Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Позивачка звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, в якому просила суд: стягнути з відповідача ОСББ "СЕРЕДНЯ №49-А" на користь позивача [PERSON] матеріальну шкоду, завдану головою правління ОСББ "СЕРЕДНЯ №49- А [PERSON] під час виконання нею своїх трудових (службових) обов`язків, в розмірі 8 525,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот двадцять п`ять) гривень в якості витрат на медичне лікування; стягнути з відповідача голови правління ОСББ "СЕРЕДНЯ №49-А" [PERSON] Іванівни на користь позивача [PERSON] немайнову (моральну) шкоди в розмірі 20 000, 00 (двадцять тисяч) гривень, завдану неправомірними діями; зобов`язати відповідача голову правління ОСББ "СЕРЕДНЯ №49-А" [PERSON] не чинити дії, що будь-яким чином направлені на повне або часткове обмеження постачання квартири [ADDRESS] електричною енергією. В обґрунтування своєї позовної заяви [PERSON] посилається на те, що вона мешкає в квартирі [ADDRESS] , є членом ОСББ "СЕРЕДНЯ № 49-А" та вчасно сплачує всі комунальні послуги, в тому числі як користувач електричною енергією. 27 червня 2019 року повернувшись додому, позивачка виявила, що світло в її квартирі відключене від електропостачання, зокрема, зрізаний дріт електричної проводки, що забезпечує електропостачання саме в квартирі №13 , де мешкає позивачка. В зв`язку з цими обставинами, позивачка телефоном звернулась до голови правління ОСББ відповідача [PERSON] , яка роз`яснила їй, що це зроблено нею як головою правління ОСББ в зв`язку з боргами ОСББ "СЕРЕДНЯ №49-А" перед електропостачальною організацією. Позивачка зазначає, що борг позивача перед електропостачальною організацією відсутній повністю, що підтверджується листом АТ «Одесаобленерго» від 14.08.2019 року № Ц/110/03-852, що заборгованість за особовим рахунком за адресою позивача відсутня, припинення електропостачання персоналом Центрального РЕМ за вказаною адресою не виконувалось. [PERSON] пояснила відповідачу голові правління [PERSON] , що в неї відсутня будь-яка заборгованість за електроенергію і попросила полагодити електричні дроти, пошкоджені відповідачкою з незрозумілих причин, але чіткої відповіді не почула. Позивачка, стверджує, що внаслідок таких протиправних дій відповідача, що виразилися в обрізанні електричних дротів, що проводять електроенергію до квартири позивача, позивачі отримала гіпертонічна криза з загрозою інсульту. Вранці її забрала карета « Швидкої допомоги» і вона два дні, з 27.06.2019 року по 29.06.2019 року, перебувала на лікуванні в медичному закладі ТОВ «ДІМ МЕДИЦИНИ». У зв`язку з цим, позивачка понесла матеріальну шкоду в розмірі 8 525, 00 гривень за отримання медичної допомоги при лікуванні гіпертонічної кризи, яку позивачка пов`язує з неправомірним діями відповідача з відключення електроенергії. Окрім того, зазначеними протиправними діями відповідача голови правління ОСББ відповідача [PERSON] , позивачу завдано душевні страждання, які [PERSON] зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо позивача у зв`язку з пошкодженням її майна, у приниженні гідності позивача, коли відповідач не відповідала на її телефонні дзвінки та відновити подачу електроенергії в житло. Завдану моральну шкоду позивачка оцінює в розмірі 20 000, 00 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідачів в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце належним чином та своєчасно, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 6 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України, власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що підставами позову [PERSON] до голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Середня №49-А" [PERSON] , об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Середня № 49-А " про стягнення шкоди та зобов`язання не чинити певні дії, є обрізання електричних дротів, що проводять електроенергію до квартири під [ADDRESS] . Судом встановлено, що позивачка не є власником квартири під [ADDRESS] , що підтверджується Витягом №123952146 від 15.05.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та згідно якого власником квартири [PERSON] . Даний факт позивачка визнала та підтвердила у судовому засіданні. Судом встановлено, що позивачка не є членом ОСББ «СЕРЕДНЯ №49-А», оскільки не є власником квартири [ADDRESS] . Суд звертає увагу позивачки, що відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Також, судом встановлено, що в базі даних побутових споживачів Центрального РЕМ за адресою: [ADDRESS] Договір про користування електричною енергією під №10893213 укладено з АТ «Одесаобленерго» на ім`я власника квартири - [PERSON] . Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка [PERSON] є неналежним позивачем, оскільки вона не є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , та [PERSON] не укладала Договір про користування електричною енергією під № 10893213 з АТ «Одесаобленерго» про постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , у якій було перервано електропостачання. Згідно ч. 2, 3 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Отже, суд звертає увагу [PERSON] , що згідно ст. 391 ЦК України, лише власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, зокрема, зобов`язати когось не чинити дії, що будь яким чином направлені на повне або часткове обмеження постачання квартири під [ADDRESS] , електричною енергією, вимагати матеріальну та моральної шкоди. Виходячи із ст. 175 ЦПК, де йдеться про зміст позовної заяви, саме позивач встановлює відповідача у справі. Пред`являючи позовну заяву, позивач може зазначити відповідачем особу, яка не є носієм спірного обов`язку, тобто неналежного відповідача. При пред`явленні позову суд не може встановити, чи є позивач або відповідач належними сторонами, оскільки при пред`явленні позову вони є передбачуваними суб`єктами спірних матеріальних правовідносин і питання про їхню належність до справи вирішується тільки на підставі застосування норм матеріального права та з ураху\-ванням поданих доказів у справі. За загальним правилом, позов має пред`являтися до суду належним позивачем, тобто особою, яка має право вимоги за позовом, оскільки саме її права, свободи та інтереси порушені, оспорюються або невизнані та лише до належного відповідача - особи, яка повинна відповідати за позовом. Таке процесуальне право та обов`язок позивача та відповідача бути належним суб`єктом цивільних процесуальних відносин зумовлено матеріально - правовими відносинами, учасниками яких вони є. Належні сторони у цивільному процесі є носіями суб`єктивних прав та обов`язків, які складають зміст матеріально-правових відносин. Якщо судом буде встановлено, що позов пред`явлено неналежним позивачем, тобто тією особою, яка не має права вимоги, то суд не може на цій підставі відмовити позивачеві у відкритті провадження у справі чи закрити провад\-ження, оскільки такі підстави у цих нормах не передбачено. Суд, також, із власної ініціативи не може замінювати неналежного позивача, оскільки порушуватиметься такий принцип цивільного процесу, як диспозитивність. Суд має розглянути вимогу неналежного позивача по суті та ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову, оскільки неналежний позивач не має права вимоги. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. Згідно ст. 273 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Outcome: dismissed