Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом до Коротичанської селищної ради, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6325157000:00:007:0004, загальною площею 0,0890 га, житловий будинок Літ. "А-1", житловий будинок Літ. "Б-1", літня кухня літ "В", сарай з погребом Літ. "Д.п", гараж з оглядовою ямою Літ. "Г.г", сарай Літ. "Е", вбиральня Літ. "Ж", теплиця Літ. "Л", літній душ Літ. "М", вигрібні ями Літ. "З", Літ. "Н", Літ. "О", огорожа Літ. "№1-3", колодязь Літ. "К", колонка Літ. "К1", вимощення Літ. "І", розташовані по [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що батькові позивачки [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] батько помер та після його смерті залишилось спадкове майно, а саме вищезазначений будинок. У встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] с заявою щодо прийняття спадщини. Мати позивача, [PERSON], відмовилась прийняти спадщину померлого чоловіка. 24.05.2013 року приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу [PERSON] позивачеві відмовлено в видачі Свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки згідно інформаційної довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» №71 від 15.03.2013 року, на земельній ділянці крім житлового будинку літ «А-1», загальною площею 53, 20 кв. м., розташовано житловий будинок літ. «Б-1», загальною площею 35,90 кв.м., побудований у 1986 році, право власності на який не переоформлено на [PERSON]. Зазначає, що на цей час позивач не може реалізувати своє право на спадкування інакше, як через звернення до суду. У судове засідання позивач не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглядати справу без участі позивача на підставі наявних у справі доказів. Відповідач надав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить розглядати справу без його участі. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. [PERSON] народилась [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, згідно з яким її батьками є [PERSON] та [PERSON]. 17 січня 1983 року [PERSON] укладено шлюб із [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 17 січня 1983 року, згідно з яким [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Батько позивача, [PERSON], помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 03 липня 2012 року. Згідно з листом приватного нотаріуса [PERSON] від 27.02.2014 року, 12 грудня 2012 року позивач звернулась до нього із заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] Мати позивача, [PERSON], відмовилась від прийняття спадщини після смерті чоловіка [PERSON] 12 грудня 2012 року, що також підтверджується листом приватного нотаріуса [PERSON] від 27.02.2014 року. На момент смерті [PERSON] до складу спадщини входило наступне майно - земельна ділянка кадастровий номер 6325157000:00:007:0004 загальною площею 0,0890 га, розташована по [ADDRESS], право власності [PERSON] на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ХР № 089176 від 17 листопада 2004 року, а також розташований на вказаній земельній ділянці житловий будинок літ «А-1» загальною площею 53, 20 кв. м, право власності на який підтверджується листом КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 13.03.2013 року № 71 та Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 01.03.2013 року. Згідно з листом КП «Харківське БТІ» від 13.03.2013 року, на земельній ділянці крім житлового будинку літ «А-1» загальною площею 53,20 кв.м, розташовано житловий будинок літ. «Б-1», загальною площею 35,90 кв.м., побудований у 1986 році, будівництво якого згідно Наказу Міністерства регіонального розвитку та ЖКГ від 08.01.2013 р. № 2 не вважається самочинним, але право власності на який не переоформлено на [PERSON]. Згідно з Технічним паспортом на вказане домоволодіння, на території домоволодіння є самовільно побудована літня кухня літ. В. Згідно з технічним висновком ФОП [PERSON] від 13.11.2013 року, арх. №213-11-13 враховуючи результати проведеного огляду основних будівельних конструкцій літньої кухні Літ. «В», розташованої за адресою: [ADDRESS], встановлено, що експлуатація можлива, дефектів в несучих конструкціях та фундаменті будівлі не встановлено. Технічний стан будівельних конструкцій в цілому забезпечує надійну експлуатацію та безпеку для життя і здоров'я мешканців. Технічні рішення, прийняті при будівництві відповідають вимогам діючих норм і правилам державних стандартів, санітарних та протипожежних норм. Листом від 24.05.2013 року приватного нотаріуса [PERSON] відмовлено позивачеві у видачі Свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки згідно інформаційної довідки КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» № 71 від 15.03.2013 року, на земельній ділянці крім житлового будинку літ «А-1», загальною площею 53, 20 кв. м., розташовано житловий будинок літ. «Б-1», загальною площею 35,90 кв.м., побудований у 1986 році, право власності на який не переоформлено на [PERSON]. Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 2 статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1273 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивач як дочка спадкодавця [PERSON] є спадкоємцем першої черги і у встановлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу. Статтею 376 ЦК України визначено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Як встановлено судом, земельна ділянка, на якій батьком позивача самовільно зведено літню кухню літ. «В», перебувала у його власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 17.11.2004 р. для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Згідно з технічним висновком від 13.11.2013 року, технічний стан будівельних конструкцій в цілому забезпечує надійну експлуатацію та безпеку для життя і здоров'я мешканців. Враховуючи, що позивачем у встановлений строк прийнято спадщину, до складу якої увійшло вищевказане майно, інших осіб, які є спадкоємцями, не виявлено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved