Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, який в подальшому уточнили та просили визнати за ними по 1/2 частині за кожною, право власності на житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 33,6 кв.м, загальною площею 63,1 кв.м., з відповідними надвірними будівлями, а саме: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «Б1», навіс літ. «б», погріб літ. «В», сарай літ. «Д», сарай літ. «Е», вбиральня літ. «У», колодязь літ. «К», огорожа, ворота літ. «№1-№8» за адресою: село Бунакове, Лозівського району, Харківської області, вулиця Ковальова, будинок №89, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 04 травня 2010 року. Інших спадкоємців, передбачених законодавством, крім них, немає. Заповіт від імені спадкодавця не складався. Спадщину [PERSON] прийняла шляхом подання заяви про прийняття спадщини до [PERSON] - приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу, а [PERSON] прийняла спадщину, так як мешкала і була зареєстрована разом зі спадкодавцем на день його смерті. За життя [PERSON] побудував вказаний будинок. Згідно Листа КП «ЖУК право власності на житловий будинок, розташований за адресою: село Бунакове, Лозівського району, Харківської області, вулиця Ковальова, будинок №89, не оформлено і не зареєстровано, запис в електронному реєстрі прав власності про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, відсутній, тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачам було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивачі у судове засідання не з'явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягають. Представник відповідача [PERSON] громади Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської областіусудове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Судом встановлено, що 04 травня 2010 року помер [PERSON], який на день смерті мешкав в селі Бунакове, Лозівського району, Харківської області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 33,6 кв.м, загальною площею 63,1 кв.м. з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: село Бунакове, Лозівського району, Харківської області, вулиця Ковальова, будинок №89 (а.с.12, 23,24). Спадкоємцями майна померлого є дочка спадкодавця - [PERSON] (прізвище до шлюбу - [PERSON]) [PERSON], згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України та онука спадкодавця - [PERSON] (прізвище до шлюбу - [PERSON]) [PERSON], згідно п. 1 ст.1266 Цивільного кодексу України, оскільки дочка спадкодавця - [PERSON], померла 03 жовтня 2005 року, дружина спадкодавця - [PERSON], померла 09 липня 1993 року. Інших спадкоємців, передбачених законодавством, немає. Заповіт від імені спадкодавця не складався (а.с.13-20). Спадщину після смерті [PERSON] прийняли: дочка спадкодавця - [PERSON] шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], онука спадкодавця - [PERSON], так як мешкала і була зареєстрована разом зі спадкодавцем на день його смерті (а.с.23,25). По закінченню шестимісячного терміну позивачі звернулись до нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину. На підставі чого 11 березня 2011 року нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, по 1/2 частині кожній, яка належала спадкодавцю (а.с.21,22). На даний час позивачі звернулись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з відповідними надвірним спорудами і будівлями, розташований за адресою: село Бунакове, Лозівського району, Харківської області, вулиця Ковальова, будинок №89. Постановою приватного нотаріуса Лозівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] від 07.12.2015 року позивачам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок з відповідними надвірними будівлями в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю (а.с.26). За життя [PERSON] побудував вказаний будинок. Згідно довідки КП «ЖУК» від 12.02.2015, право власності на вказаний житловий будинок не оформлено та не зареєстровано. Право на побудований житловий будинок з надвірними будівлями [PERSON] зареєстрував лише в сільській раді (а.с.27). Згідно довідки Бунаківської сільської ради Лозівського району Харківської області від 04.12.2015року, за записами Погосподарської книги №3 за 2006-2010 р.р., особовий рахунок №144, житловий будинок за адресою: село Бунакове Лозівського району Харківської області, вулиця Ковальова, 89 числиться за [PERSON]. Для будівництва і обслуговування вказаного будинку і господарських будівель [PERSON] була надана у користування земельна ділянка, площею 0,25 га. (а.с.24). Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. З, 4 ст. З Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Спірний житловий будинок було побудовано у 1968 році, згідно даних технічного паспорту, виготовленого КП «Житлова управляюча компанія» (а.с.7-9). Відповідно до розділу II п. 6 ч. 2 вищезазначеної Інструкції про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах и селищах міського типу Української РСР, будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації. Крім того, дана Інструкція передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Погосподарські книги, в яких зазначена дана інформація є документами статистичної звітності, відображена в них інформація здійснена органом, що був наділений такими повноваженнями є достовірною. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Крім того, з Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР від 31.10.1975 року, яка діяла до 14.06.1994 року вбачається, що підтвердженням належності будинку, інших відомостей, що необхідні для вчинення угод, в сільській місцевості була довідка виконкому відповідної ради народних депутатів, видана на підставі запису в погосподарській книзі. Зведені споруди не порушують прав інших осіб, не суперечать суспільним інтересам та інтересам власників сусідніх будинків, конструкції будівель відповідають всім необхідним нормам, споруди збудовані на належно виділеній земельній ділянці. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.\~\~\~\~ Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину Таким чином, спірний житловий будинок, збудований в 1968 році в сільській місцевості, був об'єктом власності [PERSON] і належав йому, тому відповідно позивачі, як спадкоємці власника, мають право претендувати на нього в порядку спадкування.

Outcome: approved