Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], ПАТ "ПриватБанк", в якому просить визнати за нею право власності на нетбук ACER (s/n: NUSGEEU 005235037 C17614) білого кольору з блоком живлення та на акустичну систему 4U (сірого кольору), звільнити нетбук ACER (s/n: NUSGEEU 005235037 C17614) білого кольору з блоком живлення та на акустичну систему 4U (сірого кольору) під арешту та стягнути в її користь з ПАТ "ПриватБанк" судові витрати по справі. В позові зазначає, що вона [INFO] до дня свого народження від сина [PERSON], сина [PERSON], чоловіка [PERSON] 06.12.2012 року отримала поздоровчу відкритку та нетбук в подарунок. Відповідач по справі, [PERSON] за позовом Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" став боржником. [PERSON] проживає у будинку позивачки та її чоловіка. 21.10.2014 року в приміщення будинку увійшов державний виконавець В ДВС Городенківського РУЮ Заморський В.В., з метою описати та арештувати майно, що на праві власності належить [PERSON] Незважаючи на те, що будь-якого майна (крім носильних речей) у [PERSON], що знаходиться у будинку позивачки та її чоловіка немає, державний виконавець за участі в цьому представника ПАТ «ПриватБанк» описав, арештував та вилучив для подальшої реалізації належний позивачці на праві власності нетбук ACER (s/n: NUSGEEU 005235037 C17614) білого кольору з блоком живлення та на акустичну систему 4U (сірого кольору). Скарга позивачки начальником ДВС задоволеною не була. [PERSON] 06.12.2012 року було вручено товаро-розпорядчий документ (чек, гарантійний талон) нетбук ACER (s/n: NUSGEEU 005235037 C17614), звідси і слідує, що вона є власником цього нетбуку за правочином. Акустичну систему 4U (сірого кольору) позивачка придбала пізніше, проте документів на неї не збережено, але ця система є приналежністю для нетбука, в інший спосіб експлуатувати неможливо, крім як підключення до комп'ютера. Ухвалою суду від 10.03.2015 року залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Відділ державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з підстав наведених в ньому та просила його задовільнити та повернути їй нетбук і акустичну систему. Суду пояснила, що до дня свого народження 06.12.2012 року неочікувано отримала в подарунок від свого чоловіка та двох синів нетбук ACER білого кольору з блоком живлення. Акустичну систему 4U придбала пізніше. По нетбуку вона майже щодня, у зв'язку з ситуацією на сході України, спілкується по скайпу із своєю родиною, яка проживає в м. Дніпропетровську. Також по нетбуку переглядає церковні фільми. Пояснила, що того дня, коли забрали нетбук, повернулася з роботи додому, вирішила поспілкуватися з родиною по скапу. Однак, її син [PERSON] сказав, що нетбука немає, його забрали виконавці. Через дану ситуацію вона перехвилювалася і у неї сильно підскочив тиск, оскільки даний нетбук був її подарунком, який вона отримала від своїх синів і чоловіка до дня народження. Крім того, зазначила, що вона дозволяла [PERSON] також користуватися нетбуком, оскільки він, її син, і вони проживають разом в будинку, власником якого вона являється. Представник позивачки - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовільнити. В обґрунтування вказує на те, що працівниками банку та ВДВС Городенківського РУЮ було неправомірно описане та арештоване майно, а саме: нетбук ACER (s/n: NUSGEEU 005235037 C17614) білого кольору з блоком живлення та акустичну систему 4U (сірого кольору), оскільки дане майно належить на праві власності, згідно усного договору дарування, [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що напередодні дня народження мами 02.12.2012 року, він за домовленістю з батьком та братом, який проживає в м. Чернівці купив в подарунок мамі нетбук ACER білого кольору з блоком живлення, оскільки остання хотіла спілкуватися із своєю родиною, яка проживає в м. Дніпропетровську. Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився. Подав до суду заперечення, в якому просить суд відмовити у розгляді та задоволенні позову, судові витрати покласти на відповідача [PERSON], справу переведенням закрити. В запереченні покликається на те, що вилучені 21.10.2014 року під ча опису майна ВДВС Городенківського РУЮ - нетбук АСЕR та акустична система, - загальною вартістю - 1900 грн. у боржника [PERSON], вчинені в рамках чинного законодавства з метою примусового виконання рішення. В акті опису й арешту майна від 21 жовтня 2014 року боржник [PERSON] - не вказав про належність описаних та вилучених речей позивачці [PERSON], що мав можливість зробити. Свідком за даним позовом, визначено чоловіка позивачки - [PERSON], покази якого не можуть бути визнані як неупереджені, оскільки останній є зацікавленою особою по даній справі. Відповідач [PERSON] надалі ухиляється від виконання грошового зобов'язання, борг не погашає перед ПАТ КБ «ПриватБанк», і такі дії позивачки - мами боржника - спрямовані на ухилення від виконання грошових зобов'язань її сином відповідачем [PERSON] Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Відділу державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що опис і арешт майна було здійснено на законних підставах. Суд, вислухавши осіб, які беруть участь в справі, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. п. 1, 6 ст. 52 ЗУ "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. Згідно ч.1, п.5 ч.3 ст.11 ЗУ "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Частинами 1 та 2 ст.57 вищезазначеного Закону визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Як вбачається з перелічених норм закону, державний виконавець має право вчиняти дії в межах виконавчого провадження тільки відносно майна боржника, незалежно від того чи знаходиться майно у самого боржника, чи у інших осіб, попередньо впевнившись, що це майно належать боржнику у виконавчому провадженні. Згідно копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 24.09.2014 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON], [INFO], жителю [ADDRESS] у межах суми звернення стягнення 25194,06 грн. та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу. Копія акту опису й арешту майна від 21.10.2014 року підтверджує, що в [ADDRESS] державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції Заморським В.В., при примусовому виконанні в/л, виданого 05.06.2014 року районним судом про стягнення з [PERSON] заборгованості в користь КБ «Приват Банк» в присутності понятих описано і накладено арешт на таке майно: акустичну систему 4U (сірого кольору) та нетбук ACER (s/n: NUSGEEU 005235037 C17614, білого кольору з блоком живлення. Вартість вищенаведеного майна боржника становить: акустична система 4U - 200 грн., нетбук ACER - 1700,00 грн., що підтверджує копія акту оцінки арештованого майна від 10.02.2015 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснив, що він являється чоловіком позивачки [PERSON] Власником будинку, де вони разом проживають є [PERSON]. У 2012 році він разом із синами [PERSON] та [PERSON] купили позивачці [PERSON] на день народження нетбук ACER. У жовтні 2014 року прийшов додому і побачив, що 3 (три) незнайомі йому чоловіки виходили із його подвір'я і несли в руках нетбук. Дружини вдома не було. На його запитання хто вони такі, відповіли, що з банку. Зайшовши на подвір'я, побачив сина [PERSON] та [PERSON], які сказали, що виконавці та представник з банку забрали нетбук. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, суду пояснив, що в той день 21.10.2014 року він не був присутнім при описі й арешті майна, яке проводилось в будинку [PERSON] Акт опису й арешту майна від 21.10.2014 року не підписував, оскільки в той день він був на роботі. Працює на Ст.Городенка-Завод Відокремленого підрозділу «Івано-Франківська дирекція залізничних перевезень « ДТГО «Львівська залізниця» Укрзалізниця. Вказав, що факт перебування його на робочому місці підтверджується Журналом реєстрації інструктажів з питань охорони праці, в якому розписався. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснив, що приблизно у вересні-жовтні 2014 році подзвонив його друг [PERSON] і сказав, що у нього забирають комп'ютер. Показав, що коли він прийшов на подвір'я [PERSON], побачив незнайомих йому чоловіків, один з них тримав нетбук в руках, а другий стояв і щось писав. Після чого сказали йому підписати якийсь документ. Не прочитавши документ він його підписав. Також зазначив, що на той час [PERSON] вдома не було. Крім того, вказав, що коли він приходив до свого друга [PERSON] бачив, що нетбук знаходився у кімнаті [PERSON] і він ним користувався. Свідок [PERSON], допитаний в судовому засіданні, суду пояснив, що на підставі рішення суду [PERSON] являється боржником ПАТ КБ «ПриватБанк» по виконанню грошових зобов'язань, від виконання яких ухиляється. У зв'язку з цим ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось у відділ ДВС Городенківського районного управління юстиції для примусового виконання рішення. На підставі чого відділом ДВС Городенківського районного управління юстиції було відкрито два виконавчі провадження. За пропозицією представника ПАТ КБ «Приватбанк» здійснено виїзд за адресою проживання відповідача. Відділом ДВС Городенківського районного управління юстиції було прийнято рішення описати і арештувати майно, яке належить [PERSON]. За адресою проживання [PERSON] був вдома, добровільно впустив працівника банку та виконавців в будинок. Походивши по будинку, зайшли до кімнати і запитали хто в цій кімнаті проживає. [PERSON] відповів, що це його кімната. У кімнаті побачили нетбук, запитали кому належить, на що [PERSON] спочатку відповів, що сусіду, а потім трохи подумав і сказав, що йому. Після чого описали вищевказаний нетбук і забрали його. Згідно копії листа Відділу державної виконавчої служби Городенківського районного управління юстиції № 6887/03-19/5 від 12.11.2014 року, [PERSON] на її скаргу від 05.11.2014 року повідомлено, що вона згідно ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно, на яке накладено арешт, і про зняття з нього арешту. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Копією товарного чеку № 115629 від 02.12.2012 р., копією наряду-заказу № С137/00000000011629, копією фіскального чеку від 02.12.2014 року підтверджено, що [PERSON] придбав у магазині «Ельдорадо» м. Чернівці нетбук ACER (NU.SGEEU.005), замовив та оплатив комплексний пакет налаштування ПК Максимум. Позивачка [PERSON], [INFO], що стверджено копією паспорта громадянина України серії СС 133920, виданого 17.09.1996 року Городенківським РВ УМВС в Івано-Франківській області. До дня народження, 06.12.2012 р. отримала листівку із зазначенням в ній дарунка «Нетбук» від чоловіка та синів, що стверджує її копія при матеріалах справи. Згідно зі статтею 60 ЗУ "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Крім того, пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. Стаття 321 ЦК України вказує на те, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права та припинення дії, яка порушує право. Стаття 392 ЦК України говорить про те, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позивачкою доведено належність їй нетбука ACER (s/n: NUSGEEU 005235037 C17614) білого кольору, також блоку живлення та акустичної системи 4U, що є компектуючим та супутнім товаром до нетбука. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що позовні вимоги про зняття арешту з арештованого майна тісно взаємопов'язані з вимогами про визнання права власності на спірне майно, то потрібно зняти арешт з майна, оскільки незняття арешту з майна порушує право позивачки на володіння, користування та розпорядження майном. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі ст. ст. 16, 319, 321, 328, 334, 391, 392 ЦК України, ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved