Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

позивач звернувся із позовом до відповідача, просить визнати незаконним та скасувати п.1 Наказу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» від 18.10.2019р. №189-к «Про догану [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON]» в частині оголошення догани провідному майстру сцени [PERSON] . Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до Контракту укладеного з Державним підприємством «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» від 15.09.2016 р. позивач працює на посаді артиста - провідного майстра сцени. У відповідності до п.1 Наказу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» від 18.10.2019р. №189-к «Про догану [PERSON], [PERSON] , [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON]» позивачу оголошено догану. Підставою для оголошення догани, як зазначено в наказі, є те, що як провідний майстер сцени, 28.09.2019 р. під час вистави "За двома зайцями" М.Старицького, за відкритої куліси під час поклону, провідний майстер сцени [PERSON] звернувся зі сцени у театральному костюмі та гримі до глядачів, з особистими вимогами соціального характеру, вийшовши за межі дорученої йому ролі у виставі. Вважає дії відповідача незаконними та такими, що порушують вимоги чинного трудового законодавства, оскільки жодним чином він не порушував внутрішнього трудового розпорядку, відсутній будь-який ступінь важкості у його діях оскільки здійснення оголошення перед початком чи після вистави не заборонено жодним нормативно-правовим актом та укладеним із ним Контрактом та Правилами внутрішнього трудового розпорядку. Також відсутня будь-яка шкода, а посилання відповідача на нібито особисті незаконні вимоги позивача не відповідають дійсності. Посилання відповідача на заподіяння шкоди ділової репутації театру, через прояв загальної зневаги до глядачів, а також приниження честі і гідності окремих працівників театру, шляхом поширення недостовірної інформації про діяльність театру на загал, є на його думку, перекручуванням фактичних обставин справи, і з правової точки зору не врегульовано Кодексом законів про працю України та Контрактом, що з ним укладено, а відтак не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності. Звертає увагу суду на те, що відповідач не звертався з поданням до профспілкового комітету про надання згоди на застосування дисциплінарного стягнення щодо нього. Крім того, було порушено ч.1 ст.149 КЗпП України, а саме від нього не вимагали жодних письмових пояснень. У зв`язку із наведеним, позивач був змушений звернутися до суду за захистом свої порушених прав та інтересів. Ухвало суду від 04 листопада 2019 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 05 грудня 2019 року представник відповідача Н.Коропецька в судовому засіданні подала відзив на позовну заяву, проти позову заперечує з наступних підстав. Так, зазначає, що в обов`язки працівника серед іншого входить сумлінно виконувати свою трудову функцію, що визначена посадовою інструкцією, дотримуватися трудової дисципліни і Правил внутрішнього трудового розпорядку закладу культури. Відповідно, роботодавець має право вимагати від працівника дотримання вказаних норм і правил та притягати до дисциплінарної відповідальності в порядку встановленому законодавством. Щодо накладення дисциплінарного стягнення у формі догани, пояснює, що працівник [PERSON] , до завершення вистави, зі сцени у театральному костюмі та гримі, звернувся до глядачів, з "оголошенням про діяльність театру та фактичне переслідування керівництвом театру акторів, які мають позицію, яка відрізняється від позиції адміністрації театру". Дана ситуація в сукупності із відповідними нормами щодо організації виконання акторами своєї трудової функції, дозволили відповідачу встановити у діях позивача порушення посадових обов`язків і трудової дисципліни. Вони проявились у виході за межі дорученої ролі у репертуарній виставі шляхом ігнорування визначених правил, мета яких - забезпечення належного сприйняття глядачами театрального дійства на підставі створеного цілісного художнього візуально-звукового образу вистави. Роботодавцем було застосовано най м`якший захід відповідальності - оголошено догану. Щодо згоди профспілкової організації, вважає, що наданий позивачем на підтвердження статусу члена профспілкового комітету, витяг з протоколу №1 від 30.08.2016 р., не відповідає визначеній формі, а отже вимогам щодо допустимості і достовірності. Також, як одну із підстав позову, позивач вказує на порушення порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності в частині того, що ні власник, ні уповноважений ним орган не вимагали від працівника письмових пояснень, однак таке спростовується розпорядженням від 08.10.2019 р. та актом про відмову у наданні письмових пояснень від 15.10.2019 р., оскільки позивач відмовився надавати такі пояснення протягом тижня. Згідно з вищевикладеним, вважає, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, а позов не підлягає до задоволення. 06 грудня 2019 року представник позивача [PERSON] скерував на адресу суду відповідь на відзив. У такому додатково повідомляє, що ні у контракті ні в Правилах внутрішнього трудового розпорядку немає заборони для акторів здійснювати оголошення про діяльність театру та фактичне переслідування театром акторів, які мають позицію, що відрізняється від позиції адміністрації театру. Так, позивачем у відповідності до вимог Контракту та Правил внутрішнього трудового розпорядку в повній мірі та належно виконано доручену йому роль у виставі без будь-яких відступів чи недоліків, що спростовує заявлену позицію відповідачів. Крім того, відповідач не ознайомлював працівника з посадовою інструкцією та Правилами внутрішнього трудового розпорядку, як визначені в Контракті. З приводу заявленої позиції відповідача про незнання, що позивач є членом виборного профспілкового органу, а відтак такий не звертався до профкому про надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, не відповідає дійсності, оскільки на протязі багатьох років позивач є членом первинної профспілкової організації, з його заробітної плати утримується 1 відсоток членських профспілкових внесків. Крім того, позивач є обраним членом виборного профспілкового органу Первинної профспілкової організації працівників ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» професійної спілки працівників культури України. А відповідач не звертався з подання до профспілкового комітету про надання згоди на застосування дисциплінарного стягнення щодо позивача. Також просить звернути увагу суду на те, що у позивача ні власник, ні уповноважений ним орган не зажадав у позивача надати будь-які пояснення, в тому числі письмові, на виконання вимог ч.1 ст.149 КЗпП України, що також свідчить про незаконність та безпідставність застосованого до позивача дисциплінарного стягнення у формі догани у зв`язку з порушенням процедури його застосування визначеної чинним трудовим законодавством. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з мотивів наведених у позові. Вважає, що п.1 Наказу не відповідає закону в зв`язку з тим, що позивача з Правилами внутрішнього трудового розпорядку праці не ознайомлювали. Жодним законодавчим актом чи Контрактом, позивачу, як актору не заборонено звертатись до глядачів театру. Крім цього, позивач являється членом та виконувачем голови профспілкового комітету, відповідачу про це відомо, що підтверджується представленими суду документами. Акт про відмову позивача у наданні письмових пояснень не відповідає дійсності, оскільки у позивача письмових пояснень з приводу ситуації, яка стала підставою для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, ніхто не витребовував. В зв`язку з наведеним просить позовні вимоги задоволити. Позивач підтримав пояснення свого представника та пояснив, що дійсно звертався до глядачів театру після завершення вистави у зв`язку з незгодою з діяльністю керівництва театру з метою відстоювання прав працівників театр. Наголосив, що дійсно жодних пояснень у нього ніхто не вимагав і з ним після звернення до глядачів і до моменту винесення оскаржуваного наказу, ніхто із керівництва театру не спілкувався. Додатково зазначив, що жодних порушень трудової дисципліни чи своїх обов`язків не вчиняв, на момент його звернення до глядачів п`єса повністю завершилась, всі артисти були на сцені в зв`язку із здійсненням поклону, який також мав місце до його звернення і після такого. Просить позовні вимоги задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила. Підтримує мотиви відзиву при цьому зазначила, що на даний момент оголошена позивачу догана знята з метою примирення. Всі працівники театру зобов`язанні виконувати правила трудової дисципліни. Пояснила, що будь-яка вистава завершується поклоном акторів, однак вважає, що звернення позивача до глядачів мало місце ще до завершення спектаклю в зв`язку з чим являється порушенням трудової дисципліни, а саме абзацу 2 пункту 7 розділу першого Контракту, оскільки позивач, як актор вийшов за межі ролі оголосивши із сцени текст, який не передбачено роллю, що являється порушенням трудової дисципліни. На її думку будь-яку незгоду позивача з діяльністю керівництва театру необхідно висловлювати у передбачений законом спосіб. Вважає, що звернення позивача також можна трактувати як зневажливе ставлення до працівників, оскільки його виступ, зокрема, був скерований на популяризацію його сторінки у соціальній мережі "Фейсбук". Розпорядження щодо отримання пояснень позивача отримав завідувач трупи. Також додаткового пояснила, що профком було створено 13.06.2018 р., документи які підтверджують повноваження позивача як в.о. голови профкому відсутні, оскільки протокол не відповідає вимогам ДСТУ. Просить врахувати, що до позивача було застосовано найменш суворий дисциплінарний захід і на даний момент така догана знята в зв`язку з бажання примирення керівництва з позивачем, наголошує, що така була законно оголошена. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних мотивів. Судом встановлено, що у відповідності до Контракту укладеного з Державним підприємством «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» від 15.09.2016 р. [PERSON] працює на посаді артиста - провідного майстра сцени (а.с.9-13) 30 серпня 2019 року між позивачем та відповідачем було продовжено дію Контракту на строк на який він було укладений, а саме з 16 вересня 2019 року по 15 вересня 2022 року, що підтверджується Додатком до Контракту. Наказом №189-к від 18 жовтня 2019 року позивачу було оголошено догану (а.с.15) Зокрема в абзаці 1 Наказу Державного підприємства «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» від 18.10.2019р. №189-к «Про догану [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON]» зазначено "28.09.2019 р. під час вистави "За двома зайцями" М.Старицького, за відкритої куліси під час поклону, провідний майстер сцени [PERSON] звернувся зі сцени у театральному костюмі та гримі до глядачів, з особистими вимогами соціального характеру, вийшовши за межі дорученої йому ролі у виставі. Це підтверджується відеозаписами у відкритому доступі в мережі інтернет." Положеннями статті 3 КЗпП України визначено, що трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюються законодавством про працю. Законодавство (ст.150 КЗпП) передбачає можливість оскарження працівником накладеного на нього дисциплінарного стягнення. Відповідно до положень ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру, який полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника у трудовому колективі. У трудовому законодавстві немає обмежень щодо підстав та періодичності застосування догани як дисциплінарного стягнення. Згідно з частинами першою та другою статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що проявилися в порушенні: правил внутрішнього трудового розпорядку; посадових інструкцій; положень, наказів та розпоряджень власника, якщо вони мають законний характер. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку (ст. 149 КЗпП України). Таким чином, в силу ст.ст. 147-149 КЗпП України роботодавець має право застосовувати до працівника дисциплінарне стягнення за винне невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків. До застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення (ч. 1 ст. 149 КЗпП України). Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни. Відмова працівника дати письмові пояснення не перешкоджає накладенню на працівника відповідного стягнення. Згідно правової позиції, викладеної ВСУ в Постанові від 19.10.2016 року № 6-2801 цс 15, пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення. До матеріалів справи долучено Актвід 15 жовтня 2019 року, який складено та підписано [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.17) у якому зазначено, що 08.10.2019 р. було вручене письмове розпорядження генерального директора- художнього керівника завідувачу трупи [PERSON] , яким зобов`язано в межах посадових обов`язків отримати пояснення у [PERSON] з приводу дій з 27.09.2019 р. по 06.10.2019 р. до 10 жовтня 2019 року. 10 жовтня 2019 року завідувач трупи усно повідомив, що зміст розпорядження доведено до відома названих працівників, але вони відмовилися від надання письмових пояснень, не вбачаючи у власних діях складу порушень. Станом на 15 жовтня 2019 року жодні пояснення до Адміністрації не надходили. Разом з тим, судом встановлено, що даний акт було складено та підписано особами, які не пропонували позивачу надати пояснення та не були присутні при такому, що свідчить про те, що правова оцінка дисциплінарного проступку проводилася без з`ясування усіх обставин його вчинення. З доповідної записки завідувача трупою [PERSON] від 21.11.2019 р..(а.с.46) вбачається, що в розпорядженні генерального директора- художнього керівника від 08.10.2019 р. не ставилась вимога до нього витребувати від працівників театру письмові пояснення з метою виконання вимог ч.1 ст.149 КЗпП України. Крім того, суд вважає підставним посилання позивача про незаконність застосування до нього дисциплінарного стягнення у формі догани, у зв`язку із порушенням процедури, визначеної ч.2 ст.252 КЗпП України та ч.2 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»- в частині незабезпечення гарантії як для члена виборного профспілково органу, щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності лише за попередньою згодою виборного органу, членом якого він є, з наступних підстав. Зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є (ч.2 ст.252 КЗпП України та ч.1 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності»). Як вбачається із Витягу з протоколу від 30.08.2016 р. [PERSON] обрано членом виборного профспілкового органу Первинної профспілкової організації працівників ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» професійної спілки працівників культури України (а.с.16, 58). Заперечення представника відповідача про те, що їм не було відомо, що позивач є членом виборного профспілкового органу Первинної профспілкової організації працівників ДП «Національний академічний український драматичний театр імені Марії Заньковецької» професійної спілки працівників культури України, спростовуються долученими до матеріалів справи листами генерального директора-художнього керівника [PERSON], які скеровані в.о. голови профкому п.[PERSON] (а.с.104, 105, 106). Отже, оскільки позивач є членом виборного профспілкового органу, питання притягнення його до дисциплінарної відповідальності повинно було вирішуватися лише після одержання попередньої згоди вказаного органу. Постановою Пленуму ВСУ від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю, що відповідачем зроблено не було. З аналізу вказаних вище норм можна дійти висновку про те, що застосування дисциплінарного стягнення можливе у випадку конкретного порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, посадових інструкцій, положень, наказів чи розпоряджень, що має бути зазначено у самому наказі. Не зазначення конкретних підстав для притягнення особи до відповідальності порушує права працівника та фактично ускладнює останньому можливість оскарження такого та перевірку законності накладення такого. Як вбачається із оспорюваного наказу, в такому зазначено, що у діях [PERSON] наявний склад дисциплінарного проступку, яким було порушено умови укладеного Контракту, посадові обов`язки та трудову дисципліну. Зокрема сторона відповідача обґрунтовуючи законність накладення дисциплінарного стягнення на позивача, посилається на порушення [PERSON] абзацу 2 пункт 7 розділ 1 Контракту від 15 вересня 2016 року, у якому зазначено «до складу роботи (трудової функції) акторів драми різної категорії входить підготовка під керівництвом режисера і виконання у виставах Театру доручених ролей як на стаціонарі, так і на гастролях та виїздах». Окрім того, зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення зазначено порушення Правил внутрішнього розпорядку праці у НАУД театрі ім. М. Заньковецької, затверджених 07.04.2004 р., які деталізують порядок виконання трудової функції акторами, забороняючи зміну чи додаток від себе тексту ролі (абз.2 п.27). Згідно з абз.2,5,6 п.1 Розділу ІІІ Контракту, укладеного між відповідачем та позивачем в обов`язки працівника входить сумлінно виконувати свою трудову функцію, що визначена посадовою інструкцією, дотримуватися трудової дисципліни і правил внутрішнього трудового розпорядку закладу культури, дотримуватися вимог з охорони праці та забезпечення безпеки праці. Відповідно, роботодавець, має право вимагати від працівника дотримання вказаних норм і правил та притягати до дисциплінарної і матеріальної відповідальності в порядку встановленому законодавством (абз.4,5 п.6 Розділу ІІІ Контракту). Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності(висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17). В судовому засіданні було досліджено відеозапис, на якому зафіксовано події, що мали місце 28.09.2019 р., зокрема вбачається, що звернення [PERSON] відбулося після закінчення вистави, за відкритої куліси під час поклону. Суд вважає, що даний відеозапис не свідчить про порушення [PERSON] трудової дисципліни чи передбачених Контрактом обов`язків. Оскільки на момент звернення позивача вистава фактично була завершена, глядачі аплодували стоячи. Звернення позивача, за своїм змістом, не містило жодних образ чи зневажливого ставлення, як до глядачів так і до працівників театру, і на думку суду являється допустимим в демократичному суспільстві. В зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що вказані дії [PERSON] не містять ознак дисциплінарного проступку. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Задовольняючи позов, у відповідності до положень ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved