Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

Представник ТОВ «Мікрофінанс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором №0000038399 від 13.07.2018р. (далі по тексту - договір) в розмірі14601,00 грн. та понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору про надання фінансового кредиту № 0000038399 від 13.07.2018року між ТОВ "Мікрофінанс" (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник) , останній отримав позику у розмірі 1 300,00 грн. строком на 15 календарних днів, процент за користування фінансовим кредитом (добовий) - 2 % на добу. Відповідач свої зобов`язання за виконав, а тому, станом на 23.09.2019 року у відповідача перед ТОВ «Мікрофінанс» виникла заборгованість у розмірі12680,00 грн.,у зв`язку з вищевикладеним представник позивача був змушений звернутись з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі12680,00 грн. та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 1921,00 грн. Ухвалою суду від 24.11.2019р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу у відсутність представника позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, відзиву на позов або зустрічного позову не подавав. За даних обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору про надання фінансового кредиту № 0000038399 від 13.07.2018 року між ТОВ "Мікрофінанс" (Позикодавець) та [PERSON] (Позичальник),останній отримав позику у розмірі 1 300,00 (одна тисяча триста гривень 00 копійок) строком на 15 календарних днів (п. 4 Специфікації до Договору), процент за користування фінансовим кредитом (добовий) - 2 % на добу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України та п. 1.1 Договору, за кредитним договором Позикодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування позикою. Відповідно до п. 1.1.2 Договору за весь строк користування кредитом (фактичну кількість календарних днів користування позикою) Позичальник сплачує Позикодавцю суму процентів, розраховану виходячи з процентної ставки, яка встановлена в п.6 Специфікації. Відповідно до п. 5.3 Договору у випадку прострочення терміну платежу зі сплати Заборгованості більше ніж на 3 (три) календарних дні, Позичальник зобов`язаний сплатити Позикодавцю штраф у розмірі 200 (двісті) гривень. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, крім того ст. 629 Цивільного кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. ТОВ "Мікрофінанс" свої зобов`язання за Договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти у розмірі, встановленому Договором та зазначеного в п.3 Специфікації, яка є невід`ємною частиною договору. Відповідач свої зобов`язання по поверненню грошових коштів та сплаті відсотків за їх користування своєчасно не виконав та не повернув Позивачеві грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками відповідно до умов Договору. Станом на 23.01.2019 р. Відповідачем заборгованість по кредитному договору не погашена і складає 12 680,00 грн., з яких:1 300,00 грн. - сума виданого фінансового кредиту;390,00грн. - сума відсотків за договором;10 790,00грн. - сума прострочених відсотків;200,00 грн. - штраф відповідно до п. 5.3 Договору. Добова заборгованість за відсотками за користування фінансовим кредитом розрахована по формулі: 1300,00 грн.* 2% = 26,00 грн., де 1300,00 грн. - сума кредиту; 2% - відсоток за користування кредитом (добовий), відповідно до п.6. Специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору. Станом на 19.09.2019 року термін прострочення (з 30.07.2018 по 12.09.2019) складає 415 днів. Відповідно до п. 1.1.3 Договору нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування позикою, з дня надання позики Позичальнику за весь час користування коштами за виключенням дня повернення позики. Загальна заборгованість за відсотками за користування кредитом протягом строку його дії складає 11 180,00 грн., виходячи з наступного розрахунку:26,00*15 = 390,00 грн. (за 15 календарних днів: з 13.07.2018 р. по 29.07.2018 р.,). Заборгованість за додатковими відсотками складає: за наступні 415 діб -1300,00*2%* = 10 790,00 грн. 09.09.2019р.відповідачу був направлений лист-претензія №09/09-8 від 09.09.2019 року з вимогою щодо сплати заборгованості та штрафних санкцій за Договором. Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також ст. ст. 509, 525, 526, 530, 629, 1049, 1054 ЦК України, Відповідач зобов`язання за Договором не виконав. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за Договором. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до п. 4.1 Позичальник зобов`язується повністю повернути Позикодавцю суму отриманої позики та виконати всі інші зобов`язання, встановлені Договором, не пізніше строку, вказаного в Специфікації. Відповідно до п. 2.1 Договору строк дії Договору встановлюється до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором Відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови Договору. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь ТОВ «Мікрофінанс» підлягає стягненню сума у розмірі 12680,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь ТОВ «Мікрофінанс» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 грн., які сплачено представником ТОВ «Мікрофінанс» за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. На підставі викладеного та

Outcome: approved