Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до Оратівського районного суду Вінницької області з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) та права власності на майновий пай в порядку спадкування в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, щоб справу розглянули без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст.174 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із слідуючого. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-АМ від 06.01.1997 року 05.01.1997 року в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області помер брат позивача - [PERSON]. [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємців за законом першої черги згідно ст. 539 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) відсутні. Спадкоємцями за законом другої черги, згідно ст. 530 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) є позивач [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-АМ №331242 від 27.03.1984 року [PERSON] народилася 10.06.1945 року батьками якої є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Відповідно до виписки з погосподарської книги за 1953-1955 роки членами сім'ї [PERSON], [INFO], були жінка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) площею 3,49 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, посвідчене сертифікатом на право земельну частку (пай) серії ВН №0422391 від 30.12.1999 року, що виданий після смерті і майнового паю в розмірі 2227 грн. по АКПК "Золота Нива", що в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області, посвідченого сертифікатом на право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновим сертифікатом) серії ВІ ХV №004750 від 17.07.2002 року. Відповідно до запису №50 в книзі №2 реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Оратівською райдержадміністрацією Вінницької області по [PERSON] сільській раді КСП "Золота Нива" №1-657 сертифікат серії ВН №0422391від 30.12.1999 року видано [PERSON] на земельну частку (пай) розміром 3,49 вартістю 13949 грн. на підставі рішення РДА №209 від 18.10.1999 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) серії ВІ XV №004750 від 17.07.2000 року [PERSON] належить право на пайовий фонд АКПП "Золота Нива" с. Балабанівка з часткою із загальної вартості майна пайового фонду АКПП "Золота Нива" с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області в розмірі 2227 гривень або 0,055%. Відповідно до довідки №12 від 06.04.2017 року виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області відповідно до запису в погосподарській книзі виконавчого комітету [PERSON] сільської ради №2, особовий рахунок №152 помер [PERSON], який народився 14.12.1942 року в с. Балабанівка Оратівського району Вінницької області на день смерті 05.01.1997 року був зареєстрований і постійно проживав в [INFO]. На час відкриття спадщини за вказаною адресою осіб, які були зареєстровані та спільно проживали з спадкодавцем не значиться. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Юридично оформити прийняття спадкового майна позивач [PERSON] позбавлена можливості, оскільки за життя спадкодавця був виготовлений сертифікат на земельну частку (пай), і увідсутні документи, які підтверджують родинні зв'язки, однак позивач фактично вступив у володіння та управління спадковим майном, тому змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою. Відповідно до п. 1 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Встановлення зазначеного факту позивачу [PERSON] необхідно для оформлення спадкових прав, тобто пов'яне з подальшим вирішенням спору про право, тому враховуючи вище викладене, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в порядку позовного провадження. До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини. Спадщина відкрилась 05.01.1997 року в день смерті спадкодавця [PERSON]. В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 ЦК УРСР , а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом розділу VІІ ЦК УРСР (1963 р.), прийняття спадщини це акт, який поширюється на всі обєкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 ЦК УРСР строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Outcome: approved