Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

23 липня 2015 року представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від імені ПАТ "[PERSON] розвитку" звернувся з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на свою користь заборгованість у загальній сумі 4417 гривень 49 копійок, обґрунтовуючи тим, що відповідач не виконав умови кредитного договору № ICKGMCUI.200180.004 від 02 грудня 2013 року, укладеного між ними, про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 2000 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не зявився, від нього надійшла заява, в якій він підтримав позов, просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON], якого належним чином двічі повідомили про день, час та місце розгляду справи, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 56, 69), до суду не з'явився, не повідомив про поважні причини неявки і не надав заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно частини 4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку з чим, за письмовою згодою представника позивача, згідно до ст.224-225 ЦПК України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній доказів та постановив заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ЦК України, які регулюють договір позики. Частина 1 ст.1048 УК України встановлює, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно ст.1050 ЦК України боржник, який не повернув своєчасно суму кредиту, зобовязаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно договору № ICKGMCUI.200180.004 від 02 грудня 2013 року, укладеному між Публічним акціонерним товариством "[PERSON] розвитку" та відповідачем, останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 2000 гривень на платіжну картку зі сплатою 36 % відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 9-11). Відповідач погодився з тим, що підписана заява про приєднання до умов продукту «Кредитна Картка» разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в ПАТ «ВБР», складає між ним та банком договір, що підтверджено його підписом у заяві. Згідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). ПАТ "[PERSON] розвитку" свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Позивач надав суду розрахунок заборгованості за договором № ICKGMCUI.200180.004 від 02 грудня 2013 року, згідно якого станом на 14 липня 2015 року заборгованість складала 4417,49 гривні, у тому числі: поточна заборгованість за тілом кредиту 809,14 гривень; прострочена заборгованість за тілом кредиту - 1106,22 гривні; поточна заборгованість по процентам 41,55 гривень, прострочена заборгованість по процентам 1203,88 гривень; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором 1256,70 гривень (а.с.7-8). За таких обставин позов підлягає задоволенню. На підставі постанови Правління Національного банку України від 22 листопада 2014 року № 743 «Про віднесення Публічного Акціонерного Товариства „[PERSON] розвитку до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 27 листопада 2014 року прийнято рішення № 132 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ „ВБР, згідно з яким 28 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та тимчасу адміністрацію в ПАТ «ВБР» [PERSON]. Наказом № 222 від 30 березня 2015 року Фонду гарантування вкладів фізичних осіб повноваження уповноваженої особи [PERSON] продовжено з 28 березня 2015 року до дня отримання рішення НБУ про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку (а.с. 15-18). Відповідно до пункту 22 ст.5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду) від сплати судового збору звільняються: уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, то на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved