Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 02.04.2018 року вона отримала від відділу ДВС Білоцерківського району копію виконавчого напису нотаріуса від 31.10.2017 року за №17620, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. Згідно вказаного виконавчого напису запропоновано задовольнити вимоги ПАТ „Приватбанк" у розмірі 114809,65 дол.США. що за курсом 25.98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.09.2017 року складає 2982754,71 грн., які складаються з: сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 84809,65 дол.США; сума заборгованості за відсотками 30000,00 дол.США. Позивач вважає, що виконавчий напис від 31.10.2017 року вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат», а тому просила суд визнати його таким, що не підлягає виконанню. Представник позивача [PERSON], згідно доручення в справі, в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов не визнав, подав відзив на позов. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - Білоцерківський районний відділ ДВС управління юстиції Київської області в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, жодних клопотань чи заперечень суду не подали. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22.07.2015 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі було задоволено позовну заяву ПАТ „Приватбанк" та звернуто стягнення на нежитлову будівлю, загальною площею 323,00 кв.м, яка розташована за адресою: Київська обл., Білоцерківський район, м.Узин, вул.Жовтнева,буд.18 та нежитлове приміщення в житловому будинку, загальною площею 196,60 кв.м, яке розташоване за адресою: Київська обл., Білоцерківський район, м.Узин , вул. Фрунзе, буд.61 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №Д 07-02-136 МК від 23.08.2007 року у розмірі у розмірі 96 837,10 дол.США що складається з: сума заборгованості за кредитом - 84 809,65 дол.США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6864,25 дол.США; заборгованість по пені - 532,54 доларів США; а також штрафи відповідно до Договору: -штраф (фіксована частина) - 20,34 дол.США; штраф (процентна складова) - 4610,32 дол.США. Станом на 31.10.2017 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі 357/15061/14ц набрало законної сили. Встановлено, що у жовтні 2017 року ПАТ „Приватбанк" звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Встановлено, що згідно виконавчого напису нотаріуса від 31.10.2017 року за №17620, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., запропоновано задовольнити вимоги ПАТ „Приватбанк" у розмірі 114809,65 дол.США. що за курсом 25.98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.09.2017 року складає 2982754,71 грн., які складаються: сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 84809,65 дол.США; сума заборгованості за відсотками 30 000,00 дол.США. Отже, вбачається, що розмір заборгованості, який було визначено рішенням суду та у розмір боргу за виконавчим написом суттєво різняться. Встановлено, що 15.01.2018 року головним державним виконавцем Білоцерківського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області Карпенко Н.В., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55524090. Підставою винесення постанови був виконавчий напис нотаріуса №17620 від 31.10.2017 року. Представник позивача суду пояснив, що відповідач в своїх запереченнях на даний позов посилається на те, що 23.08.2007 року між [PERSON] та ПАТ КБ „Приватбанк" було укладено кредитний договір №Д 07- 02-136 МК т, згідно якого [PERSON] отримала кредит, згадують про рішення суду у справі 357/15061/14-ц, яким задоволено вимоги банку про дострокове стягнення заборгованості. Але при цьому наголошують, що наявність судового рішення не є підставою вважати припиненими договірні відносини між сторонами. Кредитний договір укладався на строк з 23.08.2007 року по 10.08.2017 року. Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконувала, ПАТ КБ «Приватбанк» у 2014 році звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом про дострокове стягнення всієї суми кредиту та сплачених відсотків, штрафів шляхом звернення стягнення на іпотечне майно.Та 22.07.2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області ухвалив рішення у справі №357/15061/14 ц яким задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ „Приватбанк" станом на 05.08.2014 року. А виконавчий напис нотаріуса від 31.10.2017 року за №17620, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., за період з 23.08.2007 року по 07.09.2017 року. Згідно вказаного виконавчого напису запропоновано задовольнити вимоги ПАТ „Приватбанк" у розмірі 114809,65 дол.США. що за курсом 25.98 відповідно до службового розпорядження НБУ від 07.09.2017 року складає 2982754,71 грн., які складаються: сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 84 809,65 дол.США; сума заборгованості за відсотками 30 000,00 дол.США. Тобто, банк продовжував нараховувати проценти, передбачені договором, вже після 05.08.2014 року - дата вимоги про дострокове погашення кредиту. Представник позивача в обґрунтування своєї позиції послався на роз'яснення Верховного Суду України, який висловив свою наступну правову позицію з даного приводу, а саме: «Кредитний договір припиняє свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, тому вимоги про стягнення процентів після цієї дати задоволенню не підлягають (ВС/КЦС від 14.02.2018р., №564/2199/15-ц). Крім того, представник позивача вказує, що відповідач не повідомив належно позивача про наявність і розмір суми заборгованості в передбаченому порядку, а нотаріус в порушення «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» не перевірила, чи попередив кредитор боржника про здійснення виконавчого напису, також, банк не надав нотаріусу документів, які б свідчили про безспірність заборгованості, приховав інформацію про рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 22.07.2015 р., яке набрало законної сили. При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такі ж норми містять п.п. 282, 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.04 № 20/5. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувана (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Отже, як було встановлено судом, ПАТ КБ „Приватбанк" не надавав нотаріусу рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.07.2015 року про звернення стягнення на іпотечне майно, не надавав розрахунку заборгованості з якого можна було встановити день, з якого виникло право вимоги. Розмір заборгованості, який було визначено рішенням суду та у виконавчому написі відрізняються та проценти банком нараховувалися не на підставі ст. 625 ЦК України. Чинне законодавство пов'язує припинення зобов'язання з прийняттям судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. А як вбачається із виконавчого напису, стягнення заборгованості за умовами договору проводиться в період з 23.08.2007 року по 07.09.2017року. Отже, в даному випадку, мав місце спір щодо розміру нарахованої заборгованості, а тому вважати її безспірною не має підстав. Таким чином, на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому нотаріус не мав передбачених законом підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості, що дає підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved