,6 грн., в рівних частках з кожного відповідача.

Outcome: approved