Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-25 00:00:00

24 січня 2019 року заступник керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 звернувся до суду в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з позовом, предметом якого є: визнання незаконним та скасування розпорядження Очаківської районної державної адміністрації №147 від 01 квітня 2009 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] із земель сільськогосподарського призначення, наданих у постійне користування фермерському господарству «Афродіта», в межах території Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 12,8333 га; визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності № [NUMBER] , виданого 04 листопада 2013 року Реєстраційною службою Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області [PERSON] на земельну ділянку площею 12,8331 га з кадастровим номером 4825182600:01:000:0465; витребування від товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Колос 2011» у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області земельну ділянку площею 12,8331 га з кадастровим номером 4825182600:01:000:0465, що розташована в межах Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. В обґрунтування позову зазначив, що розпорядженням Очаківської районної державної адміністрації (надалі - РДА) від 01 квітня 2009 року №147 затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення, наданих у постійне користування фермерському господарству "Афродіта", в межах території Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, та передано у власність останньому земельну ділянку площею 12,8333га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підставі вказаного розпорядження [PERSON] 04 листопада 2013 року зареєстрував право власності на земельну ділянку та отримав відповідне свідоцтво за № [NUMBER] . Посилаючись на те, що вищевказане розпорядження прийняте з порушенням вимог законодавства, прокурор просить визнати його незаконним та скасувати в частині, що стосується передачі земельної ділянки [PERSON] , визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності № [NUMBER] , видане 04 листопада 2013 року Реєстраційною службою Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області на ім`я [PERSON] та витребувати від товариства з обмеженою відповідальністю «Колос 2011» (далі - ТОВ "Колос 2011") земельну ділянку, яка перебуває у користуванні останнього на підставі договору оренди, у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Дала пояснення, що у 1998 році [PERSON] було передано у постійне користування земельну ділянку площею 38, 5 га для ведення селянського (фермерського) господарства в межах Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. У 1999 році [PERSON] заснував фермерське господарство «Афродіта», основним видом діяльності якого визначено вирощування зернових та технічних культур. У 2008 році до установчих документів ФГ «Афродіта» внесені зміни, затверджено нову редакцію статуту, включено до складу нових членів господарства, а саме [PERSON] . Розпорядженням Очаківської РДА №147 від 01 квітня 2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок трьом особам у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель сільськогосподарського призначення, які надані в постійне користування ФГ «Афродіта» межах території Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області загальною площею 38, 5 га, а саме: [PERSON] - 12, 8333 га, [PERSON] - 12, 8333 га та [PERSON] - 12, 8333 га. 04 листопада 2013 року останній зареєстрував своє право власності, отримавши свідоцтво про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку, яку на підставі договору оренди передав у користування ТОВ «Колос 2011» строком до 31 грудня 2023 року з правом пролонгації. Виходячи з того, що спірна земельна ділянка набута відповідачем [PERSON] з порушенням вимог закону, оскільки він не є членом сім`ї або родичем засновника ФГ «Афродіта» [PERSON] і не міг бути включений до складу цього ФГ, а тому і не мав права на отримання земельної ділянки, прокурор просила позов задовольнити та витребувати земельну ділянку у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області. Прокурор також пояснила, що за фактом зловживання [PERSON] повноваженнями, а також внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей було зареєстроване кримінальне провадження, [PERSON] було повідомлено про підозру у вчинені злочинів, а згодом затверджено обвинувальний акт, Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області було залучено в якості потерпілого. Ухвалою Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 листопада 2018 року кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченого. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні вимог прокурора. Стверджував, що він був прийнятий у члени ФГ «Афродіта» як родич його засновника [PERSON] , однак ступінь спорідненості в судовому засіданні пояснити не зміг, відмовився від надання пояснень щодо цієї обставини з посиланням на статтю 63 Конституції України, доказів наявності родинних зв`язків не надав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 2 січня 1999 року на підставі розпорядження Очаківської районної державної адміністрації №13 від 29 жовтня 1998 року на ім`я [PERSON] видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою площею 38,5 га для ведення селянського (фермерського) господарства в межах території Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а.с. 32). Судом також встановлено, що 23 лютого 1999 року зареєстровано фермерське господарство «Афродіта», розташоване за адресою: Миколаївська область, Очаківський район, с. Острівка. Головою зазначеного фермерського господарства є [PERSON] (а.с. 15, 16, 18-19). Протоколом №1 від 04 червня 2018 року загальних зборів ФГ «Афродіта» до членів фермерського господарства «Афродіта» включено [PERSON] , у зв`язку із чим до статуту ФГ внесено зміни (а.с. 17). Розпорядженням №260 від 25 липня 2008 року Очаківською районною державною адміністрацією членам фермерського господарства «Афродіта», у тому числі [PERSON] , надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а.с. 27). На підставі вказаного розпорядження ПП [PERSON] виготовлено проект землеустрою, відповідно до якого [PERSON] відведено у власність земельну ділянку площею 12,833 га. (а.с.21-26). З матеріалів справи вбачається, що 01 березня 2015 року спірна земельна ділянка на підставі договору оренди передана у користування ТОВ «Колос 2011» (а.с. 37, 38-40). Пунктами 1 та 2 розпорядження Очаківської районної державної адміністрації Миколаївської області №147 від 01 квітня 2009 року «Про затвердження проекту землеустрою та надання земельних ділянок у власність» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам України (3 особи), із земель, наданих у постійне користування фермерському господарству «Афродіта», у тому числі [PERSON] , та надано останньому у власність земельну ділянку площею 12,8333 га сільськогосподарських земель, в тому числі 12,833 га ріллі, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області (а.с. 30). На підставі вказаного розпорядження [PERSON] отримав свідоцтво № [NUMBER] від 04 листопада 2013 року про право власності на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером 4825182600:01:000:0465 (а.с. 33). Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12016150100000466 від 26 червня 2016 року, за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364-1 та ч. 1 ст. 366 КК України, встановлено, що [PERSON] не є родичем та членом сім`ї [PERSON] , у зв`язку із чим не відноситься до кола осіб, які можуть бути членами фермерського господарства «Афродіта», а отже, отримувати безоплатно у приватну власність земельні ділянки, надані у користування фермерському господарству. Вказані обставини покладені в основу обвинувального акту у кримінальному провадженні №12016150100000466 від 26 червня 2016 року, скерованого до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області (а.с. 43-46). Згідно з ухвалою Очаківського міськрайонного суду від 13 листопада 2018 року у справі №483/139/18, під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого [PERSON] просила закрити кримінальне провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого, пояснивши, що після ретельного вивчення всіх матеріалів кримінального провадження племінниця обвинуваченого, яка вимагала реабілітації останнього, дійшла висновку, що вина [PERSON] є беззаперечно доведеною, а тому необхідності проводити судовий розгляд з метою реабілітації немає (а.с.43-46, 50-51). Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого. Відповідно до ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону. Згідно з частинами 1, 3 статті 3 вказаного Закону (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім`ї, родичі, які об`єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. Для цілей цього Закону до членів сім`ї та родичів голови фермерського господарства відносяться дружина (чоловік), батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, мачуха, вітчим, падчерка, пасинок, рідні та двоюрідні брати та сестри, дядько, тітка, племінники як голови фермерського господарства, так і його дружини (її чоловіка), а також особи, які перебувають у родинних стосунках першого ступеня споріднення з усіма вищезазначеними членами сім`ї та родичами (батьки такої особи та батьки чоловіка або дружини, її чоловік або дружина, діти як такої особи, так і її чоловіка або дружини, у тому числі усиновлені ними діти). Відповідно до ст.ст.31, 32 Земельного кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) громадяни - члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. З урахуванням того, що [PERSON] під час розгляду спору не зміг пояснити ступінь родинного зв`язку з членами ФГ «Афродіта», не надав доказів, які б підтверджували факт спорідненості, та не надав логічного пояснення тому, чому він був обраний членом ФГ, суд позбавлений можливості перевірити відповідні доводи та надати правову оцінку доказам щодо цього. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З урахуванням викладеного, а також того, що прокурор надав належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що [PERSON] не мав законних підстав отримувати у власність земельну ділянку площею 12,8333 га, що входила до складу земель, попередньо відведених у користування фермерському господарству «Афродита», оскільки не відноситься до кола осіб, які можуть бути членами фермерського господарства «Афродіта», а також з огляду на те, що відповідач [PERSON] свого процесуального обов`язку доказування не виконав, не спростував зазначених обставин, суд дійшов висновку про доведеність фактів, наведених прокурором в якості підстави заявленого позову. Відповідно до ст.ст. 16, 21 Цивільного кодексу України, ст. 152 Земельного кодексу України, одним зі способів захисту цивільних прав є визнання незаконними рішень органів державної влади. Суд визнає незаконними та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Згідно з ч. 3 ст. 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку. Оскільки розпорядження Очаківської районної державної адміністрації № 147 від 01 квітня 2009 року в частині затвердження проекту землеустрою та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 12,8333 га суперечить зазначеним нормам законодавства, воно є незаконним та підлягає скасуванню на підставі ст. 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації». Одночасно зі скасуванням незаконного розпорядження Очаківської районної державної адміністрації про передачу земельної ділянки у власність [PERSON] підлягає визнанню недійсним і документ, який посвідчує право власності останнього на зазначену земельну ділянку. Такий висновок суду узгоджується з роз`ясненнями, наданими у п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, відповідно до яких свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане відповідно до закону, належить до документів, на підставі яких згідно зі статтею 19 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" провадиться реєстрація права власності, яке вони посвідчують. У зв`язку із цим суд відповідно до частини першої статті 21, статті 393 ЦК визнає незаконним і скасовує такий акт, виданий владним органом, повністю або частково, якщо він суперечить актам цивільного законодавства та порушує цивільні права або інтереси. Вирішуючи спір в частині витребування земельної ділянки у власність держави, суд виходить з такого. Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Згідно із закріпленим у статті 387 ЦК України загальним правилом власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі, зокрема, за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює його витребування від добросовісного набувача. Отже, вирішуючи спір про витребування майна із чужого незаконного володіння, суди повинні встановити, чи вибуло спірне майно з володіння власника в силу обставин, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, зокрема, чи з волі власника вибуло це майно з його володіння. Відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», останні в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують виконання Конституції України та законів, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади. Аналіз наведеної норми свідчить про те, що місцеві державні адміністрації наділені повноваженнями виконавчої влади, що реалізується у відповідності до законів України, тобто на законні дії та рішення. З матеріалів справи, а саме з листа голови Очаківської РДА вбачається, що під час прийняття рішення щодо затвердження проекту землеустрою, а також передачі у власність [PERSON] земельної ділянки перевірялися лише відомості про те, чи був останній членом ФГ «Афродіта», а перевірка родинних зв`язків осіб-членів фермерських господарств чинним законодавством не передбачена (а.с. 123-124). З урахуванням викладеного, а також того, що факт включення засновником ФГ «Афродіта» [PERSON] у члени господарства [PERSON] , який за законом не має права бути членом цього ФГ, є доведеним, зокрема, ухвалою суду від 13 листопада 2018 року у кримінальному провадженні №12017150100000466 від 26 червня 2017 року, суд дійшов висновку, що земельна ділянка вибула з власності держави поза її волею внаслідок незаконних дій [PERSON] .. Відтак, земельна ділянка площею 12,8331 га з кадастровим номером 4825182600:01:000:0465 в межах території Острівської сільської ради Очаківського району Миколаївської області отримана незаконно, і підлягає поверненню до земель державної власності внаслідок задоволення віндикаційного позову. Оскільки спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення державної власності, вона підлягає поверненню у власність держави в особі територіального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області відповідно до ст. 122 ЗК України. Щодо заявленого відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності, суд зазначає, що про порушення вимог законодавства позивачу - Головному Управлінню Держгеокадастру в Миколаївській області стало відомо лише у листопаді 2017 року під час опрацювання запиту слідчого від 01 листопада 2017 року (а.с. 41). В той же час досудове слідство тривало, і лише ухвалою суду від 13 листопада 2018 року кримінальне провадження №12017150100000466 за обвинуваченням [PERSON] у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 364-1 КК України закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 у зв`язку зі смертю обвинуваченого та відсутності необхідності реабілітації померлого, тобто саме з цього часу факт наявності порушень був підтверджений і судом. Таким чином, Головне управління Держгеокадастру не могло раніше дізнатися про наявні порушення земельного законодавства. Доводи представника відповідача про необхідність застосування строків позовної давності для Очаківської РДА - як уповноваженого на момент виникнення спірних правовідносин органу щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення не можуть бути взяті до уваги, оскільки РДА у даній справі має процесуальний статус відповідача, а належним позивачем визначено саме Головне Управління Держгеокадастру в Миколаївській області, на користь якого слід витребувати земельну ділянку, у разі задоволення позову. Крім того, слід зазначити, що твердження представника відповідача про обов`язок юридичного сектору Очаківської РДА провести перевірку родинних зв`язків членів фермерського господарства під час прийняття спірного розпорядження на підставі Регламенту Очаківської РДА, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки ні Земельний кодекс України, ні Закони України «Про фермерське господарство» та «Про місцеві державні адміністрації» в редакціях чинних на момент виникнення спірних відносин не встановлювали імперативних норм щодо обов`язку державних адміністрацій встановлювати наявність родинних зв`язків членів фермерських господарств під час приватизації земель, наданих для здійснення фермерського господарства. Таким чином, надані прокурором та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що спірна земельна ділянка дійсно набута [PERSON] у власність з порушенням законодавства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Прокуратурою Миколаївської області сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 7408 грн. 24 коп., що підтверджується відповідним платіжним дорученням. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь прокуратури Миколаївської області слід стягнути судові витрати у розмірі 2 469 грн 41 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved