Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, завданої в зв'язку з втратою працездатності. В обґрунтування позовних вимог, Позивач посилається на те, що пропрацювала в ВАТ «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» (правонаступником являється ПАТ «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат») в період з 14.11.1990 року по 10.08.2006 року - по професії - оператором пульта, машиністом конвеєру дробарної фабрики, дозувальником, вивантажувачем пилу фабрики огрудкування. Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково - дослідного інституту промислової медицини встановлено професійне захворювання за діагнозом: пиловий бронхіт першого ступеня. Емфізема легень першого ступеня. Висновком медико - соціально експертною комісією їй первинно 15.12.2003 року встановлено 15 % втрати професійної працездатності безстроково, при наступному переогляді в стані здоров'я відбулися погіршення 13.01.2015 року (серія 12 ААА № 000993) встановлено 25 % втрати професійної працездатності на безстроковий термін. Вказує, що вона втратила здоров'я, працездатність, змушена переносить хронічні фізичні болі, а звідси і моральні переживання, відзначає погіршення стану здоров'я з 2003 року, взята була на диспансерний облік у терапевта, з цього приводу почала звертатися в зв'язку з загостренням бронхіту, весь час сподівалася, що це короткочасне погіршення і лікування дасть можливість їй видужати, але відбувалася тенденція до погіршення стану здоров'я і на теперішній час її турбують приступи кашлю, які переходять у сухоти, турбують болі в грудній клітці, виникає запаморочення, особливо під час виконування побутових питань, їй як жінці потрібно готувати їжу, прибирати, займатися домашніми справами. Через приступи кашлю, виникає задишка, починається відчуття нестачі повітря, змушена користуватися інгалятором. Стан загострюється вранці та ввечері, приймає антибіотики, швидко втомлюється, сухоти непокоять при зміні погоди, наявності пилу, весь час почувається хворою жінкою, перестала отримувати задоволення від життя. В зв'язку з цим, вона звернулася до суду з відповідним позовом та просила у відшкодування моральної шкоди стягнути з Відповідачів - Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» на її користь 243 000,00 гривень та з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в розмірі 243 000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб. У судовому засіданні 18. 09.2015 року представник позивача [PERSON] заявила клопотання про залишення без розгляду вимог до ПАТ «ЦГЗК», про що судом була винесена відповідна ухвала. У судовому засіданні представник Позивача, яка діє на підставі довіреності, підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, при цьому, посилалася на обставини, вказані в позовній заяві та просила їх задовольнити. Заявила клопотання про залишення позовних вимог, стосовно стягнення моральної шкоди в розмірі 243 000, 00 гривень з ПАТ «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» без розгляду, позовні вимоги до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області підтримала в повному обсязі. Зазначила, що в зв'язку з професійним захворюванням та втратою професійної працездатності в розмірі 25% на безстроковий термін, її довіритель зазнає щоденно фізичного болю та моральних страждань. Представник відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області ( надалі «Фонд») Чупла І.С. заперечувала проти заявленого позову та вважає, що Фонд не є належним відповідачем по зазначеній справі, оскільки на нього відповідно до Закону України № 717- V від 23.02.2007 року не покладені обов»язки щодо відшкодування моральної шкоди ( письмові заперечення додані до справи). Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці на ім'я [PERSON], вона працювала в ВАТ «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат» (правонаступником являється ПАТ «Центральний гірничо - збагачувальний комбінат») (надалі Відповідач) в період з 14.11.1990 року по 10.08.2006 року - за професією - оператора пульта, машиніста конвеєру дробарної фабрики, дозувальника, вивантажувача пилу фабрики огрудкування. З 2006 - 20012 р.р. працювала на підприємстві «Проместетіка» - робітником виробничих лазень. На теперішній час не працює ( а.с.9-11) З акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №8, складеного комісією 07.11.2003 року , убачається із п. 16 , що Позивачка отримала професійне захворювання під час роботи на підприємстві Відповідача в умовах перевищення гранично - допустимих показників пилу та вібрації в декілька разів; в пункті 17 Акту…встановлено причину отримання професійних захворювань Позивачкою, а саме: перевищення на робочому місці гранично - допустимих норм праці, а саме запиленість - повітря робочої зони - вміст вільного двоокису кремнію -до 20.6 мг/м3 при нормі 2.0 мг/м3. В пункті 19 встановлено винних осіб, які допустили порушення законодавства про охорону праці, а саме :керівництво кар'єру дробарної фабрики ( а.с.12). Висновком медико - соціально експертної комісії Позивачці первинно 15.12.2003 року встановлено 15 % втрати професійної працездатності на безстроково, при наступному переогляді 13.01.2015 року (серія 12 ААА № 000993) вже встановлено 25 % втрати професійної працездатності на безстроковий термін. Протипоказана - важка праця, пил, несприятливий мікроклімат, переохолодження ( а.с.13, 14). Відповідно епікризів та інших медичних документів , [PERSON] у зв'язку з погіршенням стану здоров'я неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні в Інституті промислової медицини та в КЗ «16 - й міській лікарні м. Кривого Рогу» щодо професійного захворювання за діагнозом: пиловий бронхіт першого ступеня. Емфізема легень першого ступеня. Згідно медичних документів лікарями встановлено рекомендації: лікування у терапевта, уникати переохолоджень та застудних захворювань, потребує прийом медикаментів (бронхіальних препаратів), щорічні курси амбулаторного та стаціонарного лікування, оздоровлення в санаторії - профілакторії в теплу пору року, санаторне - курортне лікування пульмонологічного профілю ( а.с.15-25). На підставі наданих сторонами доказів , суд вважає доведеним факт спричинення моральної шкоди позивачу у зв'язку з отриманим професійним захворюванням, т.я позивач переносить моральні та фізичні страждання у зв»язку із станом свого здоров»я, повинен постійно приймати ліки , проходити амбулаторне та стаціонарне лікування, що позбавляє його можливості організувати звичні суспільні зв'язки і вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Доводи відповідача про те, що на підставі Закону України № 717-У від 23.02.2007 року були внесені зміни до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату професійної працездатності», відповідно до яких всі норми даного закону, якими передбачено виплата моральної шкоди виключено, згідно п.22 ч.71 Розділу 2 «Внесення змін до деяких законодавчих актів України», Закону України "Про державний бюджет на 2007 рік", у Законі України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які призвели до втрати працездатності» у п. З розділу XI «Прикінцеві положення» після абз. З доповнено новим абзацом «відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від часу настання страхового випадку припиняється з 1 січня 2008 року» є безпідставними. Рішенням Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 у справі за конституційним зверненням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кіровоградській області визначено, що положення частини 3 статті 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності" слід розуміти, як визначення порядку, процедури та розмірів відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків моральної (немайнової) шкоди, спричиненої умовами виробництва, в окремому випадку - тільки в випадку відсутності втрати потерпілим професійної працездатності. Тобто, рішенням Конституційного Суду № 1-рп/2004 від 27.01.2004 року встановлено обов'язок Фонду відшкодовувати моральну шкоду, заподіяну умовами виробництва, з втратою потерпілим професійної працездатності. Громадяни, яким встановлена стійка втрата професійної працездатності мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен виплатити позивачу моральну шкоду у зв'язку з тим, що на той час, коли позивачу первинно було встановлено стійку втрату професійної працездатності, а це було 15.12.2003 року, згідно зі ст. 21, 28 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", відшкодовувати заподіяний громадянам збиток від нещасних випадків, включаючи і моральну шкоду, покладено було на відділення виконавчої дирекції Фонду… Той факт, що у відповідності з Законом України "Про державний бюджет України на 2007 р." п. 22 ст. 71 зупинено дію абз. 4 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" - в "частині відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей незалежно від дати настання страхового випадку"", на думку суду не може бути прийнято до уваги. Згідно рішень Конституційного Суду України № 6- рп/2007 р. від 09.07.2007 р. № 10-рп/2008 р. від 22.05.2008 р., він дійшов висновку, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію, чи скасовувати їх, оскільки з об'єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина . Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди , суд керується роз'ясненнями п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03. 1995 року, з подальшими змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступені вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили. При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних Позивачці моральних страждань, стан її здоров'я, втрату професійної працездатності, істотність вимушених змін в життєвих стосунках. Як убачається із наданих суду доказів, стан здоров»я позивачки з часу первинного огляду МСЕК у 2003 році погіршився , процент втрати професійної працездатності збільшився з 15% у 2003 році до 25% - у 2015 році, при цьому, на час освідчення зазначені відсотки були визначені безстроково. Між тим, суд бере до уваги і ті обставини, що на час звернення до суду позивачеві не була встановлена інвалідність, з урахуванням цих обставин та характеру спричиненої моральної шкоди , виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на користь позивачки 14000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову Позивачці слід відмовити. Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» Позивач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від сплати судового збору, судові витрати відносяться на користь Державного бюджету України.

Outcome: partial