Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

\~ \~ ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказуючи, що 24.10.2015 року між банком та [PERSON], укладений кредитний договір №151024-110908, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1300,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 780,00 грн., з кінцевим терміном повернення до 22.11.2015 року. 24.11.2015 р., та 05.01.2016 р., відповідач сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 832,00 грн., та 1085,00 грн., частково сплатила суму кредиту у розмірі 8,00 грн., та 192,72 грн., та пролонгувала договір строком до 24.12.2015 року, потім до 04.02.2016 року, при цьому зобов»язалася сплатити кредит у розмірі 2056,59 грн.. 08.04.2016 р., відповідач сплатила лише відсотки за користування кредитом в сумі 800,00 грн., заборгованість по кредиту не сплатила в результаті чого станом на 12.06.2017 року утворилась прострочена заборгованість по кредиту, а саме:1099,28грн. - заборгованість по тіло кредиту;771,30 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;11900,74 грн. - заборгованість за пенею. Загальна сума заборгованості складає 13771 грн. 32 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. \~ Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 1600,00 грн. сплаченого судового збору. \~ Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково в розмірі заявлено тіла кредиту та відсотків по кредиту, в частині заявлених вимог щодо стягнення пені позов не визнала. Представник відповідача [PERSON] просила зменшити заявлений розмір пені як несправедливий, оскільки розмір пені в 10 раз перевищує, суму тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.10.2015 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON], укладений кредитний договір №151024-110908, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 1300,00 грн.. (а.с.4-5) Згідно п.3.1 кредитного договору відповідач зобов"язувалася своєчасно, в повному обсязі повернути позивачу отримані грошові кошти в розмірі 1300,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 780,00 грн., що разом складає 2080,00 грн. у строк до 22.11.2015 року (а.с.11-15). 24.11.2015 р., та 05.01.2016 р., відповідач сплатила відсотки за користування кредитом в сумі 832,00 грн., та 1085,00 грн., частково сплатив суму кредиту у розмірі 8,00 грн., та 192,72 грн., та пролонгувала договір строком до 24.12.2015 року, потім до 04.02.2016 року, при цьому зобов»язалася сплатити кредит у розмірі 2056,59 грн.. 08.04.2016 р., відповідач сплатила лише відсотки за користування кредитом в сумі 800,00 грн.. Згідно розрахунку, наданого позивачем заборгованість за кредитним договором від 24.10.2015 року станом на 1206.2017 року складає 13771 грн. 32 коп., з яких : 1099,28 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 771,30 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом;11900,74 грн.. пеня за договором. (а.с.16-21) Згідно\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст.1049 ЦК України, також передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтями 526,530 ЦК України, визначено, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк. У разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст.611 ЦК України). Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов'язання належним чином не виконує, суд вважає, що позов ТОВ "Служба миттєвого кредитування" у частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1099,28 грн. та заборгованості за процентами за користування кредитом у розмірі 771,30 грн. є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо вимог ТОВ "Служба миттєвого кредитування" про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, то суд виходять з наступного: Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Частиною 3 статті 551 ЦК України, передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тобто у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 ст.3, ч.3 ст.509 та частинах 1, 2 ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшувати. Як встановлено судом, заборгованість відповідача за кредитом складає 1099,28 грн. Позивачем за період з 24.10.2015 року по 12.06.2017 року було нараховано відповідачу пеню за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 11900,74 грн., Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Отже, приймаючи до уваги розмір завданих збитків, виходячи із засад справедливості та розумності, суд вважає, що розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, слід зменшити до 2000 грн., що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 3 вересня 2014 року по справі № 6-100цс14. Таким чином, позов ТОВ "Служба миттєвого кредитування"\~\~підлягає частковому задоволенню на суму 3870,58 грн., яка складається з наступного: 1099,28 грн. - основний борг; 771,32 грн. - проценти за договором; 2000 грн. - заборгованість пенею. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1600,00 грн. При цьому як розяснено судам у п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі якщо суд на підставі ч.3 ст.551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов»язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено. Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі, якому він був сплачений при зверненні до суду.

Outcome: partial