Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері залишилась спадщина, яка складається із житлового будинку із погосподарськими спорудами, які розташовані за адресою по [ADDRESS] . Позивач зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею за законом та звернулася для оформлення спадщини до нотаріуса. Однак в нотаріальному порядку оформити спадщину не може, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, а також нотаріусу роз`яснив позивачу про необхідність встановлення факту прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] Тому [PERSON] змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить встановити факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] та визнати за нею право власності на житловий в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Її представник адвокат Заєць Б.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Позовну заяву підтримує повністю та просить її задовольнити. Представник відповідача Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, надали суду листа про розгляд справи у відсутність представника . Рішення просять прийняти на розсуд суду. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с. 8) пояснюється зміна прізвища позивача із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 9) пояснюється наявність родинних відносин між позивачем [PERSON] , [INFO] та спадкодавцем [PERSON] , як між донькою та матір`ю. Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 10) судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] . Згідно довідки Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 2252 від 29.11.2018 р. (а.с. 11) встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала до дня смерті в [ADDRESS] . Разом з нею проживали та були зареєстровані: дочка - [PERSON] , [INFO] та онук - [PERSON] - [INFO]. Аналогічна інформація також підтверджується випискою з погосподарської книги за 1991-1995 рр № 2255 від 29.11.2018 р. (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 14) судом встанволено, що матір`ю [PERSON] зазначена [PERSON] . Із копії листа з Літинської державної нотаріальної контори за №440/02-14 від 20.03.2019 року (а.с. 22) судом встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно після смерті покійної [PERSON] Відповідно до довідки Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 2251 від 29.11.2018 р. (а.с. 17) судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] рахується за [PERSON] , 1913 р.н., яка померла [INFO] . Із копії технічного паспорту на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований по [ADDRESS] (а.с.18-20) судом встановлено, що 08.01.2019 року виготовлено технічну документацію на житловий будинок, правовстановлюючі документи відсутні. Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом вступу в управління майном. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127, не належать до самочинного будівництва: (для одноквартирних (садибних), дачних та садових будинків:) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Згідно ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти. ( Листа Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 "Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року"). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. ([PERSON], Державної архітектурно-будівельної інспекція України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 "Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів"). Згідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Пунктом 23 Постанови пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини після смерті [PERSON] яка померла [INFO] в нотаріальному порядку позивач [PERSON] не може оформити спадщину, тому позов необхідно задовольнити та визнати за нею право власності на житловий будинок з по господарськими спорудами, які розташовані за адресою [ADDRESS] , оскільки судом встановлено, що вона є спадкоємцем за законом і має право на оформлення спадщини. На підставі ст.ст. 328, 392, 1218, 1225, 1261, 1268, 1297 ЦК України,

Outcome: approved