Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягенння з відповідача безпідставно набутих коштів в сумі 7733,00 грн., 251, 88 грн. відсотків за користування грошима та судові витрати посилаючись на те, що 26.08.2013 року позивачем було помилково перераховано на особистий рахунок [PERSON] кошти в сумі 7733,00 грн. Факт перерахування грошових коштів підтверджується платіжним дорученням № 75234837553 від 26.08.2013 року. [PERSON] зазначає, що звертався до відповідача про повернення безпідставно одержаних грошових коштів, однак останній жодних дій не здійснив. Також позивач вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити йому проценти за користування грошовими коштами. Початок перебігу строку користування безпідставно набутими грошовими коштами настав з моменту їх отримання відповідачкою, тобто з 26.08.2013, тому строк такого користування у період з 27.08.2013 року по 25.02.2014 року становить 183 дні. Отже проценти за користування безпідставно набутими грошовими коштами у період з 27.08.2013 року по 25.02.2014 року - становлять : 1,3764 грн./день х 183 дні = 251,88 гривень. В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання з'явився, проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні, оскільки факт отримання коштів підтвердив, проте вказав, що кошти отримав за виконану в Інтернеті роботу по виготовленню Інтернет магазину на замовлення позивача і подав докази про укладення з позивачем публічної оферти. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до поданого до суду платіжного доручення № 75234837553 від 26.08.2013 року позивачем було переховано на рахунок відповідача 7733, 00 грн. [PERSON] при здійсненні платіжної операції надіслав дану грошову суму відповідачу, вказавши платіжні реквізити, прізвище, ім'я та по батькові, ідентифікаційний код останнього. Такі дані повинні бути достовірно відомі відправнику грошового переказу, щоб такий переказ відбувся, що виключає "помилковий" характер переказу коштів. Позивач у своїй позовній заяві зазначає, що він неодноразово звертався з вимогою про повернення безпідставно набутих грошових коштів до Відповідача, проте доказів на підтвердження зазначеного не надано. Таким чином, Позивачем не доведена підстава позовних вимог, а саме співпадіння прізвища, імені, по-батькові, Ідентифікаційного коду та платіжних реквізитів Відповідача, призначення платежу при перерахунку коштів та вказує на те, позивач достовірно знав, кому переказує кошти і свідомо вчинив цей правочин. Відповідач не заперечує факт одержання грошової суми розмірі 7 733 грн. 00 коп. відповідно до платіжного доручення від [PERSON]. Дані грошові кошти були надіслані Відповідачу Позивачем в рахунок оплати за договором, за яким [PERSON] зобов'язався зареєструвати на ім'я [PERSON] доменне ім'я сайту за адресою в Інтернеті Іао-Ьао-word.com(далі - Сайт), надавати послуги з хостінгу Сайту та передати Позивачу комплекс прав на використання Сайту (шаблон договору додається, ознайомлення Позивача з ним до перерахунку коштів підтверджується перепискою Позивача й Відповідача у соціальній мережі "Вконтакті"). Виконання Позивачем зобов'язань за договором підтверджується тією ж перепискою, заявкою на відкриття Інтернет-магазину, поданою Позивачем Відповідачу через мережу "Gооg1е", скан-фото оголошення Позивача про перепродаж його сайту зі "S1аndо" . Таким чином, між сторонами фактично виникли зобов'язання за змішаним договором, предметом якого є вищезгаданий Сайт та пов'язані з ним послуги. Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Outcome: dismissed