Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Василівська сільська рада Захарівського району Одеської області про встановлення фактів проживання однією сім'єю та належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що його рідна тітка [PERSON], яка померла [INFO] року, до дня своєї смерті проживала за адресою: [ADDRESS] Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП " ім.Шевченко", розміром 7,0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), яке належало спадкодавеці на підставі сертифіката серії [NUMBER] виданого Фрунзівською районною державною адміністрацією 15.07.1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 394. Однак при внесенні персональних данних до даного сертифікату було допущено помилку в написанні її по - батькові замість [PERSON] вказано [PERSON] Заявник звернувся до державного нотаріуса Захарівської районної державної нотаріальної контори Головного управління юстиції в Одеській області з заявою про прийняття спадщини та отримання Свідоцтва про право на спадщину, що належало [PERSON], померлої [INFO] року. На підставі поданої ним заяви, державним нотаріусом зазначеної вище державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу за номером 219/2018, але у видачі свідоцтва про право на спадщину постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.09.2018 року йому було відмовлено у зв'язку з необхідністю підтвердження факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] та розбіжністю по-батькові спадкодавця в поданих документах, так як в сертифікаті по-батькові спадкодавця вказано як [PERSON], а в усіх інших документах як " [PERSON]". Тому, заявник змушений звернутися до суду з даною заявою. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Василівської сільської ради Захарівського району Одеської області надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує, так як сільській раді відомо, що [PERSON] є спадкоємцем після померлої [PERSON], оскільки проживав з нею однією сім'єю. Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Свідок [PERSON] суду пояснив, що добре знає заявника, так як є його сусідом. Підтверджує, що його рідна тітка [PERSON] дійсно проживала разом із ним до дня смерті. Так як у неї більше рідних не було, то [PERSON] доглядав її, проводив поховання коли вона померла. Свідок [PERSON] дала суду аналогічні пояснення. Згідно копії витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі від 29.09.2018 року, державним нотаріусом Захарівської районної державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 219/2018 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] року. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, [PERSON], [INFO], померла [INFO] року, про що було зроблено актовий запис №4. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.12.1967 р., [PERSON], народилася [INFO] р. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.03.1954 р., [PERSON], народився [INFO] р. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 05.10.2017 року, [PERSON], помер [INFO] року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.03.1954 р., [PERSON], народився [INFO] р. Батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 15.07.1996 р., [PERSON], належить право на земельну чатку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП " ім.Шевченко", розміром 7,0 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). Згідно довідки Василівської сільської ради Захарівського району Одеської області № 417 від 15.08.2018 року, виданої [PERSON] про те, що його тітка [PERSON], яка померла [INFO] року, дійсно постійно проживала і була зареєстрована до дня своєї смерті в будинку [ADDRESS] У житловому будинку за вище вказаною адресою крім [PERSON] на день її смерті був зареєстрований та постійно проживав її племінник [PERSON]. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.09.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з необхідністю підтвердження факту проживання однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] та розбіжністю по-батькові спадкодавця у поданих документах, так як в сертифікаті по-батькові спадкодавця вказано як [PERSON], а в усіх інших документах як " [PERSON]". Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю. У п. 21 вищевказаної Постанови зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї») визначено таку обов'язкову ознаку члена сім'ї, як ведення спільного господарства. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту постійного проживання заявника [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та факту належності [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] виданого Фрунзівською районною державною адміністрацією 15.07.1996 року на ім'я [PERSON].

Outcome: approved