Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , який належав померлій на підставі запису в погосподарській книзі №8 за 2016-2023 роки. За життя [PERSON] склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження щодо належного майна на користь: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у рівних частинах кожному. Даний заповіт був посвідчений головою Веселівської сільської ради 06.02.2015 року. Після смерті спадкодавця у встановлений законом строк вона подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу №169/2019. Інші спадкоємці за заповітом [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на її користь, про що подали до нотаріальної контори відповідні заяви. Звернувшись до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом вона отримала відмову, яка мотивована відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. Рішенням суду просить визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , який належав померлій матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності. Позивач в наданій суду заяві зазначила, що позов підтримує, а представник відповідача в наданій заяві зазначив, що позов визнає. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] у віці 81 року в смт. Нова Борова, Хорошівського району, Житомирської області померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 13.02.2019 року. З довідки Веселівської сільської ради №477 від 16.07.2019 року слідує, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] , згідно запису, який належав померлій на підставі запису №02-0032-1 в погосподарській книзі №8 виконкому Веселівської сільської ради за 2016-2023 роки (рік побудови - 1965). За вказаною адресою [PERSON] була зареєстрована до дня смерті. Разом з нею був зареєстрований та проживав в зазначеному будинку син [PERSON] , про що свідчить зміст довідки №476 від 16.07.2019 року. 06.02.2015 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений головою Веселівської сільської ради Коростенського району Киселевич Т.Д. Дані про те, що вказаний заповіт було змінено або скасовано в справі відсутні. Згідно змісту заповіту [PERSON] вказала спадкоємцями всього належного їй майна у рівних частинах [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Факт родинних відносин між позивачем та її спадкодавцем підтверджується наявними в справі документами, зокрема, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.04.1961 року. Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори № 1659/16/01-16 від 11.12.2019 року та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] на підставі заяви дочки [PERSON] про прийняття спадщини заведено спадкову справу №160/2019. З наданої суду копії спадкової справи №160/2019 року слідує. що інші спадкоємці за заповітом: [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини після смерті матері [PERSON] на користь [PERSON] . При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинок [ADDRESS] позивач отримала відмову, яка мотивована відсутністю правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно, що стверджується листом № 1240/02-14 від 05.10.2019 року. Державна реєстрація права власності на будинок не проводилась, про що свідчить довідка комунального підприємства «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №223 від 22.08.2019 року. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved