Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідача, обґрунтовуючи його тим, що 09.08.2013 між ним та відповідачем укладено договір № б/н , за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 2000,00\~грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку" складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Позивач зазначив, що виконав умови договору, надав грошові кошти позичальнику в розмірі та умовах, встановлених договором, однак відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за договором. Внаслідок порушених взятих на себе зобовязань за договором станом на 02.10.2016 заборгованість відповідача перед позивачем по договору становить 29206,60 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача вказану суму та понесені судові витрати у сумі 1378,00 грн. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача (а. с. 19), в якому просив справу розглянути за відсутності їх представника, повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в суді відповідно до положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України (а. с. 27,37). Заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надійшла. Оскільки позивач не заперечував проти цього, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. За наслідками з'ясування і аналізу обставин справи, дослідження та оцінки наявних в матеріалах справи доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.08.2013 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № б/н, що підтверджується заявою позичальника від 21.05.2014 (а. с. 6). Згідно з заявою відповідач ознайомилася з "Умовами і правилами надання банківських послуг", що підтверджується підписом відповідача в заяві (а. с. 6). Заява відповідачем підписана. Дана обставина сторонами не заперечується. Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Підстав для визнання договору недійсним або для висновку про його нікчемність судом на момент розгляду справи не встановлено. А значить на момент розгляду справи договір є дійсним. Дана обставина сторонами не заперечується. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 3.1 "Умов і правил надання банківських послуг" надання кредиту фізичним особам (а. с. 8-10) банк зобовязується надати кредит шляхом й у межах сум, обумовлених у заяві. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивачем додано розрахунок заборгованості за договором № б/н від 09.08.2013, укладеним між ПАТ "АКЦЕНТ-БАНК" та клієнтом [PERSON], станом на 02.10.2016 (а. с.\~4, 5), згідно з яким сума заборгованості відповідача перед позивачем по кредиту складає: 1)1945,00 грн. заборгованість за кредитом; 2)22151,62 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; 3)3243,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 4)1866,98 грн. заборгованість за штрафами. Відповідач заперечень проти наданого позивачем розрахунку не надала. З огляду на це, суд приходить до висновку, що станом на момент розгляду справи сума боргу відповідача перед позивачем по відсотках за користування кредитом по договору складає 22151,62 грн., а заборгованість по комісії та пені за користування кредитом 3243,00\~грн. Згідно з п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг" (а. с. 8-10), при порушенні позичальником строків платежу по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязується сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у межах заявлених вимог. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України\~підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору . Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved