Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Вільшанської селищної ради Кіровоградської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, залишився житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], який позивач має намір оформити у порядку спадкування за законом. Позивач звернулася до Вільшанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок, але постановою державного нотаріуса від 30.10.2015 року їй було відмовлено, оскільки спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ та не була здійснена обов'язкова державна реєстрація. Позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS], що належав її чоловікові [PERSON], який помер [INFO] року. До початку підготовчого судового засідання позивач надала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. До початку підготовчого судового засідання представник Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області надав суду заяву в якій вказав, що викладені вимоги визнає повністю, не заперечує проти визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом. Просить розглянути справу у їх відсутність. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У підготовчому судовому засіданні вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 20вересня 1986 року [PERSON], [INFO], уклала шлюб з [PERSON], [INFO], та змінила прізвище з "[PERSON]" на "[PERSON]", про що свідчить копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 20.09.1986 року Гнатівською сільською радою Добровеличківського району Кіровоградської області (а.с.11). [PERSON] помер [INFO] року в смт. Вільшанка, Вільшанський район, Кіровоградська область, про що свідчить копія свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] повторно виданого 11 вересня 1997 року Вільшанським відділом реєстрації актів громадянського стану (а.с.12). Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Вільшанської державної нотаріальної контори, від 30 жовтня 2015 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться [ADDRESS], що залишився після смерті її чоловіка, [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, спадкоємцем не надано правовстановлюючий документ та даний спадковий будинок на день смерті не був зареєстрований у відділенні БТІ (а.с.14). Ця постанова є обґрунтованою, тому відповідно до роз'яснень, що містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», позивач може звернутися до суду з вимогами про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження. Відповідно до архівної довідки Ульяновського КМБТІ за №105 виданої 28.10.2015 року, право власності на житловий будинок, по [ADDRESS], за архівними даними станом до 01.01.2013 року не зареєстровано (а.с.9). Згідно до архівного витягу №59 від 27.10.2015 року Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області з рішення виконкому Вільшанської селищної ради від 27.06.1991 року №85 «Про індивідуальне будівництво житла», виділено земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку [PERSON] в [ADDRESS] площею 0,15 га. (а.с. 13). У відповідності до копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] замовником є [PERSON] (а.с. 16). У відповідності до копії паспорта серія [NUMBER] виданого Вільшанським РВ УМСВ України в Кіровоградській області 11.12.1998 року, місце проживання позивача з 10 лютого 1988 року: [ADDRESS] (а.с. 5-7). Відповідно до п.1 роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування": спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року № 3425-ХП "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року № 2709-ІУ "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, [PERSON], який помер 02 квітня 2002 року, а тому до правовідносин необхідно застосовувати чинне на час відкриття спадщини законодавство - Цивільний Кодекс УРСР 1963 року. Статтею 86 ЦК Української РСР 1963 року було встановлено, що відносини власності регулюються Законом України "Про власність", цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Частина друга статті 12 Закону України "Про власність", який діяв на час смерті спадкодавця, передбачала, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. За нормами ч.1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст. 529 ЦК Української РСР 1963 року). Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно вимог ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (в ред.1963 року), який діяв на момент відкриття спадщини, позивач є спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування майна свого померлого чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року в смт. Вільшанка, Вільшанського району, Кіровоградської області. Доказом вступу в управління або володіння спадковим майном є довідка Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області про те, що позивач після смерті свого чоловіка [PERSON], фактично управляє та володіє житловим будинком та предметами звичайної домашньої обстановки і вжитку, підтримує будинок у належному стані, будинок знаходиться за адресою [ADDRESS], що підтверджується довідкою Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області (а.с. 30). Враховуючи наведене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved