Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

06.09.2016 року позивач в особі КП "Харківській теплові мережі" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача вартість спожитої теплової енергії у приміщенні за адресою: [ADDRESS] в розмірі 64120,63 грн. грн. за період з 20.10.2015 року по 05.04.2016 року, суму інфляції в розмірі 548,49 грн., суму трьох процентів річних в розмірі 160,30 грн., а всього 64829,42грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. 15.08.2017 КП «Харківські теплові мережі» уточнили позовні вимоги до [PERSON] , та збільшила позовні вимоги та просили стягнуть вартість спожитої теплової енергії у приміщенні за адресою [ADDRESS] у розмірі 90615,20 грн. за період 20.10.2015 по 31.12.2016, , суму інфляційних витрат 1207,02 грн., три відсотка річних 226,54 грн. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачу на підставі договору купівлі продажу №аеа 2-895, №аеа 1-2311, свідоцтва про право власності [NUMBER] від 28.05.1996 належать приміщення за адресою у [ADDRESS] з централізованою системою теплопостачання, яке здійснює КП "Харківські теплові мережі". Відповідач безпідставно отримує теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташоване приміщення відповідача. 08.04.2015, 24.02.2016 представниками КП "Харківські теплові мережі" складено акти обстеження про бездоговірне користування тепловою енергією. В акті обстеження системи теплоспоживання представниками КП "Харківські теплові мережі" зроблено припис про те, що споживач зобов`язаний укласти договір про постачання теплової енергії. Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року. За період користування тепловою енергією с 20.10.2015 року по 31.12.2016 року, відповідачем спожито теплової енергії на суму 90615,20 грн. За кожен розрахунковий період відповідачу направлялися платіжні вимоги-доручення про сплату за спожиту теплову енергію, що до цього часу не сплачені. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення опалення, що складені представниками позивача та житлово-експлуатаційної організації. У зв`язку з тим, що приміщення відповідача, не обладнані пристроями обліку теплової енергії розрахунок спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько - побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження. Таким чином, с 20.10.2015р.по 31.12.2016р. відповідач за рахунок позивача користувався тепловою енергією згідно акту про бездоговірне користування тепловою енергією, у зв`язку з чим було спожито теплової енергії на суму 90615,20грн. Також, відповідачу здійснено індексацію боргу та нараховані інфляційні витрати 1207,02 грн., три проценти річних - 226,54 грн. Внаслідок того, що відповідач в добровільному порядку не погашає суму заборгованості, позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Представник позивача Пономарьова Н.В. , що діє на підставі довіреності, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заявлені КП "ХТМ" позовні вимоги з урахування уточнень, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили. Уповноважений представник позивача в попередніх судових засіданнях не визнав позовні вимоги, просив відмовити в задоволенні позову, подав письмові заперечення, в яких зазначає, що на підставі ст.1 Закону України «Про теплопостачання» постачання теплової енергії здійснюється тільки на підставі укладеного між сторонами договору, який поміж КП «Харківські теплові мережі» та [PERSON] не укладався. [PERSON] має у приватній власності квартири, які розташовані за адресоюм . [ADDRESS] . Квартири придатні для проживання фізичних осіб та належать до Житлового Фонду, тому відповідач вважає, що вартість теплової енергії необхідно нараховувати за тарифами для населення, а не як для «інших споживачів» . Незважаючи на це, КП Харківські теплові мережі в односторонньому порядку, без відома власника квартир, та за відсутністю його згоди, за весь цей період встановили в житлових квартирах [ADDRESS] завищені тарифи для споживання теплової енергії як для нежитлових приміщень юридичних осіб. Позивач у своїй позовній заяві висуває вимогу про сплату йому грошових коштів, але жодних доказів споживання у такому обсязі теплової енергії, а також підстав нарахування по завищеним тарифам, не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання усіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі під час судового засідання 13.12.2019 року, не здійснювалося. Оскільки з причини неявки відповідача та представника неодноразово відкладалися судові засідання, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи у відповідності вимог до ст. 240 ЦПК України, відсутні та продовжує розгляд справи за відсутністю відповідача та представника, на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані в обґрунтування позову, доходить висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом справи встановлено, що відповідачу [PERSON] , на підставі договору купівлі продажу №аеа 2-895, №аеа 1-2311, свідоцтва про право власності [NUMBER] від 28.05.1996 належать приміщення за адресою у [ADDRESS] , також відповідач та його представник факт приналежності на праві власності вказаних приміщень не оспорював в своїх запереченнях. Житлові приміщення розташовані у [ADDRESS] обладнано централізованою системою теплопостачання, яке здійснює КП "Харківські теплові мережі". Відповідач отримує теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташоване приміщення відповідача. Претензій щодо якості наданих послуг відповідачем не заявлено. 08.04.2015 та 24.02.2016 року представниками КП "Харківські теплові мережі" складені акти обстеження про бездоговірне користування тепловою енергією. В ході проведення обстеження спеціалістами «Харківські теплові мережі» було встановлено, що приміщення квартир використовуються як офісні приміщення, у вказаних приміщеннях встановлені прилади для опалення. В зв`язку з тим, що в житлові квартири [ADDRESS] використовуються як офісні приміщення, акти від 08.04.2015 та 24.02.2016 є підставою для нарахування за споживання теплової енергії по опаленню та гарячому теплопостачанню за тарифами для юридичних осіб. В акті обстеження системи теплоспоживання представниками КП "Харківські теплові мережі" зроблено припис про те, що споживач зобов`язаний укласти договір про постачання теплової енергії. Постачання теплової енергії у житловий фонд на потреби опалення здійснюється на підставі розпоряджень місцевих органів влади про початок та закінчення опалювального сезону, а на потреби гарячого водопостачання - протягом року. За період користування тепловою енергією з 20.10.2015 року по 31.12.2016 року, відповідачем спожито теплової енергії на суму 90615,20 грн. За кожен розрахунковий період відповідачу направлялися платіжні вимоги-доручення про сплату за спожиту теплову енергію, що до цього часу не сплачені. Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення опалення, що складені представниками позивача та житлово-експлуатаційної організації, копії яких долучено до матеріалів справи. У зв`язку з тим, що приміщення відповідача, не обладнані пристроями обліку теплової енергії розрахунок спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько - побутові потреби в Україні КТМ 204 України 244-94 з урахуванням теплового навантаження. Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія є товарною продукцією, що призначена для купівлі-продажу. Таким чином, з 20.10.2015 року по 31.12.2016 року відповідач за рахунок позивача користувався тепловою енергією згідно актів про бездоговірне користування тепловою енергією, у зв`язку з чим було спожито теплової енергії на суму 90615,20 грн. Відповідачем та уповноваженим представником не надано письмових доказів того, що квартири [ADDRESS] не використовується як нежитлове приміщення, не надано доказів того, що квартира обладнана технічним засобом для обліку саме теплової енергії. Уповноваженим представником позивача подано письмові пояснення, які долучено до матеріалів справи, з змісту яких вбачається, що постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами обстеження системи теплозабезпечення у спірному приміщенні, якими встановлено, що в приміщенні за адресою [ADDRESS] знаходятся різноманітні офісні приміщення, а саме «офис11 Оценка имущества», «офис 12 Туристическое агентство», «офіс 24 Украина-диплом», як свідчить вивіскі на вході в приміщення. Вказані приміщення мають вхід з під їзду. Обстеження офісів проводилося з фотофіксацією і на фото видно наступне: адресу приміщення та на вході в під`їзд назви фірм, режим роботи фірм.. За результатами обстеження, співробітники офісів отримали копії актів про бездоговірне користування тепловою енергією для передання його власникам офісів, а від підпису в ньому відмовилися. Відповідно до вимог ст. 24 ЗУ "Про тепло забезпечення", споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Вказана вимога закону була проігнорована споживачем теплової енергії. Оскільки законодавець не ставить за обовязкове письмову форму договору, а приміщення відповідача розташоване у будинку оснащеному системою централізованого теплопостачання, тому відповідач не звільняється від обовязку по сплаті за спожиту теплову енергію. Тим більше, що 17.12.2015 року КП "Харківські теплові мережі" направлено лист з пропозицією укласти договір на постачання теплової енергії у приміщення [PERSON] та попереджено про наслідки невиконання обов`язку щодо укладання договору відповідно до ст. 31 ЗУ Про теплозабезпечення, а саме штрафні санкції за безпідставне використання теплової енергії. 27.04.2016 року КП "Харківські теплові мережі" було повторно направлено лист [PERSON] про обов`язок укласти договір та додано копію договору № 12620 від 04.10.2015 року в двох примірниках. Вказані лист теж було проігноровано відповідачем. Всі ці факти свідчать, що приміщення за спірною адресою використовувалось за період позовних вимог не за прямим призначенням, як житлове, а як нежитлове, а саме для офісів, що відображено на фотографіях. За даним адресом було зроблено наступний розрахунок теплового навантаження, який було виконано згідно «Положення про порядок визначення величин розрахунків теплових навантажень об`єктів теплоспоживання, розташованих всередині житлових будівель або прибудованих до них». Таким чином, у період з 20 жовтня 2015 р. по 31 грудня 2016р. відповідач за рахунок позивача користувався тепловою енергією без договору. До письмових пояснень представником позивача надано ксерокопії фотографій, на підтвердження того, що у зазначений в позовній заяві період для стягнення заборгованості, спірне приміщення в квартирах [ADDRESS] , використовувалося як офісні приміщення. Таким чином, позивачем надано достатньо допустимих доказів на підтвердження використання квартир, як нежитлових приміщень в період, який зазначає позивач, що дає позивачу підстави для нарахування відповідачу за спожиту теплову енергію, як для юридичних осіб. Згідно статті 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» визначено споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Відповідно до статті 19 закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно статті 40 постанови Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію. Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Як вбачається з розрахунку наданого позивачем 3% річних становить 226,54грн., інфляційні витрати 1207,02грн. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини 1, 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач споживав теплову енергію та в добровільному порядку в повному обсязі не відшкодував позивачеві її вартість, а тому вважає, що уточнені позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, а також суми інфляційних витрат та трьох процентів річних, підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.525, 526, 530, 625, 626 ЦК України, ст.ст.64, 67, 68, 162 ЖК України,

Outcome: approved