Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Представник позивача звернувся до Олександрівського районного суду з позовом до Олександрівської селищної ради в інтересах [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 03 березня 2020 року відкрито провадження по справі. В обгрунтування позову позивач зазначив, що [INFO] , у віці 80 років, помер його батько [PERSON] . В зв`язки зі смертю останнього на території Олександрійської селищної ради відкрилася спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно, зокрема: житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), який розташований за адресою: [ADDRESS] . По своїй смерті спадкодавець заповіту не лишив. За заявою спадкоємця про прийняття спадщини приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Донецької області Левочкою М.М. було заведено спадкову справу за № 44/2019. Щодо спірного домоволодіння - то нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.10.2019 року з причин неподання спадкоємцем правовстановлюючих документів на підтвердження належності спірного домоволодіння за життя саме спадкодавцю. Просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок (з надвірними побудовами та господарськими спорудами), який розташований за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позовні вимоги підтримав за наведених в позові обставинах (а.с.39). Представник відповідача Олександрівської селищної ради, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.40). Суд, дослідивши матеріали справи і докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом в судовому засіданні, [INFO] помер [PERSON] (а.с.9). Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу [ADDRESS] , інвентарна справа № 02/ 494 та довідки № 233 від 29.10.2019 року, самовільних будівель та споруд не виявлено, технічні показники будинку не змінилися, власником житлового будинку є [PERSON] , рік побудови 1971 року (а.с.16-20). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.8). Приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Левочка М.М., 01.10.2019 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причин неподання позивачем правовстановлюючих документів на підтвердження належності спірного домоволодіння за життя саме спадкодавцю (а.с.15). Відповідно до витягів з спадкового реєстру та свідоцтв про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа № 64126481, спадкоємець - [PERSON] . Спадкоємець прийняв у спадок земельні ділянки, з призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого селянського господарства (город), які розташовані по [ADDRESS] (а.с. 10-14). Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються визнання права власності за законом в порядку спадкування. До правовідносин, які склались між сторонами підлягають застосуванню наступні норми права. За вимогами ст..1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.. 1218 ЦК). До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ст..1225 ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.(ст..1268 ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.(ст..1269 ЦК). Частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. (ст..1278 ЦК). Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні позовних вимог суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинка. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Відповідно до вимог зазначених в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими на нормативними актами). Розглянувши вимоги позивача про визнання права власності на спірний будинок в порядку спадкування, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем після померлого [PERSON] , відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України прийняв спадщину, спадковий будинок був побудований у 1971 році та розташований на земельній ділянці, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, яку спадкоємець успадкував відповідно до вимог законодавства. Житловий будинок має задовільний стан і є придатним для проживання. На підставі зазначеного, ст..1216, 1218, 1225, 1269, 1278 ЦК України, п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, листа Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.1999 року за № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію»,та

Outcome: approved