Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив зняти арешт з невизначеного майна, всього майна належного його померлій [INFO] року матері [PERSON], накладений згідно із постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції від 12 листопада 2012 року (ВП № 35139853), у тому числі з квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що наявність арешту на вказану вище квартиру перешкоджає йому прийняти спадщину після смерті матері, відкриті виконавчі провадження стосовно [PERSON] у відділі державної виконавчої служби на виконанні не перебувають, матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням строку зберігання, заборгованість по оплаті комунальних послуг ним погашена. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Представник відповідача Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Відділ ДВС) [PERSON], будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Суд встановив, що [PERSON], матері позивача, яка померла [INFO] року, на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 17 грудня 2003 року належала квартира [ADDRESS]. У даній квартирі зареєстрований та проживає позивач [PERSON], який, проживаючи на день смерті разом зі спадкодавцем, прийняв спадщину після смерті матері, що підтверджується договором купівлі-продажу від 17 грудня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3317, довідкою № 36, виданою 30 серпня 2016 року Житлово-будівельним кооперативом "Домобудівник-2". З витягу з Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що у цьому реєстрі є запис про арешт нерухомого майна, об'єкт обтяження: невизначене майно, все майно, власник: [PERSON], яка проживала за вказаною вище адресою, підстава обтяження: постанова старшого державного виконавця Відділу ДВС [PERSON] про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 листопада 2012 року (ВП № 35139853), зареєстровано 14 листопада 2012 року Київською обласною філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження 13249741. З листа Відділу ДВС від 14 квітня 2017 року за вих № 36372 вбачається, що згідно із перевіркою Автоматизованої системи виконавчих проваджень та журналу реєстрації вхідних документів відкритих виконавчих проваджень стосовно [PERSON], яка померла [INFO] року, у Відділ ДВС не перебуває, вирішити питання про зняття арешту з належного вказаній особі майна, накладеного відповідно до постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12 листопада 2012 року (ВП № 35139853), не виявляється можливим, у зв'язку зі знищенням за закінченням строку зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень. Для вирішення питання щодо зняття арешту з майна рекомендовано звернутися до суду. У ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. За змістом ч. 1 ст. 316, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" роз'яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки підстав для подальшого існування арешту всього належного його померлій матері нерухомого майна судом не встановлено. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved