Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

Представник АТ «ОТП Банк» до суду з позовом до (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 21 497, 91 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору №2014095317 від 01.12.2016 укладеного між АТ «ОТП Банк» та Відповідачем остання отримала кредит у розмірі 30 000,00 грн. Підставою позову є те, що Відповідач умови кредитного договору не виконує, позивач просить стягнути з неї заборгованість, яка утворилась станом на 05.12.2019 року, в сумі 21 497,91 грн. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просить провести розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення суду у разі неявки відповідача. Відповідно до вимог ч.6, 10 ст.187 ЦПК України судом було надіслано запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання перебування такої фізичної особи. Згідно отриманої судом інформації, було встановлено, що відповідачка зареєстрована [ADDRESS] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, шляхом повідомлення за зареєстрованим місцем проживання. Згідно з ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, виконуючи вимоги ст. 280 ЦПК, враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подав відзив та позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.12.2016 22 березня 2018 року між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №2014095317, відповідно до п.1.1. банк надав Позичальнику споживчий кредит в розмірі 30 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Згідно зі ст.526, ст.527ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Крім того, згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). АТ "ОТП Банк" свої зобов`язання за вказаним кредитним договором стосовно надання кредиту виконав, надавши відповідачу кредит, а Відповідач в порушення умов договору зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим у нього перед позивачем утворилася заборгованість. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом строк. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1ст. 625 ЦК України). 30.07.2019 на адресу [PERSON] була надіслана вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань. Відповідач підтверджень виконання вимоги не надав. Таким чином, заборгованість [PERSON] перед АТ "ОТП Банк"станом на 05.12.2019 року складає 21 497 грн., а саме: 11 788, 92 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 869, 67 грн. - сума заборгованості по відсоткам, 8 814, 32 грн. - сума заборгованості за комісіями, плата за пропуск платежів -25, 00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором. Оскільки розрахунок заборгованості по кредиту проведений позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов укладеного кредитного договору, відповідачем не спростований, а тому вказаний розрахунок приймається судом до уваги. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №2014095317 від 01.12.2016 року з відповідача в сумі 21 497, 91 грн. підлягають до задоволення як такі, що підтвердженні матеріалами справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та не спростовані належними та допустимими доказами відповідачем. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 1921 грн..

Outcome: approved