Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що є спадкоємцем за заповітом [PERSON], яка є його двоюрідною бабусею і яка померла [INFO] року. Спадкодавиця була одинокою людиною та за життя залишила заповіт, яким заповідала все своє майно позивачу. До складу спадкового майна уввійшов житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] При зверненні до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час і місце слухання справи, повідомлена належним чином, надала письмову заяву де проти позову не заперечує та просить справу слухати у її відсутність. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмови докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, матеріалами справи встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Бортниківської сільської ради Фастівського району Київської області від 27.07.2015 року (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на майно, до складу якого уввійшов: житловий будинок [ADDRESS] Спадкодавець залишила заповіт від 21 серпня 2014 року посвідчений Кособоковою А.М., секретарем Бортниківської сільської ради Фастівського району Київської області, зареєстрований за №1, яким заповідала все своє майно позивачу (а.с.8). Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Стаття 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі чого Бігіч С.Ю. державний нотаріус Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області, надав відповідь (лист №826/02.14 від 05.10.2016 року) про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно в зв"язку з відсутністю у спадкоємця оригіналу правовстановлюючих документів (а.с.10). Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою. Як вбачається з Довідки №1327 від 04.10.2016 року КП "Фастівське Бюро технічної інвентаризації" станом на 01.01.2013 року житловий будинок [ADDRESS] по праву приватної власності не зареєстрований. Первинна інвентаризація домволодіння Фастівським БТІ була проведена 23.07.1990 року на ім"я [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем. Перевіряючи доводи позивача судом з"ясовано, що за заповітом [PERSON] заповідала все належне їй майно позивачу. Відповідно до Технічного паспорту на житловий індивідуальний жилий будинок по [ADDRESS] власником вказаного будинку зазначено [PERSON] Як зазначено в правових позиціях Вищого Спеціалізованого Суду України, які є обов"язкові для всіх судів України (інформаційний лист №10-1387/0/4-12д від 27.09.2012 року "Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування") право власності на збудоване до набрання чинності Законом "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження. Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об"єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. Таким чином спадкодавиця набула права власності на вказаний житловий будинок в порядку, який діяв на час його спорудження (1928 року), як член колгоспного двору і яким не передбачалося обов"язкової державної реєстрації цього майна. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved