Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

Позивач є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,8700 гектарів (кадастровий номер 0522280400:06:000:0304), яка розташована на території Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області, що підтверджується Державним актом серії ЯЖ № 782676 на право власності на земельну ділянку від 18.09.2009 року. 02.10.2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції Вінницької області на підставі Договору оренди землі №354 від 25.10.2014 року (далі - Договір) зареєстрував за ПАТ "Турбівське" право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0522280400:06:000:0304. Вказаний Договір оренди землі позивач не підписувала, тобто волевиявлення на його укладення не надавала, що згідно частини 3 статті 203, частини 1 статті 215 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним. З метою захисту своїх прав позивач просить суд визнати недійсним Договір оренди землі №354 від 25.10.2014 року, який укладено між [PERSON] та ПАТ "СП "Турбівське", а також зобов'язати повернути земельну ділянку. Представник позивача в судовому засіданні просив суд позов задовольнити. Будучи повідомленим у встановленому законом порядку про час і місце розгляду справи, в судове засідання 27.07.2017 року представник ПАТ "СП "Турбівське" не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки підстав визначених законом для відкладення розгляду справи не має, суд ухвалює рішення у відсутність представника відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,8700 гектарів (кадастровий номер 0522280400:06:000:0304), яка розташована на території Брицької сільської ради Липовецького району Вінницької області, що підтверджується Державним актом серії ЯЖ № 782676 на право власності на земельну ділянку від 18.09.2009 року. 25.10.2014 року між [PERSON] (далі - орендодавець) та ПАТ "Турбівське" (далі орендар) було укладено Договір оренди землі № 354 (а.с. 6-7), предметом якого є вищевказана земельна ділянка. На підставі зазначеного Договору, 02.10.2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Липовецького районного управління юстиції Вінницької області зареєстрував за ПАТ "Турбівське" право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 0522280400:06:000:0304, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 10). В судовому засіданні представник позивача повідомив суд, що підпис від імені "Орендодавця" в Договорі оренди землі № 354 від 25.10.2014 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Оскільки волевиявлення на укладення Договору позивач не надавала, вказане згідно частини 3 статті 203, частини 1 статті 215 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним. За заявою представника позивача суд призначив у справі судово-почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставив питання: - Чи виконаний рукописний напис "Козак Світлана Володимирівна" та підпис від імені "Орендодавця" у розділі "Реквізити сторін" в Договорі оренди землі № 354 від 25.10.2014 року, який укладено між [PERSON] і ПАТ "СП "Турбівське", тією особою від імені якої він зазначений ([PERSON]В.) чи іншою особою? За результатами проведеного дослідження судові експерти Вінницького відділення КНДІСЕ Міністерства юстиції України склали висновок №1263/1264/1265/17-21 від 19.05.2017 року в якому вказали (а.с. 174-178), що рукописний напис "Козак Світлана Володимирівна" та підпис від імені "Орендодавця" у розділі "Реквізити сторін", у примірнику Договору оренди землі №354 від 25.10.2014 року укладеного між [PERSON] і ПАТ "СП "Турбівське", що наданий позивачем, ПАТ "СП "Турбівське", а також державним реєстратором Липовецької РДА, виконані не [PERSON], а іншою особою. Судовий експерт [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні пояснила суду, що висновок почеркознавчої експертизи є категоричним. Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зі змісту частини 3 статті 203 ЦК України слідує, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Оскільки волевиявлення позивача на укладення Договору оренди землі № 354 від 25.10.2014 року не було, вказаний правочин слід визнати недійсним та застосувати наслідки недійсності правочину. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved