Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту від 28.11.2007р. в розмірі 9185,12 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 28.11.2007р. [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку", складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач взятих на себе зобов'язань за кредитним договором належним чином не виконувала, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору у визначені договором строки не надала, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 30.11.2014 року становить 25199,67 грн., за мінусом стягнутої суми заборгованості в розмірі 16928,13 грн. на підставі рішення Личаківського районного суду м.Львова від 23.12.2011 року. А тому вважає, що з врахуванням штрафних санкцій, передбачених п.8.6 Умов (штраф фіксована частина в сумі 500 грн. та штраф процентна складова в сумі 413 грн. 58 коп.) загальний розмір заборгованості відповідача за договором кредиту становить 9185,12 грн. А тому просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача Вус А.П. не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, останній подав заяву, в якій просить суд в задоволені позову відмовити, у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності. Відповідно до ч.2 ст197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне. що 28.11.2007р. між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк" (а.с.20), та [PERSON] було укладено кредитний договір (а.с.9-15), відповідно до якого позивач зобов'язався надати [PERSON] кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.10-15), які на підставі заяви відповідача (а.с.9) разом із Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, становлять невід'ємну частину договору кредиту, позичальник зобов'язалася своєчасно погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених договором. Згідно з п.6.6 Умов у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку відповідач зобов'язана виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно з п.6.7 Умов. Відповідно до п.8.6 цих Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. Крім цього, відповідно до п.5.5.1 Правил користування платіжною карткою відповідач взяла на себе зобов'язання за несвоєчасне виконання боргових обов'язків, сплачувати відсотки за підвищеною відсотковою ставкою або додаткову комісію, розміри яких визначаються Тарифами Банку. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконувала не належним чином, що призвело до утворення заборгованості, яка згідно з розрахунком заборгованості (а.с.5-7) станом на 30.11.2014 року становить 25199,67 грн. та частину якої в розмірі 16928 грн. 13 коп. з неї було стягнуто рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 23.11.2011р. (а.с.4). Залишок заборгованості становить 8271,54 грн., а також фіксована частина штрафу в сумі 500 грн. та процентна складова штрафу в сумі 413 грн. 58 коп., загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 30.11.2014р. становить 9185,12 грн. Разом з тим, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Як вбачається з висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6- 14цс14, Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Як вбачається з заяви відповідача (а.с.9) останній було видано картку зі встановленням кредитного ліміту 13.12.2007р., термін дії картки 2 роки. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці, а дія картки закінчилась у грудні 2009 року, суд приходить до висновку, що позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості із відповідача за вказаним кредитним договором після спливу позовної давності. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с.5-7) остання проплата здійснена відповідачем 20.10.2011 року, що свідчить про відсутність переривання строку позовної давності. Враховуючи вищенаведене, те, що представник відповідача подав клопотання про застосування позовної давності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed