Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

13 березня 2019 року позивач звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до відповідача та просила визнати за нею, як спадкоємцем, в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності КСП „Більшовик" та яка за життя належала її батьку [PERSON] , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на підставі рішення Городнянської районної державної адміністрації від 31.05.1996 року за № 199 розміром 4,72 га в умовних кадастрових гектарах, після смерті її батька, [PERSON] , померлого [INFO] . З позовної заяви виходить, що [INFO] у віці 65-ти років помер батько позивача, [PERSON] . На день смерті батько позивача проживав та був зареєстрований в будинку [ADDRESS] , позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Після смерті батька позивача відкрилась спадщина, до якої увійшла земельна частка (пай), яка перебуває у колективній власності КСП „Більшовик" та на яку йому за життя було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на підставі рішення Городнянської районної державної адміністрації від 31.05.1996 року № 199 розміром 4,72 га в умовних кадастрових гектарах. За життя батьком позивача було складено заповіт на все належне йому майно на ім`я позивача. За заявою позивача приватним нотаріусом Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. була заведена спадкова справа. У зв`язку з тим, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] втрачено, оформлення спадщини у нотаріуса неможливе. Ухвалою судді від 15 березня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі (а.с.20-21). У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с.30, 43). Представник відповідача по справі - Городнянської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с.35-36) Третя особа - приватний нотаріус Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. ЇЇ неявка не перешкоджає розгляду справи. Представник третьої особи - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.32-33). Представник третьої особи - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с.74), про причини своєї неявки суд не повідомила. ЇЇ неявка не перешкоджає розгляду справи. Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази вважає позовні вимоги обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають задоволенню. Як убачається із дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] у віці 65-ти років у селі Кузничі Городнянського району, Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 01 від 01.01.2001 року (а.с.5). З дослідженого в судовому засіданні заповіту, посвідченого 06 липня 1995 року [PERSON] . секретарем виконкому Кузничівської сільської ради народних депутатів Городнянського району, Чернігівської області, встановлено, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося: жилий будинок з надвірними будівлями, земельна присадибна ділянка 0,50 га, земельний та майновий пай, який знаходиться в КСП „Більшовик" заповів [PERSON] (а.с.10). Дослідивши в судовому засіданні повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб за № 00019946355 від 13.04.2018 року встановлено, що громадянин [PERSON] та громадянка [PERSON] зареєстрували шлюб 06 жовтня 2001 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції складено відповідний актовий запис за № 92. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище „ [PERSON] " (а.с.51-52). Наведене свідчить, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . З досліджених в судовому засіданні довідок, виданих виконкомом Кузницької сільської ради Городнянського району, Чернігівської області від 09.11.2017 року за № 275 та № 276 встановлено, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день його смерті була зареєстрована та проживала його дочка [PERSON] , з 1981 року по 2004 рік, [PERSON] - дружина з 1965 року по даний час. (а.с. 10-11). З дослідженої в судовому засіданні довідки, виданої виконкомом Кузницької сільської ради Городнянського району, Чернігівської області за № 281 від 24.11.2017 року встановлено, що [PERSON] фактично вступила в управління та користування спадковим майном, яке залишилося після померлого [INFO] [PERSON] (а.с.13). Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), що діяли на момент відкриття спадщини, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З вищевказаного виходить, що [PERSON] , фактично прийняла спадщину за заповітом [PERSON] , померлого [INFO] . З дослідженого в судовому засіданні листа відділу у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 04.12.2018 року за № 31-25-0.25-1597/105-18 встановлено, що громадянину [PERSON] на підставі розпорядження Городнянської райдержадміністрації № 199 від 31.05.1996 року отримав сертифікат серії [NUMBER] . Заміни на державний акт на право власності на земельну ділянку не було (а.с.8). Відповідно до досліджених в судовому засіданні матеріалів, наданих відділом у Городнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 11.04.2019 року за № 0-25-0.25-489/105-19, встановлено, що громадянину [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] по КСП „Більшовик" с. Кузничі Городнянського району, Чернігівської області. Державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) не видавався. В списках членів цього КСП Масибут Анатолій Миколайович значиться під номером 191 (а.с. 58-65). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 4,72 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала в колективній власності сільськогосподарського підприємтсва „Більшовик" с. Кузничі Городнянського району, Чернігівської області. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно ч.1 Указу Президента України „Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність" сертифікат на земельну частку ( пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі ( на місцевості). Матеріали справи не містять інформації про те, що на земельний пай, виділений [PERSON] в колективній власності, видано Державний акт на право власності на землю, тобто відбулось відведення земельної ділянку в натурі, яка може спадкуватись. Відповідно до копії спадкової справи № 113/2018, яка надійшла від приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. (а.с. 45-57), до майна померлого [INFO] [PERSON] , відкрита спадкова справа. [PERSON] прийняла спадщину за заповітом [PERSON] , померлого [INFO] . Оформити спадщину у нотаріуса позивач позбавлена можливості, оскільки не може надати нотаріусу оригінал або дублікат сертифіката на право [PERSON] на земельну частку (пай), про який йдеться, як того вимагає пункт 4.12 розділу 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Мін`юсту України № 296/5 від 22.02.2012 р. (зареєстрований у Мін`юсті України 22.02.2012 р. за № 282/20595), що підтверджується листами приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. від 30.04.2018 за № 591/01-16 на а.с. 14. Доводи позивача про втрату належного померлому [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] учасниками судового розгляду не спростовуються. Оголошення про втрату належного померлому [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] було опубліковано в газеті „Новини Городнянщини" (а.с.16). Згідно з чинним законодавством, що регулює спірні правовідносини, видача дублікату сертифіката на право [PERSON] на земельну частку (пай), яке належало останному за життя, є неможливою. Таким чином, позивач не має можливості отримати у нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину із-за відсутності свідоцтва про право на земельну частку (пай), отже існує спір про право і права та інтереси позивача порушуються, з незалежних від неї причин, а тому підлягають судовому захисту. Відповідно до Конституції України органи та посадові особи мають діяти в межах своєї компетенції та відповідно до Законів, чинних на час їх застосування. Суд враховує положення ст.124 Конституції України, згідно якої юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. При цьому можливий судовий захист, як тих цивільних прав, що прямо названі в ЦК, так і тих, що випливають із норм Конституції чи іншого Закону. Таким чином наявні у справі докази та їх правова оцінка підтверджують обґрунтованість позову та є достатніми для його задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved