Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача просила суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 132 462, 33 грн. на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову послалася на те, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року по справі №757/44393/17-ц стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01 серпня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. 01 грудня 2020 року було видано довідку №19523 Бахмацьким районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східне міжрегіональне управління міністерства юстиції м. Суми, згідно якої заборгованість по виконавчому листу №757/44393/17ц від 10 грудня 2018 року виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частині всіх видів заробітку (доходів) з [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] станом на 01 грудня 2020 року складає - 37002 гривень 33 копійки. Загальна заборгованість перед [PERSON] , по сплаті аліментів на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] станом на 01 грудня 2020 року складає - 37002,33 грн. Через ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання дочки за вищевказаний період утворилась, у зв`язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 132 462, 33 грн. У подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь пеню у розмірі 53 83,08 грн., що складає суму заборгованості зі сплати аліментів. Крім того, позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просить суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь пеню у розмірі 69 906, 43 грн. за прострочення сплати аліментів на її утримання до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування цього позову зазначила, що 19 листопада 2018 року постановою Київського апеляційного суду по справі №757/44393/17-ц стягнуто зі [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01 серпня 2017 року та до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. 17 січня 2019 року було відкрито виконавче провадження у Дніпровському відділі ДВС ГТУЮ у м. Києві. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду, у останнього утворилась заборгованість зі сплати аліментів. Дніпровським відділом ДВС ГТУЮ у м. Києві було надано довідку розрахунок заборгованості, де станом на 31 січня 2019 року заборгованість становить 43039, 93 коп. Надалі за заявою відповіача виконавче провадження було передано до Бахмацького районного відділу ДВС Північно-Східне міжрегіональне управління міністерства юстиції м. Суми. 01 грудня 2020 року було видано довідку №19524 Бахмацьким районним відділом державної виконавчої служби Північно-Східне міжрегіональне управління міністерства юстиції м. Суми, відповідно до якої заборгованість по виконавчому листу №757/44393/17ц від 10 грудня 2018 року виданого Печерським районним судом м. Києва про стягнення аліментів по 1/6 частині всіх видів заробітку (доходів) з [PERSON] на утримання матері дитини [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , віку трьох років станом на 23 травня 2020 року складає - 69906,43 грн. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь суму пені за прострочення сплати аліментів, у розмірі 69906,43 грн., що складає суму заборгованості зі сплати аліментів. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 серпня 2021 року об`єднано в одне провадження цивільну справу № 757/54542/20-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання матері малолітньої дитини до досягнення дитиною трирічного віку, та цивільну справу № 757/54458/20-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Об`єднаній справі присвоєно № 757/54458/20-ц. У судове засідання представник позивачки не з`явився, про час ат місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, направив суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги пред`явлені позивачкою з урахуванням уточнення підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. В матеріалах справи наявний відзив відповідача на позов, відповідно до змісту якого відповідач у повному обсязі заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2018 року по справі №757/44393/17-ц стягнуто з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01 серпня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття. Також встановлено, постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року по справі №757/44393/17-ц стягнуто зі [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01 серпня 2017 року та до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. На підставі вищевказаних рішень, Печерським районним судом м. Києва були видані виконавчі листи, яку пред`явлені до примусового виконання. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка вказує, що з моменту пред`явлення виконавчих документів до виконання та на день подання зазначених позовів державними виконавцями вживались примусові заходи з метою виконання рішення суду. Так, державними виконавцями було винесено ряд постанов: про накладання арешту на майно та грошові кошти; про накладення штрафу; про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії. Також державним виконавцем не одноразово було подано позови до Бахмацького районного суду Чернігівської області для притягнення боржника [PERSON] до адміністративної відповідальності за несплату аліментів за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП. Проте, вчинення відповідних примусових виконавчих дій не надало жодного результату щодо спонукання відповідача здійснювати виконання рішення суду. В той же час, зазначає позивачка, відповідач свідомо, умисно не виконує рішення суду внаслідок чого, за ним утворилася заборгованість. Як вбачається з матеріалів справи, головним державним виконавцем Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східне міжрегіональне управління міністерства юстиції м. СумиВ.І. Кеда здійснено розрахунок заборгованості по аліментах Вих. № 7572/20.05.2021 р., згідно якого загальна заборгованість відповідача по аліментам на утримання дочки станом на 01 травня 2021 року складає 53583,08 грн. Крім того, відповідно до розрахунку Вих. № 7572/20.05.2021р.складенго головним державним виконавцем Бахмацького районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східне міжрегіональне управління міністерства юстиції м. СумиВ.І. Кеда, загальна заборгованість відповідача по аліментам на утримання позивачки до досягнення дитиною, [PERSON] , [INFO] , трирічного вікустаном на 23 травня 2020 року складає 69906,43 грн. Даних про те, що вказані розрахунки на момент вирішення даного спору оскаржені чи визнані необґрунтованим відповідачем та його представником суду не надано. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. В ході розгляду справи відповідачем не спростовано того факту, що заборгованість по аліментам сталася саме з вини відповідача. При цьому, із наявних у справі доказів вбачається, що розмір заборгованості із сплати аліментів був обчислений державним виконавцем відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», у боржника була можливість оскаржити його до суду у порядку, встановленому законом. Крім того, розрахунок державного виконавця містить відомості про суму заборгованості по аліментам, період за який вона виникла. Сторона відповідача не скористалася своїм правом на оскарження зазначених розрахунку та не надала суду будь-яких доказів стосовно його необґрунтованості чи неправильності. У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до роз`яснень, наведених в п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15 травня 2006 року № 3, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Враховуючи встановлені в ході судового розгляду справи обставини, беручи до уваги той факт, що відповідач, будучи достовірно обізнаний про існування судових рішень про стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання повнолітньої дочки та аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, аліменти не сплачував, доказів того, що існуюча заборгованість виникла з незалежних від нього причин не надав, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що заборгованість з аліментів виникла з його вини, у зв`язку з чим позивач набула права на стягнення неустойки (пені). Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 196 СК України У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1*1%*Q1)+(A2*1%*Q2)+……….(An*1%*Qn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічний правовий висновок міститься також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі Справа № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Враховуючи те, що з вини відповідача у останнього утворилась заборгованість зі сплати аліментів, позивач звернулася до суду із даним позовом про стягнення (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Як вбачається із наведеного позивачкою розрахунку, заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки станом на01 травня 2021 року складає 53583, 08 грн. Відповідно до розрахунку, розмір пені за несплату відповідачем аліментів складає 211 735, 57 грн. Заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, станом на 23 травня 2020 року складає 69906,43 грн. При цьому розмірі пені, нарахованої на вказану суму складає 272 939, 66 грн. З урахуванням вищенаведеного, суд погоджується з сумою розрахунками пені, наданим позивачкою до матеріалів позову, доказів на його спростування відповідачем також не надано. В той же час, ч. 1 ст. 196 СК України передбачено, що одержувач аліментів має право на стягнення пені у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Таким чином, з урахуванням ч. 1 ст. 196 СК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суми пені у розмірі 53583, 08 грн. та 69906,43 грн., які складають не більше 100 відсотків заборгованості зі сплати аліментів. Оскільки позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1681, 60 грн.

Outcome: approved