Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-06 00:00:00

Заявниця в заяві вказує, що 26 січня 2017 року в м. Саки, Автономної Республіки Крим помер її чоловік [PERSON], з яким заявниця перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 1985 року. Поховання [PERSON] відбулось на місцевому кладовищі в с. Пиків, Калинівського району Вінницької області. Даний факт підтверджується довідкою № 136 від 30.01.2017 року, виданою Пиківською сільською радою Калинівського району Вінницької області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За вказаних обставин заявниця звернулася до суду з даною заявою. Від заявниці [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність в порядку письмового провадження, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, причин неявки до суду не повідомив. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 26 січня 2017 року в м. Саки, Автономної Республіки Крим помер чоловік заявниці [PERSON], з яким [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 16 серпня 1985 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Поховання [PERSON] відбулось на місцевому кладовищі в с. Пиків, Калинівського району Вінницької області. Даний факт підтверджується довідкою № 136 від 30.01.2017 року, виданою Пиківською сільською радою Калинівського району Вінницької області. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За приписами ст. 257-1 ЦПК України, Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст.17 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Як вбачається із заяви, чоловік заявниці [PERSON] хворів на онкологічне захворювання та 26.01.2017 року помер в Сакській районній лікарні. 27 січня 2017 року Сакською районною лікарнею ДБУЗРК видано лікарське свідоцтво про смерть серії 35 № 019731. Тіло померлого [PERSON] було перевезено з м. Саки до с. Пиків, Калинівського району Вінницької області. 29 січня 2017 року проведено поховання [PERSON] на місцевому кладовищі в с. Пиків, що підтверджується довідкою № 136 від 30.01.2017 року, виданою Пиківською сільською радою Калинівського району Вінницької області. Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п. 1 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації смерті особи є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється факт смерті. Реєстрація смерті провадиться в органах реєстрації актів цивільного стану за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявниця позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті свого чоловіка у позасудовому порядку. Встановлення даного юридичного факту необхідне заявниці для отримання належно оформленого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Тому вимоги заявниці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 17 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану", ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України",

Outcome: approved