Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до приватного підприємства «Агрофірма «Агроленд» про розірвання договору оренди та стягнення орендної плати. В обґрунтування свого позову позивач вказує на те, що йому нещодавно стало відомо що між ним та ПП «Агрофірма «Агроленд» укладено договір оренди земельної ділянки, строк дії якого закінчується 15 листопада 2031 року. Позивач зазначив, що він з 2010 року дійсно здавав в оренду свою земельною ділянкою № [NUMBER] площею 5,82 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщену на території Семенастівської сільської ради Новоукраїнського району відповідачу, але з 2012 року виявив бажання забрати земельну ділянку, тому укладати договір оренди земельної ділянки на такий строк наміру не мав, при цьому позивач не заперечив, що підпис на договорі оренди земельної ділянки, зареєстрований Кіровоградською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 30.03.2012 року за № 352400004001525 належить саме йому. Вказавши, що відповідач порушив умови договору оренди землі в частині сплати передбаченої договором орендної плати за 2012-2014 роки. Незважаючи на неодноразові звернення позивача до відповідача із відповідними вимогами про сплату необхідної орендної плати за 2012-2014 роки, орендарем орендна плата так і не була виплачена. Також, вказуючи на те, що несплату орендної плати він вважає істотним порушенням договору оренди землі, позивач просить суд достроково розірвати договір оренди, укладений між ним та ПП «Агрофірма «Агроленд» та стягнути судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги у частині дострокового розірвання договору оренди землі підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, виходячи з викладених у позовній заяві обставин, вказавши, що істотним порушенням умов договора оренди землі є систематична несплата позивачу орендної плати і це відповідно до умов договору та діючого законодавства є підставою для розірвання договора оренди землі. В ході судового розгляду позивач збільшив позовні вимоги, та просив стягнути з ПП «Агрофірма «Агроленд» на її користь заборгованість по сплаті орендної плати за 2012, 2013, 2014 роки в розмірі 9879 грн. 65 коп. (розрахунок здійснений на підставі довідки управління Держкомзему у Новоукраїнському районі від 06.02.2015 року), а також скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки. Позивач вказав, що систематичною несплатою орендної плати відповідачем порушуються його законні права, як власника земельної ділянки. Тому не бажає продовжувати дію договору оренди і хоче щоб відповідач йому повернув земельну ділянку. Представник відповідача ПП «Агрофірма «Агроленд» Репело О.В. надав заперечення проти позову, які підтримав в судовому засіданні та зазначив, що дійсно в 2013 році було укладено договір оренди земельної ділянки між позивачем та відповідачем зареєстрований Кіровоградською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 30.03.2012 року за № 352400004001525. Орендна плата за користування земельною ділянкою [PERSON], згідно п.9 договору оренди, вносилась відповідачем щорічно починаючи з 2012 року та до теперішнього часу в натуральній та відробітковій формі. Зокрема позивачу в рахунок орендної плати надавались ячмінь, соняшник, цукор, тюки соломи, які позивач систематично отримував, крім того відповідач надавав послуги по обробці його присадибної ділянки. Також ПП «Агрофірма «Агроленд» щорічно сплачувало прибутковий податок за орендну плату позивача. Тому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди в зв'язку з систематичною несплатою орендної плати та про стягнення заборгованості по орендній платі за безпідставністю. Щодо позовної вимоги про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки вказав, що дана вимога заявлена не до належного відповідача, тому в її задоволенні також необхідно відмовити. Представник відповідача Юрко О.В., який є керівником ПП «Агрофірма «Агроленд», в судовому засіданні вказав, що між ним і позивачем питання, що стосувались орендної плати за землю, були побудовані на повній довірі. Акти передачі продукції, в рахунок орендної плати, виготовлялась, але підписи не ставились. Пшеницю, ячмінь та соняшник за його вказівкою до домоволодіння позивача привозив тракторист [PERSON], а присадибну земельну ділянку обробляв на службовому тракторі тракторист [PERSON] Крім того в рахунок орендної плати він надавав позивачу кожного року по 50 кг. цукру, який купував у [PERSON], що є головю ФГ «Дюк». Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - відділ Держземагенства у Новоукраїнському районі Кіровоградської області, подав письмове клопотання про розгляд справи у відсутності свого представника. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що являється дружиною позивача. 11 серпня 2010 року до їх домоволодіння приїздив Юрко О.В., запропонувавши їм надати в оренду земельні ділянки, які належать їм на праві власності. Дав підписи два чистих аркуша паперу і в рахунок цього, заплатив їм по 1000 гривень. Також вона та її чоловік, віддали Юрко О.В., оригінали державних актів. Договір оренди земельної ділянки було зареєстровано лише в 2012 році. Починаючи з 2012 року ні вона, ні її чоловік, в рахунок орендної плати за користування землею коштів, або продукції не отримували. З даним питанням вона неодноразово зверталась до голови Семенастівської селищної ради, але допомоги не отримала, так як голова являється тещею Юрко О.В., який їй пояснив, що всі питання які у неї виникли вирішувала через суд. Тому вона разом з чоловіком була змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює в ПП «Агрофірма «Агроленд» трактористом. В 2012, 2013 та 2014 роках [PERSON] було повністю сплачено орендну плату за землю. За вказівкою свого керівника Юрко О.В. він відвозив до домоволодіння [PERSON] пшеницю та ячмінь, а також він привозив їй тюки соломи. Йому керівник надавав подорожні листи, в яких вказувалось що потрібно зробити, але відмітки про отримання зерна та передачу іншої натуроплати [PERSON] в них не робилось. Всю продукцію яку він завозив по людях, отримував на току, або на складі Юрко О.В. [PERSON], в свою чергу, продукцію отримував добровільно і ніколи не говорив про те, що його щось не влаштовую і він збирається розірвати договір оренди земельної ділянки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що проживає в с. Семенистому Новоукраїнського району та її земельна ділянка перебуває в оренді ПП «Агрофірма «Агроленд». Їй відомо, що [PERSON] свою земельну ділянку також передав в оренду відповідачу. В 2012-2013 роках [PERSON] працювала в магазині, яким володіє [PERSON], та за дорученням останнього в листопаді 2012 року та в 2013 році видавала по 50 кг. цукру в рахунок орендної плати [PERSON], що їй доручав [PERSON] Про видачу цукру [PERSON] та іншим пайовикам вона робила відмітки в зошиті, місце знаходження якого їй в даний час не відомо. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є керівником ФГ "Дюк" та є тестем керівника ПП «Агрофірма «Агроленд» Юрко О.В. Йому відомо, що [PERSON] передав в оренду свою земельну ділянку ПП «Агрофірма «Агроленд». Періодично його господарство продає ПП «Агрофірма «Агроленд» цукор, яким в тому числі відповідач розраховується в рахунок орендної плати. Так за його сприяння в складі магазина, що йому належить, [PERSON] в 2012 році видала [PERSON] 50 кг. цукру. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює в ПП «Агрофірма «Агроленд» трактористом та являється племінником [PERSON]. В 2013 та 2014 роках за вказівкою свого керівника Юрко О.В. він відвозив до домоволодіння [PERSON] тюки соломи та допомагав їх розвантажувати з причіпу. Вказав, що в 2014 році він орав та культивував присадибну земельну ділянку, що розташована біля домоволодіння [PERSON] Жодних письмових відміток про отримання [PERSON] послуг по обробітку присадибної ділянки та соломи в тюках не існує. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 27.12.1999 року [PERSON] є власником земельної ділянки № [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,82 га, яка розташована на території Семенастівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.6). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.11.2013 року, земельній ділянки, що належить [PERSON] у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 27.12.1999 року, присвоєно кадастровий номер [NUMBER] (а.с.7). Між [PERSON] та ПП «Агрофірма «Агроленд» був укладений договір оренди, який зареєстрований Кіровоградською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 30.03.2012 року за № 352400004001525. Строк дії даного договору - до 15 листопада 2031 року (а.с.5). Відповідно до п.п.9-11 договору орендна плата за користування землею вноситься орендарем щорічно до 31 грудня в грошовій формі. Розмір орендної плати становить 3 % від нормативної грошової оцінки земель. В разі бажання орендодавця отримати орендну плату в натуральній або відробітковій формі, вона здійснюється за згодою сторін за цінами, які діють на час розрахунку або на час надання послуг. Орендну плату в натуральній формі орендодавець отримує на складах орендаря, орендна плата у відробітковій формі надається за замовленням орендодавця, орендну плату в грошовій формі орендодавець отримує в касі орендаря. У відповідності п.12 договору оренди передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Згідно ст. ст. 21, 22 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятись у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити у договорі поєднання різних форм орендної плати. Згідно положень ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений законом строк. На обґрунтування свого твердження про сплату позивачу орендної плати в натуральній та відробітковій формі відповідач, крім показів свідків, послався на письмові докази. Зокрема, податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 2012 -2014 роки, з яких вбачається щорічна сплата податку з орендної плати, в тому числі і за позивача (а.с.39-41, 49-51, 66-68); підсумки збору урожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду, якими підтверджується факт вирощування сільськогосподарських культур (а.с.42-46, 52-58, 72-75); дорожні листи трактора та накладні про внутрішньогосподарське перевезення та завезення зерна пайовикам (а.с.47-48, 59-63, 6-71); видаткові накладні та квитанції до прибуткового касового ордеру про придбання цукру, соломи та кукурудзи, які закуповувались відповідачем для передачі пайовикам (а.с.64-65, 76-77). Суд, дослідивши вказані письмові докази вважає їх неналежними, оскільки вони не містять в собі інформацію щодо предмета доказування. В жодному із вказаних письмових доказів відсутні відмітки з підписом позивача [PERSON] про передачу йому продукції та надання послуг в рахунок орендної плати, що є порушенням умов п. 12 договору оренди. Суд вважає, що відповідач, посилаючись на щорічну сплату ним податку з орендної плати в тому числі і за позивача [PERSON], не довів своїх тверджень щодо фактичної сплати безпосередньо [PERSON] орендної плати у натуральній та відробітковій формі у період з 2012 по 2014 роки. Також суд вважає, що представник відповідача скористався неналежним доказом, обґрунтовуючи свої заперечення показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оскільки [PERSON] та [PERSON] є працівниками ПП «Агрофірма «Агроленд», перебувають в службовій залежності від свого керівника та за відсутності відміток у накладних про передачу [PERSON] продукції та надання йому послуг, ставлять під сумнів достовірність їх показів. Свідок [PERSON] перебуває з керівником ПП «Агрофірма «Агроленд» Юрко О.В. в родинних стосунках та його покази про продаж відповідачу цукру та тюків соломи не доводять того, що придбана продукція передавалась [PERSON] в рахунок орендної плати. Покази свідка [PERSON] про передачу [PERSON] цукру в рахунок орендної плати за відсутності будь-яких письмових підтверджень також ставляться судом під сумнів. Суд вважає доведеним твердження позивача на неотримання ним орендної плати за належну йому земельну ділянку від ПП «Агрофірма «Агроленд» за період 2012 - 2014 років. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Відповідно до ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідач не надав належних та допустимих доказів виплати позивачу орендної плати за 2012-2014 роки. Пунктом 12 договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами передбачено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Також документом, який підтверджує отримання орендодавцем орендної плати є відомість нарахування та виплати орендної плати за землю, що передбачена додатком 2 пункту 28 Методичних рекомендацій про бухгалтерський облік розрахунків з власниками земельних та майнових паїв сільськогосподарських підприємств, викладених у листі Міністерства аграрної політики від 04.12.2003 р. за № 37-27-12/14024. Обов'язок щодо своєчасної виплати орендної плати і договором і законом покладається на орендаря. Судом встановлено, що на час розгляду справи у суді у відповідача перед позивачем існує заборгованість по орендній платі за 2012-2014 роки, що є порушенням законодавства, відповідно до якого використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Відповідно до п. "д" ст.141 Земельного кодексу України з врахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 12.12.2012 року по справі № 6-146цс12, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є саме систематична несплата орендної плати. Згідно з ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами і застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченого договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Виплата орендарем орендної плати за договором є його основним обов'язком і невиконання якого є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату. Таким чином, невиконанням свого зобов'язання відповідачем порушені права та інтереси позивача на отримання доходу у вигляді орендної плати. Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору. У постанові № 6-21цс13 від 20 серпня 2013 року Верховний Суд України вказав, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Під час розрахунку заборгованості по сплаті орендної плати позивач керувався довідкою відділу Держземагенства у Новоукраїнському районі Кіровоградської області № К -08/05-11 від 06.02.2015 року, де зазначено, що станом на 01.01.2012 року грошова оцінка 1 га. ріллі на території Семенастівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області становить 12541 грн., станом на 01.01.2013 року - 22022 грн., станом на 01.01.2014 року - 22022 грн. (а.с.26). Згідно уточнених розрахунків нормативна грошова оцінка земельної ділянки № 185 площею 5,82 га за 2012 рік складає 133412 грн., за 2013 рік - 133412 грн., за 2014 рік - 133412 грн. (а.с.100-102). Пунктом 9 Договору оренди землі встановлено, що орендна плата за земельну ділянку сплачується орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, та орендна плата сплачується у грошовій формі. Несплата орендної плати три роки поспіль є систематичним порушенням орендарем умов договору. Податковим кодексом України, зокрема ст. ст. 162, 167, 170, передбачено, що платником податку з доходів фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Ставка податку становить 15 % від доходів, які нараховуються платнику за цивільно-правовими договорами. Податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки відповідач довів про сплату ним податку з орендної плати позивача за 2012 -2014 роки, то стягненню підлягає сума нарахованої орендної плати за мінусом прибуткового податку, який вже сплачено відповідачем. Судом перевірена правильність наведених позивачем розрахунків, так: рікнормативна грошова оцінка (грн.)орендна плата в розмірі 3 %(грн.)Прибутковий податок 15% (грн.) 20121334124002, 36600,35 20131334124002, 36600,35 20141334124002, 36600,35 Тобто заборгованість по орендній платі складає (4002,36 грн. - 600,35грн.) х 3 роки = 10206 грн.03 коп., але суд розглянувши даний позов в межах позовних вимог вважає за можливе задовольнити другу позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі в розмірі 9879 грн. 65 коп. Зазначена сума суд вважає підлягає стягненню з відповідача у зв'язку з неналежним виконанням умов договору оренди землі. Що стосується позовної вимоги про скасування реєстрації договору оренди земельної ділянки № [NUMBER] розміром 5,82 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Семенастівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, укладений між [PERSON] та приватним підприємством «Агрофірма «Агроленд», зареєстрований Кіровоградською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 30.03.2012 року за № 352400004001525, суд вважає дану вимогу безпідставною, оскільки відповідачем по справі позивач визначив тільки ПП«Агрофірма «Агроленд», яка належним відповідачем по даній позовній вимозі не являється. Про залучення до участі в справі реєстраційну службу Новоукраїнського РУЮ Кіровоградської області як співвідповідача позивач з клопотанням до суду не звертався, але судом позивачу роз'яснювалось його право з відповідним клопотанням, тому дану вимогу суд вважає безпідставною, та в її задоволенні слід відмовити. Статтею 88 ч.1 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати: оплата судового збору в сумі 487, 20 грн.

Outcome: partial