Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-31 00:00:00

[PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна, в якому відповідно до останньої заяви про зміну предмету позову просила, поділити між нею та відповідачем [PERSON] спільне сумісне майно подружжя в наступному порядку, а саме: відступити від засади рівності часток сторін у спільному сумісному майні та виділити у власність [PERSON] 2/3 частки спільного сумісного майна, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] , вартістю 2 274 447,0 грн;. Виділити [PERSON] 1/3 частку спільного сумісного майна, а саме: майно фермерського господарства "Атек Турбів", що складається із причіпа ПтС-9 вартістю 45008,00 грн. та вартості відчужених [PERSON] транспортних засобів : DAF 85.430 CF - 810 624,15 грн; MAN TGA 35.400- 656 219,55 грн; MAN TGA 35.400 - 702 772,28 грн; Екскаватор CASE 988P - 606 347,00 грн; Екскаватор гусеничний LIEBHERR A-904 - 658 547,55 грн; вартість відчуженого [PERSON] автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG в розмірі 866 219,7 грн.. Стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію в розмірі 2139009 грн. 82 коп. - вартості спільного сумісного майна подружжя. Свої позовні вимоги [PERSON] , мотивує тим, що 7 листопада 2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що в виконкомі Турбівської селищної ради 27 листопада 2001 року зроблено запис за № 46. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого виконкомом Турбівської селищної ради від 27 листопада 2001 року, серії [NUMBER] . В період шлюбу в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Липовецького районного суду від 19.11.2015 року, що набрало законної сили 30.11.2015 року, шлюб розірвано. Згідно даного рішення, - «з січня 2015 року сторони не проживають сімєю, шлюбних стосунків не підтримують, дитину разом не виховують, спільне господарство не ведуть». Так, в період шлюбу в 2008 - 2014 роках, сторони набули наступне майно: - житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] (2012 року); - автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, рік випуску: 2013 ( 2013 рік); - майно фермерського господарства „Атек Турбів": причіп 1ПТС-9, рік випуску: 1989 (2008 рік), вантажаний автомобіль DAF 85.430 CF, рік випуску 1998 (2012 рік), вантажний автомобіль MAN TGA 35.400, рік випуску: 1998 (2014 рік), вантажний автомобіль MAN TGA 35.400, рік випуску: 1999 (2014 рік), екскаватор CASE 988Р, рік випуску: 1998 ( 2014 рік), екскаватор гусеничний LIEBHERR А-904, рік випуску 2003(2013 рік). Вважає, що при вирішенні спору про поділ майна, суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Як стверджує позивачка, у зв`язку з припиненням подружніх відносин, проти її волі та на шкоду інтересам сім`ї, [PERSON] з своїми батьками вчинили дії на приховання будинку у спосіб виведення його із спільної сумісної власності подружжя; автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG знятий з обліку відповідачем і прихований (відчужений); транспортні засоби фермерського господарства „Атек Турбів" зняті з обліку і приховані (відчужені), в т.ч. перереєстровані на ПП «Атек Турбів» (власник - мати відповідача); [PERSON] вчинив дії щодо виведення [PERSON] з членів фермерського господарства „Атек Турбів". Після припинення подружніх відносин, донька [PERSON] [INFO] , проживає з позивачкою, [PERSON] лише сплачує аліменти 750 грн в місяць, однак не регулярно та неповно, що явно недостатньо для фізичного та духовного розвитку доньки. Вважає, що відповідачу [PERSON] будинок не потрібний, в 2015 році відповідач вчиняв дії на те, щоб вивести будинок із своєї та [PERSON] власності, щоб власність на будинок набула третя особа - ФГ «Скала». З часу припинення подружніх відносин (з 2015 року) відповідач не проживає в будинку, має інше житло, яке старанно приховує. [PERSON] з донькою спільно проживають в будинку, який є їх єдиним місцем проживання. Відповідач, з метою уникнення справедливого поділу майна, здійснив дії з приховання спільного сумісного майна, а, отже, при поділі вимушені враховувати лише вартість майна. Висновками експертизи визначено вартість: 1. Житлового будинку з господарськими спорудами в смт. Турбів - 2 274 447,0 грн.. 2. Автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG - 866 219,7 грн. 3. Майна фермерського господарства „Атек Турбів" становить 3 479518,53 грн, а саме : причіп 1ПТС-9 - 45008,00 грн; DAF 85.430 CF - 810 624,15 грн; MAN TGA 35.400 - 656 219,55 грн; MAN TGA 35.400 - 702 772,28 грн; Екскаватор CASE 988Р - 606 347,00 грн; Екскаватор гусеничний LIEBHERR А- 904-658 547,55 грн. Враховуючи вищевикладені обставини, щодо приховання (відчуження) майна відповідачем, здійснити фактичний (реальний) поділ спільного майна є неможливим. У зв`язку з цим позивачка погоджуюся на грошову компенсацію. Позивачка звертає увагу на висновок Верховного Суду, викладеного в постанові від 23 січня 2019 року, справа № 128/2760/15-ц, - при поділі рухомого майна подружжя з урахуванням неможливості досягнення рівності їхніх часток, виходячи з дійсної вартості майна на час розгляду справи, суд вправі стягнути різницю вартості спільного майна подружжя з однієї сторони спору на користь іншої сторони без попередньої згоди тієї сторони, вартість частки майна якої при поділі встановлена більшою, та без внесення таким із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Всього майна на 6 620185,23 грн., із якого 2/3 - 4 413 456,82 грн; 1/3 - 2 206728,41 грн.. Відповідач приховав майна на суму 4 300 730, 23 грн. В свою чергу, відповідач [PERSON] , 08.06.2016, звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] . Відповідно до останньої заяви про збільшення позовних вимог, [PERSON] , просить суд здійснити поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя наступним чином, а саме: - житлового будинку, загальною площею 391,0 м.2, житловою площею 143,5 м.2, що розташований в [ADDRESS] , шляхом визнання за кожною із сторін 1/2 ідеальної частки у ньому, без фактичного поділу будинку в натурі; - грошові зобов`язання перед [PERSON] за Договором позики грошей від 10 грудня 2013 року та за Договором позики грошей від 10 серпня 2012 року. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку, загальною площею 391,0 м.2, житловою площею 143,5 м.2, розташованого в [ADDRESS] .. Визнати за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальну частки житлового будинку, загальною площею 391,0 м.2, житловою площею 143,5 м.2, що розташований в [ADDRESS] .. Визнати [PERSON] та [PERSON] солідарним боржниками перед [PERSON] по зобов`язаннях за Договором позики грошей від 10 грудня 2013 року та за Договором позики грошей від 10 серпня 2012 року. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 1 148 287,50 грн. - половини суми позичених коштів, які [PERSON] повернув [PERSON] .. Мотивує свою заяву тим, що перебуваючи у шлюбі із [PERSON] , він, відповідно до умов Договору купівлі-продажу від 14.06.2012 року придбав вищевказаний будинок за 15 000,00 грн. Однак, на той час зазначений будинок ще не був придатний для проживання, внутрішні будівельні роботи не були завершенні, були відсутні необхідні комунікації. Не маючи достатніх доходів та коштів для облаштування даного будинку під житло для своєї сім`ї, [PERSON] , з відома [PERSON] , у серпні 2012 року позичив необхідну суму коштів (17 000 доларів США) у своїх родичів, а саме у сестри [PERSON] . Зважаючи на суму позики, між ними було укладено Договір позики грошей від 10 серпня 2012 року. На позичені в інтересах сім`ї кошти, в період з липня по жовтень 2012 року було здійснено реконструкцію (перепланування) даного нерухомого майна з магазину з житловою квартирою у житловий будинок, що підтверджується зокрема інвентарною справою, а в листопаді - грудні 2012 року було завершено внутрішні ремонтні роботи та облаштування під житло (штукатурка та шпаклівка стін і стелі, облаштування підлоги, монтаж системи опалення, придбано та встановлено сантехніку, меблі, тощо). Внаслідок перепланування спірного нерухомого майна, збільшено житлову площу останнього з 55,6 до 143,5 м. без збільшення загальної площі об`єкта (391 м.2), змінено його найменування та 16 березня 2013 року, на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, фактично зареєстровано право власності на новий об`єкт нерухомості - житловий будинок загальною площею 391,0 м.2, житловою площею 143,5 м., що розташований в [ADDRESS] . Відповідно до характеристики об`єкта (новий технічний паспорт) його інвентаризаційна вартість після перепланування збільшилась із 816 779,00 грн. (станом на 14.06.2012р.) до 861 630,00 (станом на 17.10.2012), без врахування вартості встановлених комунікацій та внутрішніх ремонтних робіт . Згідно Договору позики грошей б/н від 10.12.2013р. відповідач позичив у своєї сестри 65 000 доларів США, за які в автосалоні в м. Тернопіль придбав автомобіль марки VOLKSWAGEN Touareg. Таким чином, для створення та придбання спільного сумісного майна, що є предметом поділу у даній справі, [PERSON] у 2012 та 2013 роках в інтересах сім`ї було позичено грошові кошти у третіх осіб. У період з вересня по грудень 2019 року [PERSON] здійснив повне погашення боргів (виконання грошових зобов`язань) перед [PERSON] , встановлених судовими рішеннями у інших цивільних справах No136/1384/16-ц та 31202/18, на загальну суму 2 296 575,00 грн.. Зважаючи, що за первісним позовом [PERSON] просить здійснити розподіл майна, яке було придбане (створене) на позичені кошти, зобов`язання за вищевказаними договорами позики щодо повернення грошей, на його думку, також підлягають розподілу між сторонами. Ведення спільного господарства і сумісне проживання сторін було припинено у жовтні 2015 року. Шлюб між сторонами було розірвано за Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області в листопаді 2015 року. З огляду на вищевикладене, [PERSON] , вважає, що спільне майно - житловий будинок, загальною площею 391,0 кв.м., що розташований в [ADDRESS] , підлягає поділу між сторонами шляхом визначення ідеальних часток кожного із сторін у ньому - по 1/2 частки, а також розподілу на тих же умовах зобов`язань за договорами позики грошей, зазначених вище. Стосовно поділу майна фермерського господарства «Атек Турбів» заперечує, так як вважає, що воно поділу не підлягає, так як є власністю юридичної особи і не є спільним сумісним майном подружжя. Крім того, в 2007 року [PERSON] подала заяву про вихід зі складу членів вказаного фермерського господарства. У судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] ,та її представник [PERSON] свій первісний позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, заперечували проти задоволення зустрічного позову [PERSON] в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] , первісний позов не визнали в повному обсязі, заперечували проти його задоволення, зустрічний позов просили задовольнити. У судовому засіданні представник третьої особи ФГ «Атек Турбів», заперечував проти задоволення первісного позову [PERSON] .. Третя особа [PERSON] до зали судового засідання не з`явилася про причини неявки суду не повідомила, хоча вчасно та належним чином булла повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Суд заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] , перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER] (Т.1, а.с. 16). За час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] (Т.1, а.с. 17). Відповідно до копії рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 19 листопада 2015 року у справі № 136/1858/15-ц, яке набрало законної сили 30.11.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (Т.1, а.с. 187-189). За час перебування у шлюбі сторонами було придбане у власність майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 391 кв.м., житловою площею 143.5 кв. м., власником якого відповідно до Свідоцтва про право власності, індексний номер: 1300824 від 13.03.2013 та витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 1302056 є [PERSON] (Т. 1 а.с 10-11) та автомобіль VOLKSWAGEN Touareg, що підтверджується відповідними письмовими доказами(Т.2 а.с.61-69). Також, судом встановлено, що [PERSON] є засновником ФГ «Атек Турбів». За час перебування у шлюбі вказане господарство придбало причіп 1ПТС-9 вартістю 45008,00 грн.; вантажний автомобіль DAF 85.430 CF - 810 624,15 грн; вантажний автомобіль MAN TGA 35.400 - 656 219,55 грн.; вантажний автомобіль MAN TGA 35.400 - 702 772,28 грн.; екскаватор CASE 988Р - 606 347,00 грн.; екскаватор гусеничний LIEBHERR А- 904-658 547,55 грн.. Також судом встановлено, що відповідно до рішень Липовецького районного суду Вінницької області від 24 листопада 2016 року у справі № 136/1384/16 та рішення від 27 липня 2018 року у справі № 136/1202/18 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнута заборгованість на загальну суму 2 296 575,00 грн. за договорами позики, які були укладені ним пі час перебування в шлюбі (Т.3 а.с. 22-32). Вказана заборгованість [PERSON] перед [PERSON] , погашена повність, що підтверджується платіжними дорученнями № 1 від 27 вересня 2019 року №2 від 29 листопада 2019 року, № 3 від 02 грудня 2019 року (Т. 4 а.с. 56-58). Відповідно до ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважаться, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 63 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до змісту пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21.12.2007 року спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договору чи законом. Відповідно до правових висновків Верховного суду України. викладених у Постанові від 27 квітня 2016 року по справі 6-486цс16, підтверджених правовими висновками Верховного суду у постанові по справі №212/8891/15-ц від 25.04.2018 року, при поділі спільного майна та зобов`язань подружжя, визначені розміру їх часток, враховується вартість майна реалізованого одним із подружжя без згоди іншого. На думку суду, майно ФГ «АТЕК ТУРБІВ», а саме: причіп 1ПТС-9 вартістю 45008,00 грн.; вантажний автомобіль DAF 85.430 CF - 810 624,15 грн; вантажний автомобіль MAN TGA 35.400 - 656 219,55 грн.; вантажний автомобіль MAN TGA 35.400 - 702 772,28 грн.; екскаватор CASE 988Р - 606 347,00 грн.; екскаватор гусеничний LIEBHERR А- 904-658 547,55 грн. не можуть бути предметом поділу у вказаній справі, так як вони, не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. В судовому засіданні було встановлено, що вказане майно є власністю ФГ «АТЕК ТУРБІВ», ніколи не перебувало у власності [PERSON] та [PERSON] .. Суду не було надано доказів того, що [PERSON] чи [PERSON] вкладали у вказане господарство власні кошти або майно. Також відсутні докази, що зазначене майно було придбано фермерським господарством за рахунок спільних сумісних коштів подружжя. Посилання позивачки [PERSON] на рішення Конституційного суду України від 19 вересня 2012 року у справі №1-8\\2012 за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.61 СК України щодо вирішення питання відносно правового режиму майна фермерського господарства, на думку суду, не може бути прийняте до уваги, так як воно стосується випадків формування майна статутного капіталу та майна фермерського господарства за рахунок спільної сумісної власності подружжя. Суду не було надано позивачкою доказів передачі до статутного фонду вказаного фермерського господарства спільних сумісних коштів подружжя, які були витрачені на придбання вищезазначеного майна ФГ «АТЕК ТУРБІВ». Крім того, в матеріалах справи міститься заява [PERSON] від 05 лютого 2007 року про виключення її з складу членів фермерського господарства «АТЕК ТУРБІВ».(Т.3 а.с.240). Як стверджує в судовому засіданні [PERSON] , ним у серпні 2012 року та в грудні 2013 року було позичено відповідно 17000 доларів США та 65000 доларів США у [PERSON] .. За вказані кошти було проведено ремонт у спірному будинку та придбано автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG , 2013 року випуску. Ці обставини підтверджується судовими рішеннями по цивільних справах №136/1384/16-ц, №136/2143/16-ц та №136/1202\\18. Так, відповідно до рішень Липовецького районного суду Вінницької області від 24 листопада 2016 року та від 27 липня 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто загалом 2296576,42 грн. боргу за вказаними договорами позики. Відповідно до рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 грудня 2017 року було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсним договорів позики. Вказані рішення судів набрали законної сили. В грудні 2019 року [PERSON] повністю погасив вказаний борг в розмірі 2296576.42 грн. перед [PERSON] , що підтверджується відповідними платіжними дорученнями(т.4 а.с.56-58). Згідно ч.4 ст.65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, судам, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерела і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне в нього під час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Як стверджує [PERSON] позичені кошти він використав в інтересах сім`ї, а саме для проведення облаштування будинку в смт. Турбів та придбання автомобіля VOLKSWAGEN TOUAREG, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Після розлучення, зазначений автомобіль в подальшому було продано [PERSON] з метою погашення боргу перед [PERSON] , що знайшло своє відображення в описовій частині рішення Липовецького районного суду від 24.11.2016 року. За таких підстав, суд вважає обґрунтованими вимоги [PERSON] про визнання його та [PERSON] солідарними боржниками по вказаних договорах позики і стягнення з [PERSON] на його користь половину суму боргу, сплаченого ним [PERSON] .. Відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст.70 СК України при вирішення спору про поділ майна суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. На думку суду, під час судового розгляду [PERSON] не було надано достатніх доказів на підтвердження того, що [PERSON] ухиляється від сплати аліментів на утримання своєї дочки, чи їх розмір недостатній для її розвитку. В матеріалах справи наявна довідка, що заборгованість по сплаті аліментів у [PERSON] відсутня (Т.3 а.с. 241). Факти ухилення [PERSON] від виховання своєї дочки, те що він знищував чи пошкоджував майно, витрачав його на шкоду інтересів сім`ї, те що він має інше житло також не знайшли свого підтвердження, а тому суд вважає недоцільним відступ від засад рівності часток подружжя при поділі майна. З таких підстав, суд вважає, що спірний будинок в [ADDRESS] , підлягає поділу, шляхом визнання за кожною із сторін 1/2 ідеальної частки у ньому, так як сторони не клопотали про фактичний поділ будинку в натурі. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ФГ «Атек Турбів», [PERSON] про поділ майна подружжя слід відмовити, зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи ФГ «Атек Турбів», [PERSON] про розподіл спільного сумісного майна подружжя підлягає до задоволення.

Outcome: approved