Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

АТ КБ "Приватбанк" звернувсь до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.06.2013 року в сумі 10110, 62 гривень станом на 24.09.2020. Свій позов мотивували тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.06.2013 відповідач отримав кредит, який в подальшому збільшився до 5400 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку відповідно до п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни за ініціативою банку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 24.09.2020 року має заборгованість на загальну суму 10110, 62 грн., яка складається з наступного: 6702, 16 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0, 00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0, 00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1440, 86 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; 1967, 60 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія. Ухвалою Онуфріївського районного суду від 24 листопада 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовних вимогах та клопотанні просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяву, згідно якої позов визнав частково, а саме, не заперечує проти стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту в сумі 6702, 16 грн.. Представник позивача подав клопотання про забезпечення доказів шляхом огляду веб-сайту. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Відповідно до ч. 7 ст. 85 ЦПК України суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. В клопотанні про огляд веб-сайту представник позивача зазначає, що такий огляд надасть змогу підтвердити дійсність відповідної копії редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» на час укладення кредитного договору тобто станом на 17.06.2013. Огляд веб-сайту може бути проведений для фіксації лише тих даних, які можуть бути доказами у відповідній цивільній справі. Сам по собі огляд веб-сайту за своєю суттю є фіксацією на час такого огляду певного стану речей, відповідної інформації тощо. Отже, огляд веб-сайту не зможе спростувати чи підтвердити наявність станом на 17.06.2013 тієї чи іншої редакції Умов та Правил. Враховуючи викладене, огляд веб-сайту не доводить обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача, а тому клопотання представника позивача задоволенню не підлягає. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку № б/н від 17.06.2013, відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником всіх прав та зобов`язань ПАТ КБ «Приватбанк». У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість [PERSON] станом на 24.09.2020 становить 10110, 62 грн., яка складається з наступного: 6702, 16 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0, 00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 0, 00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 1440, 86 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит; 1967, 60 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нарахована комісія. В силу ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Розмір заборгованості за тілом кредиту складає 6702 грн. 16 коп., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Позовні вимоги в цій частині підлягають повному задоволенню з огляду на вимоги статей 526 та 1054 ЦК України. Що стосується вимог позивача про стягнення 3408, 46 грн. - залишку заборгованості за відсотками за користування кредитом та пені суд виходить з наступного. У Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Зазначені докази не можуть визнаватися судом належними та допустимими з огляду на наступне. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч. 2 ст. 416 ЦПК України у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати. В постанові від 03.07.2019 № 342/180/17 Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які розміщені на сайті самого Приватбанку, які не містять підпису відповідача, не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору, укладеного між ПАТ «Приватбанк» та відповідачем 17.06.2013, шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також, відповідальність у вигляді неустойки (пені штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Матеріали справи містять Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», які не підписані відповідачем, а тому не можуть братися до уваги судом на обґрунтування стягнення процентів за користування кредитом та неустойки за порушення зобов`язань. Таким чином, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення 3408, 46 грн. - заборгованості за простроченими відсотками та нарахованої пені. Враховуючи наведене слід відмовити у стягненні з відповідача заборгованості за нарахованими відсотками та пені за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню пропорційно розміру задоволення позовних вимог в сумі 1393 грн. 38 коп.

Outcome: partial