Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNH4КР95540896 від 11.07.2006 року, посилаючись на те, що відповідач отримав у позивача кредит в розмірі 2 208,69 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Внаслідок порушення графіку сплати коштів за відповідачем наявна заборгованість за кредитними зобов'язаннями, яку банк просить суд стягнути з останнього. Представник позивача в судове засідання не з'явився, попередньо подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с.34-36, 40-45). З урахуванням думки представника позивача та положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права на належне виконання умов кредитного договору внаслідок чого банк позивається про його відновлення шляхом стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Статтею 1054 Цивільного Кодексу України визначено зміст кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Істотними умовами кредиту є розмір кредиту та строк повернення кредиту. Судом встановлено, що 11.07.2006 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк", назву якого змінено на ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № DNH4КР95540896, за яким банк надав, а позичальник (відповідач) отримав кредит в розмірі 2 208,69 грн. Умовами кредитного договору встановлено розмір відсотків за користування кредитними коштами, який становить 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 5-10). Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач [PERSON] систематично порушував строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором № DNH4КР95540896 від 11.07.2006 року (а.с. 4). За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. За змістом п. 3.2.7 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) позичальник зобов'язується погасити заборгованість по Кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування Кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню), не пізніше дати, зазначеної в повідомленні Банку, передбаченого п.п.3.3.1, 3.3.2, 3.3.3 даних Умов (а.с. 6, 7). Позивачем станом на 03.09.2014 року проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором № DNH4КР95540896 від 11.07.2006 року, відповідно до якого заборгованість відповідача [PERSON] за кредитними зобов'язаннями становить 40 352 грн. 80 коп., яка складається з: заборгованість за кредитом - 2 046,70 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 11 553,06 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором - 24 355,29 грн. Крім цього, відповідно до умов кредитного договору на відповідача накладено штрафні санкції - 500 грн. штрафу (фіксована частина); 1 897,75 грн. штрафу (процентна складова) (а.с. 4). Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості [PERSON] за вказаним кредитним договором відповідачем не представлено суду. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 524, 526, 527 ч.1, 530, 546 ч.1, 611, 612, 1054 ч. 2, 16, 20 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88 ч.1 ЦПК України,

Outcome: approved