Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовної заявою до [PERSON] про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку ( пай), яка перебуває у колективній власності КСП"Нива", розміром 9,6 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі, що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], яка належала спадкодавеці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивачка звернулася до Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області з метою оформлення своїх спадкових прав відносно вищевказаної земельної ділянки, однак постановою нотаріуса, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на земельну ділянку в зв'язку з тим, що серед поданих документів відсутній оригінал правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Нива", що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай). Так як, сертифікат на право на земельну частку ( пай) видавався в одному примірнику, а чинне законодавство не передбачає можливості отримання його дублікату замість втраченого то позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.01.2001 року, в смт. Фрунзівка Фрунзівського району Одеської області, 27.01.2001 року померла мати позивачки [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом серії [NUMBER] від 07.04.2000 року, [PERSON] належить право на земельну частку ( пай), яка перебуває у колективній власності КСП"Нива", розміром 9,6 умовних кадастрових гектарів, без визначення меж цієї частки в натурі, що посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Згідно довідки Захарівської селищної ради Захарівського району Одеської області № 655 від 30.01.2018 року виданої [PERSON] про те, що вона дійсно з 2000 року проживає та зареєстрована з 2002 року за адресою [ADDRESS] Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON] народилася [INFO].Батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії рішення Фрунзівського районного суду від 20 листопада 1997 року шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.07.2015 року, в с.Кароліно - Бугаз Овідіопольського району Одеської області, 10.07.2015 року помер батько позивачки [PERSON]. Постановою державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Одеської області позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно [PERSON] померлої 27.01.2001 року, у зв'язку з тим, що серед поданих документів відсутні оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В силу ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За приписами ст. 1261 та ч. 1 ст. 1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За результатами встановлення зазначених фактів, суд приходить до висновку, що позивач як спадкоємець за законом першої черги, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки протягом шести місяців з дня відкриття спадщини вона не заявила про відмову від неї і ця спадщина у вигляді земельної частки паю та стала належати їй з часу відкриття спадщини.

Outcome: approved