Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

У грудні 2020 року представник позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЗОЇ ГАЙДАЙ 7» (надалі - ОСББ «ЗОЇ ГАЙДАЙ 7») звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] заборгованість по сплаті внесків на утримання багатоквартирного будинку будинку і прибудинкової території, внеску на вивезення ТПВ, внеску в ремонтний фонд, одноразового платежу до фонду модернізації ліфтів в сумі 7 142 грн., інфляційні витрати в розмірі 294 грн. 24 коп., 3 % річних в сумі 379 грн. 12 коп., витрати по сплаті судового збору - 2 102 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3 200 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що відповідачі є співвласниками у рівних частках квартири [ADDRESS] . З 07 липня 2016 року зареєстроване та внесено відомості до Єдиного реєстру юридичних осіб Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЗОЇ ГАЙДАЙ 7». Рішеннями загальних зборів співвласників ОСББ «ЗОЇ ГАЙДАЙ 7» були затверджені щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідачі отримують послуги, проте щомісячні внески на утримання багатоквартирного будинку не сплачують і прибудинкової території, внеску на ремонтний фонд, вивіз відходів, одноразовий платіж на модернізацію ліфтів у зв`язку із чим, утворилась заборгованість, яка з липня 2017 року по листопад 2020 року становить 7142 грн., яку позивач просить суд стягнути та виплати в порядку ст.625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання та вирішити питання розподілу судових витрат. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 грудня 2020 року головуючим суддею справі визначено суддю Шролик І.С. Ухвалою Оболонського районного суду від 04 січня 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 25 січня 2021 року. Через неявку сторін та їх представників 25 січня 2021 року розгляд справи відкладено до 10 лютого 2021 року. За клопотанням представника позивача 10 лютого 2021 року розгляд справи відкладено до 01 березня 2021 року. Представник позивача в судове засідання 01 березня 2021 року не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позовних вимог у повному обсязі наполягала, просила суд їх задовольнити. Надала також до суду акт про прийняття-передачі надання правничої допомоги №15_03/12/2020 від 03 грудня 2020 року та докази оплати послуг адвоката. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Копія позовної заяви та ухвала суду про відкриття спрощеного позовного провадження надсилалась відповідачам на адресу зареєстрованого місця їх проживання: [ADDRESS] . Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідачі не надіслали, про причину неявки суд не повідомили, відзив та інші заяви з процесуальних питань від них до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідачів, неподання відзиву, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України,на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є співвласниками у квартири [ADDRESS] (а.с.10,11). Відповідачі зареєстровані та проживають за зазначеною адресою, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА (а.с. 22,23). Згідно з наданим розрахунком позивача заборгованість відповідачів [PERSON] , [PERSON] за період з липня 2017 року по листопад 2020 року, включно становить 7142 грн., за інфляційні збитки - 379,24 грн. та три відсотка річних -294,12 грн. (а.с. 18-19). Між сторонами виникли правовідносини щодо належної оплати відповідачами, як споживачами та власниками квартири, що розташована у багатоквартирному будинку вартості отриманих комунальних послуг, послуг з утримання будинку та прибудинкової території. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку регулюються Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 29 листопада 2001 року №2866-III (далі - Закон). Відповідно до ст. 4 Закону, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. За приписами ч. 9 ст. 10 Закону до виключної компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку відноситься визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Співвласники зобов`язані, зокрема виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі (ст. 15 Закону). Згідно з ч. 6 ст. 22 Закону для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. За згодою правління окремі співвласники можуть у рахунок сплати таких внесків і платежів виконувати окремі роботи. З витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань видно, що з 07 липня 2016 року зареєстроване Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЗОЇ ГАЙДАЙ 7» (а.с.12). Згідно витягу з рішення загальних зборів співвласників ОСББ «ЗОЇ ГАЙДАЙ 7» від 12 березня 2017 року встановлено з 1 червня 2017 року щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4,5 грн. за 1 кв.м. загальної площі квартири/нежитлового приміщення (а..с13). Згідно з протоколу загальних зборів співвласників «ЗОЇ ГАЙДАЙ 7» від 25 березня 2018 року встановлено з 01 травня 2018 року загальний щомісячний внесок на управління будинком 6,5 грн. за 1 кв.м, з яких: на утримання будинку та прибудинкової території -5,5 грн., в ремонтний фонд - 1 грн. за 1 кв.м загальної площі квартири (а.с.14). Протоколом загальних зборів співвласників ОСББ «ЗОЇ ГАЙДАЙ 7» № 1/2019 від 23 березня 2019 року встановлено з 1 квітня 2019 року загальний щомісячний розмір витрат на управління будинком 7,5 грн. за 1 кв.м, загальної площі квартири (а.с.15). Згідно витягу з протоколу загальних зборів співвласників ОСББ «ЗОЇ ГАЙДАЙ 7» № 1/2020 від 25 березня 2020 року: залишено загальний обов`язків щомісячний платіж на управління будинком 7,5 грн. за 1 кв.м, загальної площі квартири; створили фонд на модернізацію ліфтів, встановлено разовий платіж 700 грн. з кожної квартири; з 01 серпня 2020 року затверджено кошторис із вставленням щомісячного внеску по ТПВ - 1,00 грн. за 1кв.м. загальної площі (а.с.16,17). Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку " від 29 листопада 2001 року № 2866-III Основна діяльність об`єднання співвласників багатоквартирного будинку полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Мешканці будинку [ADDRESS] , у тому числі й відповідачі отримують послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які надаються позивачем, відтак, вони зобов`язані оплачувати внески за надання таких послуг. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Дослідженими судом матеріалами справи встановлений факт неналежного викання відповідачами зобов`язань по сплаті щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території. Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Правовідносини, у яких замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. У зв`язку з тим, що відповідачами не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ними належним чином сплачувались щомісячні внески, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню. Виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових, зобов`язань на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Відповідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. Надавши юридичну оцінку наявним розрахункам заборгованості проведеним позивачем, перевіривши обґрунтованість та правильність нарахованої суми боргу суд встановив, що сума заборгованості по сплаті внесків на утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, внеску на вивезення ТПВ, внеску на ремонтний фонд, одноразового платежу до фонду модернізації ліфтів в сумі 7142 грн. - є доведеною. Такою, що підлягає задоволенню та солідарному стягненню щ відповідачів. При визначенні розміру нарахувань відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, суд виходить з відомостей, зазначених у розрахунках по щомісячній заборгованості, проте не може в повному обсязі погодитися із розрахунком, який наведений позивачем. Оскільки дані виплати позивачем обраховано за період з 01 серпня 2019 року по листопад 2020 року виходячи з суми боргу 7142 грн. (а.с.19). Але з серпня 2019 року по листопад 2020 року щомісячно розмір заборгованості змінювався та не становив сталу величину 7142 грн. Навівши власні розрахунки суд вважає необхідним стягнути солідарно з відповідачів суму інфляційних витрат, в межах заявлених позовних вимог, за період з 01 серпня 2019 року по 30 листопада 2020 року в сумі 250,78 грн. та три відсотки річних в сумі 139,62 грн., тому суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. При вирішенні питання розподілу судових витрат, в порядку передбаченому положенням ст.141 ЦПК України, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, втраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачами не заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Судом досліджений договір про надання правової (правничої) допомоги № 15_03/12/2020 від 03 грудня 2020 року, що укладений між Адвокатським бюро «Наталії Гнатуш» та Головою правління ОСББ за умовами якого бюро надає послуги клієнту на умовах укладеного договору, за що замовник сплачує вартість послуги. Додатком до договору № 1 визначена вартість надання послуг. Досліджений акт № 2 про прийняття-передачі наданих послуг від 30 грудня 2020 року за договором № 15_03/12/2020 від 03 грудня 2020 року по якому визначений розмір послуг в сумі 3200 грн., які на підставі платіжного доручення № 5 від 28 грудня 2020 року сплачено позивачем на рахунок АБ Гнатуш». На підставі викладеного суд дійшов висновку про стягнення з кожного з відповідачів на користь ОСББ документально підтверджені витрати за надання правової допомоги в загальному розмірі 3200 грн., по 1600 грн. з кожного, оскільки заперечень від відповідачів щодо співмірності заявленого розміру не надходило. При зверненні до суду із позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2102 грн., тому на підставі положення ст.141 ЦПК України підлягає стягненню к кожного з відповідачів по 1051 грн.

Outcome: partial