Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом і вказала, що вона працювала у Криничанському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді на посаді директора з листопада 1995 року по серпень 2013 року. Із зазначеної посади вона звільнилась за власним бажанням у зв'язку зі вступом на навчання до ВУЗу. При звільнення позивачці було виплачено компенсацію за невикористані відпустки, що становить 12582 гривні 95 коп. Криничанський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді має статус юридичної особи та підпорядковується Криничанській районній державній адміністрації, фінансується з місцевого бюджету. Річний кошторис установи затверджується головою райдержадміністрації. Тобто, районний ЦСССДМ є розпорядником коштів другого рівня. На момент звільнення позивачки з посади установа не мала коштів, які необхідно було виплатити позивачці, як компенсацію за невикористані відпустки. Та як зазначає позивачка, при наявності коштів в кошторисі установи, виплатити їх можливо було тільки з погодження головного розпорядника коштів. Як вказує позивачка, в червні 2013 року, плануючи звільнення із займаної посади та маючи розмову із своїм керівником, колишнім головою Криничанської райдержадміністрації вона просила останнього надати їй щорічну відпустку та мати змогу використати відпустки за попередні роки, які залишалися невикористаними. Але її прохання не було задоволене. За роки своєї роботи на посаді, починаючи із 2005 року по час звільнення у 2013 році, 85 днів соціальної відпустки так і залишилися невикористаними. Також, починаючи з 2005 року, як вказує позивачка, вона мала право на додаткові оплачувані відпустки за стаж державної служби відповідно із Законом України «Про державну службу». Тому позивачка, змінивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь компенсацію за невикористані дні відпустки в сумі 11384 гривні 56 копійок. Представник відповідача позовні вимоги визнала і пояснила, що позивачка не використала відпустки і компенсація за невикористані відпустки в сумі 11384,56 грн. при звільненні позивачці виплачена не була. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивачки мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що з 1995 року по 2013 рік, позивачка працювала у Криничанському районному центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді на посаді директора. Продовж 2005-2013 років позивачка не використала 83 дня відпусток, які мали їй надаватись у відповідності із ст. 35 ЗУ "Про державну службу" та ст. 19 ЗУ "Про відпустки". З займаної посади позивачка звільнилась за власним бажанням у зв'язку зі вступом до ВУЗу на денну форму навчання. Але при звільненні позивачці всупереч вимогам ст. 24 ЗУ "Про відпустки", ст. 116 КЗпП України, не було виплачено компенсацію за невикористані відпустки за 2005-2013 року в сумі згідно розрахунку відповідача 11384,56 грн. Криничанський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді має статус юридичної особи та підпорядковується Криничанській районній державній адміністрації, фінансується з місцевого бюджету. Річний кошторис установи затверджується головою райдержадміністрації. Тобто відповідач є розпорядником коштів другого рівня. Тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст. 88 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат - 243,60 гривень судового збору.

Outcome: approved