Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором в сумі 37291,20 грн. та судові витрати в сумі 372,91 грн., мотивуючи тим, що 11.12.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] було укладено кредитний договір № K2XRRC04890014, за яким банк надав йому кредит у розмірі 3903,90 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на термін 12 місяців по 11.12.2008 р. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії та інших витрат. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу [PERSON] кредит у розмірі 3903,90 грн. У зв"язку з тим, що відповідач порушив зобов"язання за кредитним договором, тому станом на 17.04.2014 року утворилася заборгованість на загальну суму 37291,20 грн. Представник позивача по дорученню Руденко Р.В. звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи без його участі, в своїй письмовій заяві просив позов задовольнити, стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором та судовий збір. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнає в частині нарахованої пені, розмір нарахованої пені просить зменшити відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, в іншій частині позов визнає. Надав до заяви суду копію паспорта та копію ідентифікаційного коду. На підставі вищевикладеного, суд ухвалив провести розгляд справи без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню частково на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. 11.12.2007 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" і [PERSON] було укладено кредитний договір № K2XRRC04890014, за яким банк надав йому кредит у розмірі 3903,90 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на термін 12 місяців по 11.12.2008 р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобов»язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (а.с.20). Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) Тарифами складає між ним і банком кредитно-заставний договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Відповідно ч.1 ст.259 ЦК України, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ст.259 ЦК України, договором встановлена позовна давність за вимогами стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за Договором тривалістю 5 років, (п.5.5. Умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), що діяв на час підписання заяви). Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і сплату кредиту проводив до 11.12.2008 року(а.с.5-6). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 17.04.2014 року (згідно розрахунку заборгованості за договором) має заборгованість 37291,20 грн., що складається відповідно до розрахунків позивача, з: заборгованості за кредитом в сумі 3854,80 грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом в сумі 270,35 грн.; заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 749,52 грн.; пені за несвоєчасне виконання умов договору в сумі 30164,57 грн.; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: штрафу (фіксованої частини) в сумі 500 грн.; штрафу (процентної складової) в сумі 1751,96 грн. Згідно ч.1 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Частиною 5 статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначено або визначено моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явлення вимоги про виконання зобов'язання. Сплив позовної давності є підставою для відмови в позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.5 ст.267 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесенням ним рішення, проте в матеріалах справи відсутня заява відповідача про застосування строків позовної давності. Відповідно до ч.4 ст.631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Суд приходить до переконання, що належного виконання договору відповідач не здійснив, а відтак зобов'язання не припинилося. Оскільки відповідачем [PERSON] не виконано належним чином умов договору, тому з нього на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за договором, що складається з: заборгованості за кредитом; заборгованості по відсоткам за користування кредитом; заборгованості по комісії за користування кредитом; пені за несвоєчасне виконання умов договору; штрафу (фіксованої частини) та штрафу (процентної складової). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам передбачено відповідальність за порушення зобов'язання, а саме: пеня та штраф. Так, п.5.1 передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов»язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних умов, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язаний сплатити банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Згідно п.5.3 при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором, більше ніж за 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Позовні вимоги є належними та підлягають до часткового задоволення з тих підстав, що нарахована по договору пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором значно перевищує розмір збитків - розмір заборгованості за кредитом. Так, відповідно до ч.3 ст.551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідач позов визнав частково, не погоджуючись на розмір пені та просив її зменшити. Встановлено, що заборгованість за кредитом становить 3854,80 грн., а пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором становить 30164,57 грн., що значно перевищує суму боргу за кредитом, тому

Outcome: partial