Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, який уточнили, обґрунтовують свої вимоги тим, що листом від 08.09.2016 року [PERSON] та [PERSON] отримали надіслану Ковпаківським райсудом м. Суми позовну заяву з додатками про припинення права користування приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом звільнення приміщення та виселення. З тексnу позовної заяви [PERSON] та [PERSON] довідались про те, що 17 серпня 2016 року їх власна квартира під № 47 в буд. 28 по проспекту Шевченка м. Суми, була продана [PERSON] [PERSON] [PERSON]. Крім того, стало відомо що 20 серпня 2008 року [PERSON] отримав свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки на однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Факти, видачі [PERSON] свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, реєстрації права власності на квартиру за [PERSON] та укладання між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу квартири були не відомі [PERSON] та [PERSON]. Позивачі вважають, що [PERSON] та [PERSON] укладаючи договір купівлі-продажу квартири, порушили законні права та інтереси власників квартири. 05.11.2007 року на публічних торгах з реалізації нерухомого майна (протокол №1 від 05.11.2007 р.) спірна квартира, що належить [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом СМР від 11.04.1995 року була реалізована переможцю - [PERSON]. 13.11.2007 року був складений акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затверджений начальником Ковпаківського відділу ДВС Сумського міського управління юстиції 13.11.2007 року, складений на підставі протоколу про реалізацію предмета іпотеки від 05.11.2007 року № 1. Рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 29.02.2012 року у справі №1806/2- 305/11р. за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції, [PERSON], Філії "Сумського аукціонного центру" ДАК "Національна мережа аукціонних центрів", 3-я особа - ПАТ "АБ "Синтез", СФ ПАТ "АБ "Синтез" про визнання договору купівлі-продажу недійсним було визнано недійсними: - протокол № 1 від 05.11.2007 року про проведення публічних торгів з реалізації нерухомого майна - квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] та [PERSON], переможцем яких /торгів/ визнаний [PERSON]. - акт державного виконавця від 13.11.2007 року про реалізацію предмета іпотеки, затверджений начальником Ковпаківського відділу ДВС Сумського міського управління юстиції 13.11.2007 p., складений на підставі протоколу про реалізацію предмета іпотеки від 05.11.2007 р. №1. Апеляційним судом Сумської Області та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначене рішення суду було залишено в силі. Отже, судом були визнані недійсними, як необхідні документи, так і правові підстави для видачі та чинності свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки з прилюдних торгів від 20.08.2008 року, яке було видано приватним нотаріусом [PERSON] [PERSON] на спірну квартиру. Тому вважає, що слід обґрунтовано вважати свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки від 20.08.2008 року нікчемним та просить визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки виданого 20.08.2008 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 8765; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 17.08.2016 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений 17.08.2016 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 1643. Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з вищезазначених підстав, просили їх задовольнити. Вважали, що їх вимоги ґрунтуються на нормах ч.1 ст 203 та ч.1 ст. 215 ЦК України, згідно яких підставою недійсності правочину, серед іншого, є невідповідність його змісту ЦК України та іншим актом цивільного законодавства ( а.с. 80-83). Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечили проти них, надали письмові заперечення в яких зазначили, що [PERSON] придбав квартиру 47 в м. Суми по пр-ту Шевченка, 28, у законний спосіб; квартира не була загублена, викрадена, не вибула з володіння позивачів іншим шляхом з їх волі. На момент здійснення дій щодо придбання квартири [PERSON] в листопаді 2007 р. [PERSON] не приймали жодних дій, аби перешкодити продажу їх квартири. Тим самим вони засвідчили свою дієву байдужість (свою свободу волі) до судьби квартири. Після рішень суду на користь Позивачів останні не здійснили всіх дій, аби пересвідчитись, що вони є єдиними власниками квартири, що всі законні дії (в тому числі реєстраційні) по оформленню власності за [PERSON] скасовані. Цим вони також ще раз засвідчили свою байдужість до квартири. Згідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. За ст.15 цього Закону при проведенні державної реєстрації права власності кожному індивідуально визначеному об'єкту нерухомого майна присвоюється індивідуальний номером обєкта нерухомого майна. З огляду на положення ст..26 Закону рішення про державну реєстрацію скасовується виключно за рішенням суду. Ані на час укладення договору між [PERSON] та [PERSON], ані на даний час рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру 47 в м. Суми по пр-ту Шевченка, 28, не скасоване. Іншими словами - на момент купівлі зазначеної квартири відповідачем її законним власником, як вбачається з Державного реєстру, був [PERSON] В судовому засіданні представник вищезазначеного відповідача свої заперечення підтримав з вищезазначених підстав. Одночасно вважав, що якщо суд прийде до висновку про визнання недійсним свідоцтва про право власності на квартиру придбану на прилюдних торгах в 2007 році на яких [PERSON] придбав спірну квартиру в 2007 році слід застосувати наслідки недійсності правочину та стягнути з нього кошти в сумі 339700 грн. вартості квартири на час вирішення спору в суді. ( а.с. 60-61). Пояснив, що при продажу квартири в 2016 року квартира ні ним ні покупцем [PERSON] не оглядалась, в квартирі він, тобто [PERSON] ніколи не мешкав, комунальні послуги не сплачував. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, вважав, що його представник придбав квартиру на законних підставах, підстав для визнання договору купівлі- продажу недійсним не вбачається. Кватира до купівлі не оглядалась. Третя особа, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій справу просила розглядати без її участі, заперечень проти позову не надала. Третя особа, Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала письмовий відзив на позовну заяву в якому справу просила розглядати в її відсутності, в задоволенні позову просила відмовити в звязку з тим, що 23.02.2016 р. до неї звернувся [PERSON] із заявою про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою: Сумська обл.., [ADDRESS]. На підтвердження права власності заявник надав оригінал свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки № 8765 від 20.08.2008р., видане приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON] Суд вислухавши думку сторін, дослідивши надані докази та вивчивши матеріали цивільної справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що листом від 08.09.2016 року [PERSON] та [PERSON] отримали надіслану Ковпаківським райсудом м. Суми позовну заяву з додатками про припинення права користування приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом звільнення приміщення та виселення. З тексу позовної заяви [PERSON] та [PERSON] довідались про те, що 17 серпня 2016 року їх власна квартира під № 47 в буд. 28 по проспекту Шевченка м. Суми, надалі - Квартира, була продана [PERSON] [PERSON] [PERSON]. Крім того, стало відомо що 20 серпня 2008 року [PERSON] отримав свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки на однокімнатну квартиру №47в буд. №28 по проспекту Шевченка, м. Суми. Факти, видачи [PERSON] свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, реєстрації права власності на квартиру за [PERSON] та укладання між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу Квартири були не відомі [PERSON] та [PERSON]. Позивачі вважають, що [PERSON] та [PERSON] укладаючи договір купівлі-продажу квартири, порушили законні права та інтереси власників квартири. Судом встановлено, що 05.11.2007 року на публічних торгах з реалізації нерухомого майна (протокол №1 від 05.11.2007 р.) спірна квартира, що належить [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом СМР від 11.04.1995 року, була реалізована переможцю - [PERSON]. 13.11.2007 року був складений акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затверджений начальником Ковпаківського відділу ДВС Сумського міського управління юстиції 13.11.2007 року, складений на підставі протоколу про реалізацію предмета іпотеки від 05.11.2007 року № 1. [PERSON] та [PERSON] довідалися про реалізацію власної квартири на торгах та оскаржили до суду результати публічних торгів, складений протокол публічних торгів та акт державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки. Про те, що на підставі цих спірних документів [PERSON] вже отримав свідоцтво про придбання нерухомого майна і зареєстрував право власності на підставі нього, під час судового розгляду жодної інформації про те з боку [PERSON] не надходило. Взагалі за весь час судових суперечок та після них, Позивачі жодного разу не бачили Відповідача [PERSON] Рішенням Ковпаківського райсуду м. Суми від 29.02.2012 року у справі №1806/2- 305/11р. за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції, [PERSON], Філії "Сумського аукціонного центру" ДАК "Національна мережа аукціонних центрів", 3-я особа - ПАТ "АБ "Синтез", СФ ПАТ "АБ "Синтез" про визнання договору купівлі-продажу недійсним було визнано недійсними: - протокол № 1 від 05.11.2007 року про проведення публічних торгів з реалізації нерухомого майна - квартири [ADDRESS], яка належить на праві власності [PERSON] та [PERSON], переможцем яких /торгів/ визнаний [PERSON]. - Акт державного виконавця від 13.11.2007 року про реалізацію предмета іпотеки, затверджений начальником Ковпаківського відділу ДВС Сумського міського управління юстиції 13.11.2007 p., складений на підставі протоколу про реалізацію предмета іпотеки від 05.11.2007 р. №1. Апеляційним судом Сумської Області та Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначене рішення суду було залишено в силі. Отже, судом були визнані недійсними, як необхідні документи, так і правові підстави для видачі та чинності свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки з прилюдних торгів від 20.08.2008 року, яке було видано приватним нотаріусом [PERSON] [PERSON] на спірну квартиру. Так за змістом узагальнення аналізу деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ Верховного Суду України, мається на увазі, що у разі, якщо проведені на виконання судового рішення прилюдні торги з реалізації майна визнано судом такими, що проведені з порушенням чинного законодавства щодо порядку виконання судових рішень, то особа, яка придбала це майно, не є добросовісним набувачем, у якого майно не може бути витребувано відповідно до ч.2 ст.388 ЦК (постанова ВС України від 3.10.2011, справа №3- 98гс11). Аналогічна ситуація і з укладеним [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) договором купівлі-продажу квартири від 17.08.2016 року. Відповідно до п. 1.3 договору, квартира яка є предметом цього договору та яка відчужується належить продавцю на праві приватної особистої власності, що підтверджується, свідоцтвом про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки виданого 20.08.2008 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровим № 8765. Саме такої думки придержувався Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 08.11.2012 року при розгляді касаційної заяви [PERSON] прямо зазначив - "протокол та акт є складовими договору купівлі-продажу, який укладено на торгах". Отже після визнання недійсними протоколу та акту про затвердження торгів, договір купівлі-продажу та будь-які інші документи про право власності [PERSON] на спірну квартиру є нікчемними і такими що не давали законного права володіти і розпоряджатися майном. Тому договір купівлі-продажу квартири від 17.08.2016 року, укладений на підставі нікчемного свідоцтва про придбання нерухомого майна є нікчемним і таким що не породжує юридичних наслідків. Суд не вважає обґрунтованими доводи представника відповідача [PERSON] стосовно можливості вирішення в межах позову за явленого позивачами наслідків недійсності правочину на стягнення з позивачів на його користь 339700 грн. в якості дійсної ринкової вартості спірної квартири на теперішній час виходячи з наступного. З тексту судового рішення від 29.02.2012 року (а.с. 19) вбачається, що позивачі ще до реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах сплатили суму заборгованості за забезпеченими іпотекою зобовязаннями, на момент реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах були фактично відсутні підстави для їх проведення, [PERSON] не були повідомлені про час та місце проведення прилюдних торгів, що позбавило їх можливості прийняти участь у торгах. З вказаними висновками суду першої інстанції погодився суд апеляційної та касаційної інстанції ( а.с. 21-24). Про вказані рішення суду відповідачу [PERSON] було відомо з середини 2012 року, оскільки його представник приймав участь в ході апеляційного та касаційного проваджень за вказаним позовом [PERSON]. В судових рішеннях фактично зафіксовано, що [PERSON] та [PERSON] не були учасниками прилюдних торгів та не приймали участь в прилюдних торгах з приводу продажу належній їм квартири. [PERSON] в 2016 році отримавши позов [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна в порядку позовного провадження звертався до суду з зустрічною позовною заявою про застосування наслідків недійсності правочину (а.с. 44) та ухвалою суду від 30.11.2016 року у прийнятті зустрічного позову було відмовлено, позов передано до канцелярії суд для визначення складу суду в порядку ст. 11-1 ЦПК України ( а.с. 54). [PERSON] з моменту закінчення прилюдних торгів та отримання свідоцтва про право власності на квартиру в серпні 2008 року в спірний квартирі ніколи не проживав, комунальні послуги не сплачував, продав спірну квартиру в 2016 році без попереднього огляду її покупцем та фактично жодного разу не відвідавши спірну квартиру, яку вважав своєю власністю з 2008 по 2016 рік. Оскільки, [PERSON] та [PERSON] не були учасниками прилюдних торгів з продажу спірної квартири, які визнані недійсними, прилюдні торги проводились Сумським аукціонними центром ДАК «Національна мережа аукціонних центрів» за договором з відповідною виконавчою службою, до них не можуть бути застосовані наслідки недійсності правочину. [PERSON] не позбавлений можливості захистити свої права на отримані кошти від реалізації квартири на прилюдних торгах (а.с. 60-71), які згодом визнані недійсними звернувши до суду до їх учасників або ж до [PERSON] з підстав, що відрізняються від наслідків недійсності правочину. Суд не вважає, що позивачі пропустили строк позовної давності, про що заявляли їх процесуальні опоненти відповідачі по справі, оскільки будь-яких доказів, що проживаючи у власні квартирі [PERSON] повинні були з певною періодичністю перевіряти реєстр нерухомості та підтверджувати свою власність на квартиру стороною відповідачів не надано. Самі відповідачі зазначали, що [PERSON] в спірній квартирі не мешкав, не вчиняв ніяких дій по її утриманню, продав спірну квартиру в серпні 2016 року [PERSON] без її огляду, достовірно знаючи, що прилюдні торги, не яких він придбав квартиру в 2012 визнано недійсними. Суд вважає, що [PERSON] в вересні 2016 року отримавши позов [PERSON] стосовно спірної квартири дізнались про свої порушені права та 03.11.2016 року звернулись до суду за їх захистом. В силу ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивачів судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

Outcome: approved