Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в Царичанський районний суд Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , Царичанської селищної ради, в якому, уточнивши позовні вимоги, просить: 1.Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №009795, зареєстрований 30.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0295, на підставі якого належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Авангард" розміром 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий саме на [PERSON] , 1931 р.н. (померла [INFO] ); 2. Визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] (помер [INFO] ), в розмірі 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі колишнього КСП "Авангард" с. Михайлівка Царичанського району Дніпропетровської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №009794, зареєстрованого 30.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0294, цільове призначеня -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та виданого на ім`я [PERSON] ; 3. Визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] (помер [INFO] ), в розмірі 3,58 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі колишнього КСП "Авангард" с. Михайлівка Царичанського району Дніпропетровської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №009795, зареєстрованого 30.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0295, цільове призначеня - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та виданого на [PERSON] , 1931 р.н. (померла [INFO] ), спадщину після якої прийняв [PERSON] (помер [INFO] ), але не оформив на себе. На обґрунтування своїх вимог у позовній заяві [PERSON] посилається на те, що вона є дочкою померлої [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 29.08.2001). За життя, як член КСП "Авангард" Царичанського району Дніпропетровської області, [PERSON] отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №009795 від 30.01.1997 року, зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0295. Але у вказаному сертифікаті замість " [PERSON] " було помилково вказано " [PERSON] ". Зазначає, що даний сертифікат був отриманий її мамою особисто на руки, як власником, про що свідчить підпис про його отримання у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП "Авангард", та що підтверджується листом Царичанської районної державної адміністрації від 15.06.2020 року №01-72-1444/0/384-20. З метою встановлення факту, що саме її мамі належить вищевказаний Сертифікат на право на земельну частку пай, її адвокатом Сенкевич В.І. було направлено запити до Царичанської селищної об`єднаної територіальної громади від 19.05.2021 №з-38/05-21 та до Відділу у Царичанському районі ГУ ДГК у Дніпропетровській області від 19.05.2021 №з-39/05-21. На відповідь у листі Царичанської селищної об`єднаної територіальної громади від 28.05.2021 року №1047 зазначено, що по Михайлівській сільській раді [PERSON] , [INFO] , проживала з 1991 року (згідно по господарської книги особовий рахунок № [NUMBER] ) включно по 2001 рік. По Михайлівській сільській раді Гартована Олена Борисівна з датою народження до 1978 року на території Михайлівської сільської ради з 1991 року і по 1997 рік не проживала. Листом від 01.06.2021 року №29-4-0.36-272/118-21 Відділу у Царичанському районі ГУ Держгеокадастру Дніпропетровської області їй було повідомлено, що гр. [PERSON] внесена до списку до Державного акту на право колективної власності на землю серія I-ДП №000006, який зареєстрований 18.05.1995 року по колишньому КСП "Авангард" Михайлівської сільської ради (на даний час Царичанська селищна рада) під номером 493. [PERSON] не внесена до списку до Державного акту на право колективної власності на землю по колишньому КСП "Авангрард" Михайлівської сільської ради. Станом на 01.01.2013 року земельна частка (пай) в натурі (на місцевості) не виділялася, державний акт на право власності на земельну ділянку по Михайлівській сільській раді гр. [PERSON] не видавався. Вказує, що згідно довідки Царичанської селищної ради Дніпропетровської області №544 від 05.12.2019 року, [PERSON] , 1931 р.н., була зареєстрована і постійно проживала в [ADDRESS] . На день смерті разом із нею постійно проживав її чоловік (а їй батько) - [PERSON] , 1927 р.н. Витягом з Державного реєструактів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00026399245 від 20.05.2020 року підтверджується факт реєстрації шлюбу 21.02.1951 року між [PERSON] та [PERSON] . З огляду на те, що [PERSON] померла [INFO] , тобто до 01 січня 2004 року , то правовідносини, що виникли регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На підставі даної норми [PERSON] фактично одноособово прийняв спадщину після померлої [INFO] [PERSON] , але за життя не оформив спадщину на себе. [INFO] [PERSON] помер. Згідно довідки Царичанської селищної ради Дніпропетровської області №1485 від 10.07.2020 року [PERSON] , 1927 р.н., був зареєстрований і постійно проживав в [ADDRESS] . На день смерті разом із ним ніхто не проживав. Стверджує, що у межах строку, визначеного законодавством, 22 листопада 2002 року вона подала заяву про прийняття спадщини після померлого [INFO] батька [PERSON] (спадкова справа №542, заведена 27.11.2002 року у Царичанській державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області). Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] вона звернулася до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом на все спадкове майно, проте отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.07.2020 року, оскільки при проведенні правового аналізу наданих документів, державним нотаріусом вбачалась розбіжність в іменах вказаних у документі та відсутність оригіналів документу, а саме: - у сертифікаті на право на земельну частку (пай) зазначено " [PERSON] ", а у свідоцтві про смерть " [PERSON] "; - відсутній оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] серії ДП №009794, зареєстрованого 30.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0294. Крім того, державним нотаріусом встановлено факт існування іншого спадкоємця - її рідної сестри [PERSON] . Посилається на те, що оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] серії ДП №009794, що був зареєстрований 30.01.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №0294 був втрачений, про що 14.02.2020 року було подано об`яву у газету "Приорільська правда", випуск №31 (10359) про втрату цього документа. Відповідно до п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Стверджує, що вона є спадкоємцем за законом всього майна і всіх прав після померлого [INFO] батька [PERSON] , який також фактично прийняв, але не оформив спадщину після померлої [INFO] дружини [PERSON] . У зв`язку з відмовою нотаріуса в оформленні їй права на спадщину вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені позовні вимоги визнає у повному обсязі, на спадкове майно не претендує. Представник відповідача Царичанської селищної ради у підготовче засідання не з`явився. Від Царичанського селищного голови Сумського Г.В. до суду надійшла заява про проведення підготовчого засідання без їхньої участі, позовні вимоги визнають. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч.1 ст. 82 ЦПК України). У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 206 ч.1 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ст. 206 ч.4 ЦПК України). Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно приписів ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності з ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши правові позиції сторін, перевіривши відповідність визнання позову відповідачами вимогам закону за відсутності загрози порушенню прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим та необхідним прийняти визнання відповідачами позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] ; інший спадкоємець за законом відповідач в справі [PERSON] спадщину після смерті батька не приймала і заявила, що не претендує на неї; інших осіб, які б мали право на обов`язкову частку в спадковому майні, не має; інші особи на це майно з дня смерті спадкодавця своїх претензій не заявляли. Обставини, викладені в позовній заяві, визнані відповідачами та знайшли своє підтвердження під час судового розгляду. Із встановлених обставин вбачається, що між сторонами існують правові відносини щодо набуття права власності на майно в порядку спадкування за законом, до яких повинні бути застосовані ст. ст. 328, 1216, 1218, 1261 Цивільного кодексу України. За викладених обставин, суд приходить до висновку про те, що наявні законні підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved