Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

У грудні 2020 року до Київського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 28 вересня 2017 року о 09 год. 50 хв. по вул. Путьова, 9, у м. Полтаві [PERSON] , керуючи автомобілем "Volkswagen Passat", д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на металеву огорожу. Постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 03.11.2017 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. 12.10.2017 року вона звернулась до ПрАТ "Страхова Компанія "Саламандра - Україна" з заявою про страхове відшкодування, в якій просила виплатити страхове відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, відповідальним за вчинення якої є [PERSON] й цивільно-правова відповідальність його застрахована в ПрАТ "СК "Саламандра - Україна" відповідно до договору ОСЦПВВНТЗ № АК 5258375 від 20.10.2016 року. Страхове відшкодування у розмірі 2120 грн. 25 коп. було виплачене без урахування франшизи у розмірі 500 грн. 00 коп. У відповідності до положень ст. 625 ЦК України вказана сума підлягає стягненню з урахуванням індексу інфляції, що за період з жовтня 2017 року по жовтень 2020 року становить 99 грн., а також 3 % річних, визначених за період з 28.09.2017 року по 04.11.2020 року в сумі 46 грн. 52 коп. Пошкодженням паркану, хвіртки та воріт позивачці завдано моральних страждань та незручностей, адже вона не могла не прикладаючи певних зусиль зайти на територію свого будинку, час від часу на територію будинку проникали бродячі собаки, які завдавали шкоду майну. Моральну шкоду, яка була завдана, оцінює у розмірі 5000 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, у вигляді франшизи у розмірі 500 грн., 3 % річних у розмірі 46 грн. 52 коп., індексу інфляції у розмірі 99 грн. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а всього 5645 грн. 52 коп., а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою суду від 18.12.2020 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків. 11.01.2021 року від представника позивача адвоката Панченко О.О. на виконання вимог, викладених в ухвалі від 18.12.2020 року, до суду надійшла заява про усунення недоліків та позовна заява, оформлена з додержанням вимог ст.ст. 175-177 ЦПК України. Позивач уточнила обґрунтування та розмір позовних вимог, виклала в їх в наступній редакції: просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду, спричинену внаслідок ДТП, у вигляді франшизи у розмірі 510 грн., 3 % річних у розмірі 50 грн. 04 коп., індекс інфляції у розмірі 114 грн. 75 коп. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн., а всього 5675 грн. 79 коп., а також вирішити питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25.01.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справ, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 25.03.2021 року за клопотанням представника позивача [PERSON] адвоката Панченко О.О. витребувано у Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "Ван Клік" належним чином завірені копії матеріалів страхової справи, заведеної за заявою [PERSON] від 12.10.2017 року про страхове відшкодування у зв`язку з настанням події, яка мала місце 28.09.2017 року о 09 год. 50 хв. у м. Полтава по вул. Путьова, 9, за участю автомобіля "Volkswagen Passat", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . 05.04.2021 року від ПрАТ "Страхова Компанія "Ван Клік" отримано матеріали страхової справи № 0016469 на виконання ухвали суду від 25.03.2021 року. Згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 27.04.2021 року залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне Акціонерне товариство "Страхова Компанія "Ван Клік". Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що проти позовних вимог заперечує, вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими. Вказав, що крім обов`язкового договору страхування на час ДТП відповідач мав договір міні-каско, витрати на відшкодування потерпілим були значно менші зазначених максимальних сум у цих договорах, і як повідомив представник страхової компанії ПрАТ "СК "Саламандра - Україна", повністю покривають завдану шкоду, також у 2017 році запевнив його, що страхова компанія повністю розрахувалася з потерпілою, порядок сплати франшизи не роз`яснив. Зазначив, що не погоджується з розміром моральної шкоди, вважає, що вона не була завдана, а наведені в позовній заяві позивачем аргументи не відповідають дійсності та жодними доказами не підтверджуються, жодної заяви до поліції про агресивно налаштованих тварин, які псують майно, не надходило, заяв до Полтавського КАТП-1628 про вилов надокучливих безпритульних собак не було, паркан був відремонтований через декілька днів після ДТП, зроблений швидко з мінімальними витратами, оскільки пошкодження були незначні й ці витрати були компенсовані страховою компанією у повному обсязі. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представником позивача адвокатом Панченко О.О. подано відповідь на відзив, в якій наголошено на тому, що не приєднав до відзиву доказів надіслання його позивачу, а тому суд повинен вирішувати справу по суті за наявними матеріалами у справі, не беручи до уваги відзив відповідача та доказ, приєднаний до нього. Зазначила, що цивільна відповідальність відповідача станом на 28.09.2017 року була застрахована згідно умов договору (страхового полісу) № АК/5258375 від 20.10.2016 року, саме на даний договір послався відповідач, звертаючись з заявою від 07.10.2017 року до страхової компанії, на нього міститься посилання у довідці про дорожньо-транспортну пригоду № 3017271581659505 від 12.10.2017 року. Страхову виплату ПрАТ "Саламандра" здійснено в повному обсязі в сумі 2120 грн. 25 коп., що визначена в страховому акті № 0016469.09.17/2. Добровільно сплатити франшизу в розмірі 510 грн. 00 коп. відповідач відмовився, її сплата прямо передбачена умовами договору (страхового полісу) № АК/5258375 від 20.10.2016 року. Посилання відповідача на те, що він не повинен платити позивачу франшизу, оскільки це не передбачено умовами договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту "МініКАСКО" № 05.0015353.0001 від 02.03.2017 року є безпідставним, оскільки під страхуванням каско розуміється страхування самих транспортних засобів, воно не включає в себе страхування відповідальності перед третіми особами, страхування водія та пасажирів, майна (страхування карго), що перевозиться у автомобілі. З приводу стягнення моральної шкоди зазначила, що позивач є інвалідом 2 групи, у 2017 році мала пенсію у розмірі 1312 грн., для відновлення огорожі та хвіртки доклала немало зусиль, оскільки вимушена була просити допомогу у своїх рідних, об вартість ремонту склала 2,5 розміри її пенсії. Просила вирішити справу по суті за наявними матеріалами у справі та не брати до уваги доказ, поданий відповідачем разом із відзивом на позов. В судовому засіданні відповідачем поданий суду фіскальний чек, який підтверджує направлення відповідачем копії відзиву на адресу позивача, у зв`язку з чим суд вважає відзив таким, що поданий з дотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим він має бути врахований при вирішенні спору. Позивач в судове засідання не з`явилася, доручивши представляти свої інтереси адвокату Панченко О.О. Представник позивача адвокат Панченко О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. В ході судового розгляду справи змінив позицію, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього франшизи з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, заперечує проти задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, які є безпідставними та не підтверджені жодними доказами. Також відповідач вказував на явне завищення розміру витрат позивача на правову допомогу, які є неспівмірними зі складністю спору та розміром позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача проти позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Третьої полтавської державної нотаріальної контори Шендрик Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1-1107 є власницею 7/10 частини житлового будинку з частиною надвірних будівель за адресою: [ADDRESS] . 28.09.2017 року о 09 год. 50 хв. поруч з будинком [ADDRESS] сталась дорожньо-транспортна пригода, по факту якої працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо [PERSON] . Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду УПП у м. Полтаві № 3017271581659405 від 12.10.2017 року, 28.09.2017 року о 09 год. 50 хв. за адресою: м. Полтава, вул. Путьова, 9, відбулась дорожньо-транспортна пригода - наїзд на інші види перешкод, за участю автомобіля "Volkswagen Passat", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який допустив порушення п. 12.1 ПДР. Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 03.11.2017 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу. Судом встановлено, що [PERSON] 28.09.2017 року о 09 год. 50 хв. поруч з будинком по [ADDRESS] керуючи автомобілем "Volkswagen Passat", державний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на металеву огорожу, чим порушив п. 12.1. Правил дорожнього руху. Внаслідок чого автомобіль отримав пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля "Volkswagen Passat", державний номер [NUMBER] , на час ДТП була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5258375 від 20.10.2016 року в ПрАТ "СК "Саламандра - Україна" (найменування якого в подальшому було змінено на ПрАТ "СК "Ван Клік", строк дії якого з 20.10.2016 року по 19.10.2017 року. Відповідно до умов договору страхування страхова сума становить 100000 грн., франшиза - 510 грн., вид франшизи - безумовна. Внаслідок ДТП, яка сталась з вини [PERSON] , зазнали пошкоджень паркан, ворота та хвіртка домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , власником 7/10 частини якого є позивач [PERSON] . [PERSON] після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.09.2017 року о 09 год. 50 хв. поруч з будинком по [ADDRESS] , звернувся до ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра - Україна" з заявою, в якій повідомив про страховий як страхувальник згідно договору № АК 5258375 від 20.10.2016 року. 12.10.2017 року [PERSON] звернулася до ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра - Україна" з повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку, що відбулася 28.09.2017 року по вул. Путьова, 9, в м. Полтаві, під час якої пошкоджено належне їй майно, а саме: паркан, ворота та хвіртку. Також 12.10.2017 року [PERSON] подала до ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра - Україна" заяву про страхове відшкодування, в якій просила виплатити страхове відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою у розмірі згідно розрахунку проведеного ремонту. 01.12.2017 року начальником Департаменту врегулювання збитків ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра - Україна" затверджено страховий акт № 0016469.09.17/2, відповідно до якого прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування на підставі розрахунку (додаток № 1) у розмірі 2120 грн. 25 коп. Згідно звіту про незалежну оцінку розміру матеріального збитку, завданого власнику об`єкта оцінки, що розташований за адресою: [ADDRESS] , від 10.10.2017 року, виконаного ПП "Пліч-Опліч", розмір матеріального збитку, завданого власнику об`єкта оцінки, що розташований за адресою: [ADDRESS] , становить 2360 грн. 25 коп. без урахування ПДВ та 3156 грн. 30 коп. з врахуванням ПДВ. Як вбачається з розрахунку страхового відшкодування до страхового акту № 0016469.09.17/2, за договором страхування (поліс) № АК/5258375 від 20.10.2016 року, страхувальник - [PERSON] , потерпілий - [PERSON] , об`єкт страхування - "Volkswagen Passat", державний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] , дата настання страхового випадку - 28.09.2017, ризик - шкода майну третіх осіб, визначено вартість відновлювального ремонту - 3358 грн. 80 коп., в тому числі: замінених матеріалів - 1350 грн. 00 коп., замінених матеріалів за вирахуванням зносу - 1147 грн. 50 коп.; виконаних робіт - 2008 грн. 80 коп.; сума зниження - 526 грн. 05 коп. (вартість ПДВ 20%). Остаточний розмір збитку розрахований в сумі 2630 грн. 25 коп.; за вирахуванням франшизи в сумі 510 грн. 00 коп. розмір страхового відшкодування складає - 2120 грн. 25 коп. Листом ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра - Україна" за вих. № 3602 від 01.12.2017 року [PERSON] повідомлено, що Департамент врегулювання збитків ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра - Україна" розглянув подану заяву про виплату страхового відшкодування внаслідок ДТП за участю автомобілю "Volkswagen Passat", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра - Україна" згідно договору № АК/5258375 від 20.10.2016 року. 01.12.2017 року був затверджений страховий акт, згідно якого розмір страхового відшкодування становить 2120 грн. 25 коп., яке буде виплачено у спосіб, вказаний Вами, в строки, встановлені чинним законодавством. В разі отримання відшкодування від інших осіб (винна сторона, інша страхова компанія, і т.д.) Ви зобов`язані повідомити про це, в іншому випадку настає відповідальність, передбачена Кримінальним кодексом України. ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра - Україна" проведено виплату страхового відшкодування [PERSON] згідно страхового акту № 0016469.09.17/2 [PERSON] у повному обсязі в сумі 2120 грн. 25 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4427 від 28.12.2017 року. Дана виплата була проведена саме на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5258375 від 20.10.2016 року, на який посилався [PERSON] при зверненні з заявою про страховий випадок по цивільній відповідальності для страхувальника та [PERSON] , звертаючись із заявою про страхове відшкодування. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Окрім того, відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, в ідеальному значенні франшиза - це частина збитку, яка підлягає самостійному відшкодуванню (покриттю) страхувальником за свій рахунок при виникненні страхового випадку. За своїм характером вона хоча і є частиною матеріального збитку, однак не може бути включена до суми майнового збитку для стягнення її зі страховика, адже підлягає відшкодуванню виключно страхувальником або особою, відповідальною за збитки, завдані внаслідок ДТП. В даному випадку такою особою є відповідач [PERSON] . В обґрунтування заперечень проти позовних вимог про стягнення з нього франшизи відповідач вказував про відсутність у нього обов`язку з її сплати з огляду на укладення з ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра - Україна" договору добровільного комбінованого страхування наземного транспорту "Міні КАСКО" № 05.0015353.0001 від 02.03.2017 року, що був чинним на час ДТП. Так, 02.03.2017 року між ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра - Україна" та [PERSON] укладено Договір добровільного комбінованого страхування наземного транспорту "Міні КАСКО" № 05.0015353.0001. Предметом договору є майнові інтереси, що не суперечить законодавству України, пов`язані з володінням, користування, розпорядженням застрахованим транспортним засобом, а також з відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок експлуатації застрахованого транспортного засобу "Volkswagen Passat", 2006 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , місце реєстрації - Тернопіль, свідоцтво [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Згідно умов добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту: вигодонабувач - треті (потерпілі) особи; страхові ризики - ДТП з вини водія (Страхувальника); страхові випадки - пошкодження або знищення майна третіх осіб внаслідок подій, передбачених п. 4.3.1; ліміт відповідальності - 100000 грн. 00 коп.; франшиза умовна - 0 грн. 00 коп. Згідно умов добровільного страхування наземного транспорту: вигодонабувач - [PERSON] , страхові ризики - ДТП без вини водія, винна особа встановлена, ДТП з вини водія, є потерпіла особа, стихійні лиха; страхові випадки - пошкодження або знищення застрахованого ТЗ внаслідок подій, передбачених п. 4.3.2 - 4.3.4; ліміт відповідальності - 100000 грн. 00 коп.; франшиза умовна: стихійні лиха - 3000 грн. 00 коп., ДТП з вини водія - 3000 грн. 00 коп., ДТП без вини водія - 0 грн. 00 коп.; період страхування з 02.03.2017 року по 30.08.2017 року та з 31.08.2017 року по 01.03.2018 року. Згідно з листом представника ПрАТ "СК "Ван Клік" (яке є правонаступником ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра - Україна") адвоката Терзі О.С. від 26.05.2021 року, дійсно між страховою компанією та [PERSON] укладений Договір Міні Каско № 05.0015353.0001 від 02.03.2017 року, а також поліс АК/5258375. Відповідно до умов Договору Міні Каско № 05.0015353.0001 від 02.03.2017 року, він є добровільним видом страхування, а його умови застосовуються виключно у випадку, якщо ліміту відповідальності за Полісом АК/5258375 недостатньо. В рамках страхової справи ліміту відповідальності ПрАТ "СК "Ван Клік" за Полісом АК/5258375 достатньо, а відтак умови Договору Міні Каско № 05.0015353.0001 від 02.03.2017 року не застосовуються. Наголосив, що законодавством про страхування не передбачено обов`язку страховика повідомляти винну особу про розмір франшизи за полісом обов`язкового страхування, це є правом потерпілої особи. Враховуючи викладене, беручи до уваги той факт, що відповідач при укладенні договору страхування у формі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5258375 від 20.10.2016 року в ПрАТ "СК "Саламандра - Україна" був достовірно обізнаний про його умови, в тому числі ліміт відшкодування та розмір франшизи, усвідомлював, що заподіяна позивачу [PERSON] шкода у повному обсязі покривається лімітом, передбаченим саме цим договором, у зв`язку з чим підстав для застосування до спірних правовідносин положень Договору Міні Каско № 05.0015353.0001 від 02.03.2017 року не встановлено, суд приходить до висновку про обізнаність відповідача про існування у нього обов`язку зі сплати коштів в сумі 510 грн. 00 коп. потерпілій особі незважаючи на покриття іншої частини завданих збитків страховиком. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що в добровільному порядку відповідач [PERSON] не сплатив позивачу франшизу в сумі 510 грн. 00 коп., тому вона як матеріальний збиток підлягає стягненню з нього в примусовому порядку, на користь позивача [PERSON] , у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. При вирішенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача завданої шкоди з урахуванням нарахованих позивачем інфляційних збитків в розмірі 114 грн. 75 коп. та 3% річних в сумі 50 грн. 04 коп., суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Позивачем надано суду розрахунок індексу інфляції за період з вересня 2017 року по січень 2021 року в сумі 114 грн. 75 коп. та розрахунок 3 % річних з 28.09.2017 року по 04.01.2021 року в сумі 50 грн. 04 коп. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 610, п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України). За змістом ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Наслідки прострочення виконання грошових зобов`язань, а також забезпечення прав та інтересів кредитора в охоронних правовідносинах регламентовано частиною другою статті 625 ЦК України, якою визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І "Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Наведене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного суду, викладеними у постановах: від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Таким чином, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у [PERSON] на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5258375 від 20.10.2016 року, укладеного з ПрАТ "СК "Саламандра - Україна", внаслідок пошкодження в результаті його винних протиправних дій в результаті ДТП майна позивача [PERSON] виник обов`язок сплатити позивачу франшизу, яка носить безумовний характер, проте він будучи достовірно обізнаний про цей обов`язок, кошти позивачу не сплатив, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача франшизи з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення за період з жовтня 2017 року по січень 2021 року в розмірі 114 грн. 75 коп., а також 3 % річних від простроченої суми за період з 28.09.2017 року по 04.01.2021 року в сумі 50 грн. 04 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн., суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, крім іншого, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. В обґрунтування позовних вимог про відшкодування завданої моральної шкоди позивач посилається на те, що пошкодження паркану, воріт та хвіртки завдало їй моральних страждань та незручностей, адже вона не могла не прикладаючи певних зусиль зайти на територію свого будинку. Крім того, час від часу на територію її домоволодіння проникали бродячі собаки, які завдавали шкоду її майну, оцінила завдано моральну шкоду у розмірі 5000 грн. З огляду на доведеність того факту, що внаслідок протиправних винних дій відповідача [PERSON] відбулась ДТП, під час якої було пошкоджено належне позивачці [PERSON] майно, що об`єктивно викликало у неї переживання та порушення звичного способу життя, вимагало часу та зусиль для відновлення попереднього стану, суд приходить до висновку про доведеність факту заподіяння їй моральної шкоди та наявність підстав для відшкодування моральної шкоди. Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, ступінь тяжкості заподіяних внаслідок ДТП наслідків, глибини моральних та душевних страждань позивача внаслідок пошкодження належного їй майна, ставлення до порушення та його наслідків з боку відповідача, а також факт відшкодування страховою компанією завданої матеріальної шкоди, інших обставини, які мають істотне значення, а також вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Оскільки такий спосіб захисту цивільних прав як компенсація моральної (немайнової) шкоди не повинен стати засобом безпідставного збагачення потерпілої особи, розмір присудженої до відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен вести до збагачення потерпілого за рахунок винного. З урахуванням конкретних обставин справи, характеру наслідків протиправних дій відповідача, суд вважає, що належною компенсацією завданої позивачу моральної шкоди, що підлягає стягненню на її користь, є сума у розмірі 700 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд враховує наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно положень п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп. Як вбачається з пенсійного посвідчення № [NUMBER] серії [NUMBER] , [PERSON] є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням. Відповідно до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення у повному обсязі позовних вимог [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.; оскільки позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди суд вирішив задовольнити частково, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 117 грн. 71 коп., а всього кошти в сумі 958 грн. 51 коп. З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів позивача [PERSON] здійснювала адвокат Панченко О.О., якою на підтвердження повноважень представника надано суду Договір № 01-04/11/20 про надання правової допомоги від 04.11.2020 року, укладений між [PERSON] та адвокатським бюро "Олени Панченко" в особі керуючого бюро Панченко О.О., ордер ПТ № 217459 від 30.12.2020 року та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 471 від 27.06.2006 року, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо державної реєстрації Адвокатського бюро "Олени Панченко", витяг з національної асоціації адвокатів України, посвідчення адвоката України Як встановлено в ч. 4 ст. 58 ЦК України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". Таким чином, повноваження адвоката Панченко О.О. як представника позивача підтверджені в порядку, встановленому чинним цивільним процесуальним законодавством. Наявні у справі документи безперечно свідчать про те, що Панченко О.О. надавала правову допомогу позивачу [PERSON] на підставі укладеного з нею Договору про надання правничої допомоги № 01-04/11/20 від 04.11.2020 року. Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно з умовами Договору про надання правничої допомоги № 01-04/11/20 від 04.11.2020 року, укладеного між [PERSON] та Адвокатським бюро "Олени Панченко" (п. 1.1), Клієнт надає, а Адвокатське бюро приймає на себе обов`язки щодо: 1) попереднього опрацювання матеріалів, наданих Клієнтом, підготовки правової позиції по справі в суді першої інстанції; 2) підготовки позовної заяви до [PERSON] про стягнення франшизи, 3 % річних, індексу інфляції та моральної шкоди, обговорення позову з Клієнтом та внесення виправлень, доповнень за бажанням Клієнта, 3) підготовки до ведення справи в суді першої інстанції; 4) пошук та вивчення законодавчих та нормативно правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, пошук та вивчення судової практики по аналогічній категорії справ, в т.ч. останніх правових позицій ВП ВС; 5) усних консультації, роз`яснення, узгодження позиції по справі, обговорення ходу ведення справи з Клієнтом в суді першої інстанції, 6) складання запитів (в тому числі збір доказів необхідних для підготовки та подання позову до суду), заяв, пояснень, клопотань в процесі підготовки та ведення справи в суді першої інстанції; 7) представництва інтересів Клієнта в суді першої інстанції. За змістом п. 2.1 вказаного договору, розмір гонорару, який Клієнт сплачує Адвокатському бюро за надану в межах цього Договору правничу допомогу, за годину роботи складає 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати, але не більше 5500 грн. за виконання робіт, визначених в п. 1.1 даного договору. Оплата гонорару проводиться на підставі рахунку-фактури. Згідно з Детальним описом робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом на виконання Договору про надання правничої допомоги № 01-04/11/20 від 04.11.2020 року станом на 17.02.2021 року та Акту виконаних робіт № 1 від 17.02.2021 року надання правничої допомоги згідно Договору про надання правничої допомоги № 01-04/11/20 від 04.11.2020 року, підписаних сторонами - [PERSON] та керуючим Адвокатським бюро "Олени Панченко", адвокатом: 1) попередньо опрацьовано матеріали, надані Клієнтом, проведено підготовку правової позиції по справі - 1 година; 2) підготовлено позовну заяву до [PERSON] про стягнення франшизи, 3 % річних, індексу інфляції та моральної шкоди, обговорено позов з Клієнтом та внесено виправлення, доповнення за бажанням Клієнта, підготовлено клопотання про витребування доказів - 5 годин; 3) підготовлено позовну заяву до [PERSON] про стягнення франшизи, 3 % річних, індексу інфляції та моральної шкоди, після залишення без руху - 3 години; 4) здійснено пошук та вивчення законодавчих та нормативно-правових актів, якими врегульовані спірні правовідносини, пошук та вивчення судової практики по аналогічній категорії справи, в т.ч. останніх правових позицій ВП ВС - 2 години, 4) усні консультації, роз`яснення, узгодження позиції по справі, обговорення ходу ведення справи з Клієнтом, збирання доказів - 1 година, 6) підготовлено запит до Ленінського районного суду м. Полтави від 30.12.2020 року № 02-30/12/20, підготовлено адвокатський запит від 30.12.2020 року № 02-30/12/2020 року до ПрАТ "Страхова компанія "Саламандра України" - 2 години. Всього витрачено 13 годин 00 хвилин, загальний розмір гонорару згідно умов договору склав 14755 грн. 00 коп., проте розмір компенсації витрат на правничу допомогу враховуючи обмежувальні умови Договору № 01-04/11/20 про надання правничої допомоги від 04.11.2020 року становить 5500 грн. 00 коп. Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 10 від 05.01.2021 року Адвокатським бюро "Олени Панченко" прийнято від [PERSON] на підставі договору № 01-04/11/20 від 04.11.2020 року кошти в сумі 5500 грн. 00 коп. За змістом ч.ч. 3, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. В ч. 6 ст. 136 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З урахуванням складності справи, складності та обсягу виконаних представником позивача робіт (наданих послуг) та інших обставин, визначених в ст. 137 ЦК України, суд не знаходить підстав для зменшення розміру витрат на правову допомогу, понесених позивачем у розмірі 5500 грн. 00 коп. Разом з тим, згідно вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] частину понесених позивачем витрат на правову допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, тобто кошти в сумі 1332 грн. 44 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial