Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовують тим, що 09.03.2009 року помер [PERSON], який мешкав на день смерті по вул. Правди, 103 в с.Кобижча Бобровицького району Чернігівської області. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину житлового будинку за вищевказаною адресою. Спадщину після його смерті прийняли [PERSON] та [PERSON], подавши до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. 08.08.2012 року помер [PERSON], який на день смерті мешкав [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину домоволодіння по вул. Правди, 103 в с.Кобижча Бобровицького району Чернігівської області. Його дружина [PERSON], дочки [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину, тому із заявами до нотаріальної контори не зверталися. 16.02.2016 року померла [PERSON], яка на день смерті проживала [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частину будинку за вищевказаною адресою. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок нотаріусами їм відмовлено у зв`язку із втратою свідоцтва про право власності на будинок спадкодавцями, про що зроблено оголошення в газеті «Наше життя» № 31 від 06 серпня 2016 року. Отримати дублікат втраченого свідоцтва неможливо у зв`язку із смертю власників. Тому просять визнати право власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Правди, 103 в с.Кобижча за [PERSON], на ? та 1/12 частини за [PERSON], на 1/12 частину - за [PERSON] та на 1/12 частину - за [PERSON] Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду надали зяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимги підтримують в повному обсязі (а.с.105-106) Представник позивачів [PERSON]та [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач, до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги визнає (а.с. 58). Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представника позивачів суд приходить до наступного висновку, виходячи з слідуючого. Відповідно до ст. 174 ЦПК України до ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що представник відповідача не був присутнім в судовому засіданні, що позбавило суд можливості розяснити йому наслідки визнання позову, крім того його визнання суперечить нормам чинного законодавства, тому суд відмовив у прийнятті визнання відповідачем позову та продовжив судовий розгляд. Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Судом встановлено, що 09.03.2009 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ №110566 (а.с.24). На день смерті та постійно останній проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому на підставі свідоцтва про право власності від 14.11.2005 року ? частину житлового будинку за вищевказаною адресою (а.с.40). Як вбачається із довідки Бобровицької районної державної нотаріальної контори №396/01-16 від 20.02.2017 року, 15.08.2009 року було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] Із заявами про прийняття спадщини за законом звернулися [PERSON] та [PERSON] діти спадкодавця. Із заявою про відмову від спадщини звернулась [PERSON], - дружина спадкодавця. 19.07.2016 року до нотаріальної контори звернулася [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Правди, 103 в с.Кобижча. У видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено шляхом винесення постанови від 19.07.2016 року (а.с.95). Виносячи постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину державний нотаріус заначив, що право власності на житловий будинок має бути підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно або його дублікатом. Дана норма не була виконана, оскільки заявницею не було надано жодних документів, необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.34). Згідно свідоцтва про смерть серії 1-БК №245303, 08.08.2012 року помер [PERSON], який на день смерті мешкав [ADDRESS]. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину домоволодіння по вул. Правди, 103 в с.Кобижча Бобровицького району Чернігівської області. Із копії спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 63-65). Постановою державного нотаріуса п`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 28.09.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину заявникам було відмовлено, оскільки до спадкової справи ними не було надано документів, що підтверджують право власності померлого на майно (а.с.36). 16.02.2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕЛ №268483 (а.с.22), яка на день смерті проживала [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй ? частину будинку за вищевказаною адресою. Згідно довідки державної нотаріальної контори від 20.02.2017 року № 395/01-16, 25.03.2016 року було заведено спадкову справу після померлої [PERSON] Із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася [PERSON] онука спадкодавиці. Із заявою про відмові від спадщини звернулася [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину житлового будинку по вул.. Правди, 103 в с.Кобижча Бобровицького району Чернігівської області [PERSON] було відмовлено шляхом винесення відповідних постанов (а.с. 96). Як вбачається із постанови державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори від 18.11.2016 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено та зазначено про відсутність перешкод у оформлення спадкових прав після подання заявницею до нотконтори дублікату свідоцтва про права власності на житловий будинок; для цього їй необхідно отримати дублікат вищезазначеного документу в бюро технічної інвентаризації (а.с.35) Оригінал свідоцтва про право власності на житловий будинок втрачений, про що зроблено оголошення в газеті «Наше життя» № 31 від 06 серпня 2016 року (а.с.33). Як вбачається із довідок КП «Ніжинське МБТІ» №01/34-831 від 14.12.2016 року та №01/34-251 від 17.03.2017 року, дублікат свідоцтва про право власності може бути виданий за письмовою заявою спадкоємця померлого власника або уповноваженої особи. Міжміське бюро технічної інвентаризації здійснює лише підготовчі дії для видачі дубліката свідоцтва про право власності за дорученням органів місцевого самоврядування Із письмовою заявою про видачу дубліката втраченого свідоцтва про право власності на житловий будинок та необхідними документами необхідно звертатися до Кобижчанської сільськї ради (а.с.114-115). В матеріалах справи міститься довідка виконавчого комітету Кобижчанської сільської ради №03-08/470 від 12.08.2016 року, в якій зазначено, що нормативно-правовими актами не врегульовано порядок видачі дублікатів свідоцтв про право власності на житловий будинок, реєстрації права власності на померлих осіб за заявою спадкоємця не здійснюється (а.с.32). Порядок видачі свідоцтв про право на спадщину регламентується Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, зокрема главою 10 розділу ІІ. Так, підпунктом 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п. 53 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на обєкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у звязку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подаються: 1) копія примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно; 2) оголошення про втрату документа у друкованих засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження або місцевої чи регіональної сфери розповсюдження за місцезнаходженням нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє імя виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа). Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав в інформаційних системах, державна реєстрація прав в яких здійснювалася до 1 січня 2013 р., або на паперових носіях інформації, ведення яких здійснювалося підприємствами бюро технічної інвентаризації. Для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про субєкта права власності - спадкодавця з обовязковим зазначенням відомостей про смерть такої особи (п.66 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень). Вищезазначена позиція викладена в методичних рекомендаціях нотаріальної палати України від 19.10.2016 року, щодо особливостей державної реєстрації права власності спадкодавця за заявою спадкоємця з врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553. З матеріалів справи вбачається, що позивачі мають ксерокопію свідоцтва про право власності на житловий будинок №103 по вул. Правди в с.Кобижча Бобровицького району Чернігівської області, рішення про реєстрацію права власності на який прийнято 21.09.2005 року, що і підтверджує набуття спадкодавцями права власності на вищезазначене нерухоме майно. (а.с.40-41). Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб'єкта права власності - спадкодавця з обов'язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. При цьому, у випадку належної реєстрації права власності спадкодавця на нерухоме майно за життя, додаткової реєстрації права власності на підставі дубліката документа, що підтверджує набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно - не вимагається. На сьогоднішній день існує два види документів, видача дублікатів яких законодавством не передбачена: державний акт на право власності чи постійного користування земельною ділянкою та свідоцтво про право власності на нерухоме майно (крім свідоцтв, виданих органами приватизації). Перелік документів, що подаються для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об'єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, встановлений в пункті 53 Порядку № 1127. \~У випадку, якщо спадкодавцем за життя було набуто право власності, однак документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, втрачений і видача його дублікату не передбачена діючим законодавством, реєстрацію права власності спадкодавця за заявою спадкоємця у нотаріальному порядку можливо здійснити, застосовуючи у сукупності норми п.п. 53 та 66 Порядку № 1127. В такому випадку видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно буде вчинена на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Інформація з державного реєстру є підтвердженням права власності на померлого спадкоємця. З аналізу вищевикладених правових норм вбачається, що вирішення питання про отримання позивачами свідоцтва про право на спадщину за законом можливе в позасудовому поряду. Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013\~року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, у позивачів в справі відсутні перешкоди для повторного звернення до нотаріальної контори з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка є документом, що підтверджує набуття права власності на майно спадкодавцями та перешкоди для оформлення права на спадщину в нотаріальному порядку, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed