Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, вказуючи, що працювала у філії управління з 14 серпня 2012 року. З 11 червня 2016 року була переведена на посаду економіста 1 категорії служби роздрібного бізнесу. Відповідно до наказу № 479-к від 05 вересня 2017р. позивачку звільнено та видано трудову книжку, в якій причиною звільнення зазначено «Звільнення у звязку із втратою довір*я, згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України». Позивачка зазначає, що відповідно до п.2 ст. 41 КЗпП України передбачено декілька умов, настання яких дозволяє роботодавцю застосувати вказану норму, як підставу для звільнення. Вказана норма передбачає обмежене коло осіб (працівники, які безпосередньо обслуговують грошові цінності; товарні цінності; культурні цінності), до яких можливо застосувати вказану підставу звільнення, якщо покладання обовязків на працівника з обслуговування грошових, товарних чи культурних цінностей підтверджено документально. Вона, працюючи на посаді економісті 1 категорії служби роздрібного бізнесу, ніяких грошових або товарних цінностей не одержувала під звіт та безпосередньо ніяких дій щодо прийняття, збереження, транспортування, розподілу вказаних грошових або товарних цінностей не виконувала, оскільки це не входило до її службових обовязків. Вважає, що вина у випадку звільнення з таких підстав має бути доведена компетентним органом, а результати службового розслідування, проведеного відповідачем, з висновками якого вона не згодна, не можуть тягнути її звільнення за втратою довір*я. Факт незаконного звільнення із внесенням до трудової книжки запису «Втрата довіри» задав позивачці душевні хвилювання та порушив повсякденний стабільний порядок життя, вимусив звернутись за адвокатською допомогою, на оплату якої була вимушена відривати сімейні кошти, шукати заробітки для забезпечення родини, що завдало позивачці моральну шкоду. Враховуючи викладене, позивачка [PERSON] просила визнати незаконним та скасувати наказ про її звільнення № 499-к від 05 вересня 2017 року, поновивши її на посаді економіста 1 категорії служби роздрібного бізнесу у філії Донецьке обласне Управління ПАТ «Державний ощадний банк України», зобов*язати відповідача сплатити на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 05 вересня 2017 року, а також стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., вирішити питання про судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі, вказуючи, що у відповідача не було підстав до звільнення позивачки, так як особисто вона цінності вона не обслуговувала, не тримала в руках та не видавала платіжні картки, лише оформлювала документи, її діями збитки не завдані. Свою роботу позивачка виконувала так, як їм роз*яснювали, зауважень до неї не було. Клієнти зверталися за перевипуском карток особисто, позивачка оформлювала документи, а заяви у їх відділенні від клієнтів відбирали касири при видачі карток. Фотофіксація проводилася по тих клієнтах, які відкривали рахунки. Вважали, що винність дій позивачки не доведена, так, телефонні дзвінки клієнтам, здійснені у ході службової перевірки, не є доказом провини, вони самі телефонували таким особам та через неспокійний час клієнти відмовляються розмовляти телефоном, ухиляються від відповідей. На їх думку, проведена відповідачем перевірка має фіктивний характер. Неправомірне звільнення за втратою довір*я завдало позивачці душевних хвилювань, зайвих клопоту та турбот, що вплинули на організацію її життя. Такий запис у трудовій книжці позбавляє позивачку можливості знайти іншу роботу. Просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, підтримавши письмові заперечення (а.с. 28-30) та письмові пояснення (а.с.111-118), та пояснив, що 11 червня 2016 року згідно наказу № 142-к від 06 червня 2016 р. [PERSON] переведено на посаду економіста І категорії, що виконує функції менеджера по роботі з клієнтами роздрібного бізнесу служби роздрібного бізнесу територіально відокремленого без балансового відділення ІІІ типу № 10004/069 філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» у звязку з чим була ознайомлена з посадовою інструкцією та було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Таким чином, позивачка [PERSON] працювала з цінностями, несла обовязки щодо їх збереження та повинна була дотримуватись встановлених правил поводження з ними. Крім того, представник відповідача зазначив щодо порушень при роботі з цінностями з боку [PERSON], що в результаті проведення службового розслідування [PERSON] за період з 08 лютого 2017 р. по 06 липня 2017 р. було встановлено, що перевипуск платіжних карток з порушенням Порядку № 196, які полягають у наступному: - відсутні заяви клієнтів про перевипуск платіжної картки (додаток 10 до Порядку № 196), що свідчить про порушення п. 5.1.5 Порядку № 196; - усі платіжні картки, які перевипускались, належали до іншого ТВБВ. Також, перевипущені картки у кількості 8 шт. належали до ТВБВ, які знаходяться на непідконтрольній Українській владі території, а саме, не було здійснено перебранчування карткового рахунку, чим порушено вимоги листа № 27-7/0420 філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 27 лютого 2015 р. «Щодо обслуговування клієнтів філій Луганського та Донецького обласних управлінь» (а.с. 28-29), що свідчить про порушення [PERSON] встановлених у банку правил поводження з матеріальними цінностями, зокрема, банківськими платіжними картками (а.с.29 зворот). Крім того, представник відповідача у письмових запереченнях та письмових поясненнях зазначив, що важливим фактором при прийнятті роботодавцем рішення про необхідність звільнення [PERSON] слугувало наступне. В ході службового розслідування було здійснено телефонні дзвінки всім клієнтам, по рахункам яких [PERSON] було зроблено перевипуск платіжних карток. В результаті цих заходів встановлено, що 4 осіб не підтвердили перевипуск картки. Зазначене достовірно свідчить про те, що перевипуск картки було зроблено працівником банку не лише з порушенням встановлених процедур, а і без фактичної присутності клієнта. При цьому, неправомірні дії [PERSON] при перевипуску платіжних карток призвели до списання грошових коштів з рахунків цих клієнтів, зокрема, комісійної винагороди. Це, у свою чергу, створює загрозу для банку виникнення в майбутньому майнових претензій таких клієнтів та необхідності відшкодування завданої їм шкоди (а.с.29 зворот). Винними діями позивача [PERSON], які стали підставою для втрати довір*я до неї з боку роботодавця, були доведені порушення порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 березня 2012 р. № 196 зі змінами та доповненнями (далі-Порядок № 196) та інших нормативних документів банку. Враховуючи усі порушення, які були порушені в роботі [PERSON] на займаній посаді і знайшли своє підтвердження в матеріалах службових розслідувань, копії яких було надано суду, АТ «Ощадбанк» було зроблено відповідні висновки і вона була звільнена з підстав втрати довір*я (а.с.117). Вважає, що позивачем не надано жодних доказів, щодо понесення ним моральних чи фізичних страждань внаслідок протиправних дій відповідача, не надано доказів у підтвердження того, що саме дії відповідача спричинили моральні страждання (а.с.30). Банк приймаючи рішення про звільнення [PERSON] з підстав втрати довір*я до неї, діяв виключно в рамках чинного законодавства, врахувавши усі порушення з боку позивача, що підтверджується матеріалами службового розслідування. Таким чином, усі ствердження позивача щодо понесення ним моральних страждань внаслідок протиправних дій відповідача безпідставні та необґрунтовані (а.с.118). З*ясувавши позицію позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши надані докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.ч. 1, 6, 7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно зі ст. 5-1 КЗпП України визначено, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] (а.с.7-8) народилась 28 вересня 1992 року у м. Костянтинівка Донецької області, згідно сторінки паспорту з відміткою про місце проживання зареєстрована у [INFO] (а.с.8), перебувала у трудових правовідносинах з Філією Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» з 14 серпня 2012 року по 05 вересня 2017 року, була звільнена згідно наказу № 479-к від 05 вересня 2017 року на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України у звязку з втратою довір*я, як це вбачається з трудової книжки позивачки серія АА № 359556 від 14 серпня 2012 року (а.с. 9), копії наказу № 479-к від 05 вересня 2017 року (а.с. 34, 62). Як вбачається з копії наказу ПАТ «Державний ощадний банк України» філія Донецьке обласне управління № 142-к від 06 червня 2016 р. (а.с.32, 56) у звязку зі змінами в організаційній структурі переведено [PERSON], прийняту на посаду контролера-касира ТВБВ № 10004/069 (ІІІ-Б типу), на період відпустки по догляду за дитиною [PERSON], на посаду економіста І категорії служби роздрібного бізнесу ТВББВ № 10004/069 (ІІІ типу), з 11 червня 2016 року, з посадовим окладом 2 950,00 грн. на місяць. Згідно посадової інструкції економіста І категорії, що виконує функції менеджера по роботі з клієнтами роздрібного бізнесу, територіально відокремленого без балансового відділення ІІІ типу № 10004/069 філії Донецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (а.с.35-38, 58-61) до завдань та обовязків якого входить: приймати документи на оформлення банківської платіжної картки та відкриття карткового рахунку, консультує клієнта щодо заповнення заяви-анкети (п.2.69, а.с. 37); процедурно виконувати роботи для відкриття карткових рахунків в АБС. Здійснювати формування та підписання договорів з клієнтами в межах власних повноважень (п. 2.71, а.с.37); здійснювати оформлення додаткових платіжних карток та послуг по рахунках (WEB банкінг/СМС інформування) (п. 2.72); забезпечення проведення чергового та позачергового перевипуску банківських платіжних карток (п.2.73); взаємодія з клієнтом щодо своєчасного отримання картки (п. 2.74); отримання від клієнтів заяви на закриття карткових рахунків, вилучення платіжної картки та передача її для знищення в підрозділ банківської безпеки (п.2.77), тощо (а.с.37). Як вбачається з договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність укладеного 11 червня 2016 року між Філією Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] (а.с. 33, 57) за яким остання зобовязується: а) обережно поводитися з переданими йому на зберігання або інші цілі матеріальними цінностями і вживати заходів щодо запобігання шкоди; б) своєчасно повідомляти адміністрацію установи банку про всі обставини, що загрожують безпеці зберігання довірених йому цінностей; в) суворо дотримуватись встановлених правил здійснення операцій з цінностями і їх зберігання; г) не розголошувати ніде, ніколи і ні за яких обставин відомі йому операції щодо зберігання цінностей, їх відправки, перевезення, охорони, сигналізації, а також службові доручення щодо каси. Відповідно до висновку комісії з проведення службового розслідування від 05 вересня 2017 року (а.с.64-73) проведеного на підставі наказу філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 07 серпня 2017 р. № 1854 (а.с.63), утворено комісію для проведення службового розслідування на виконання наказу № 1835 від 04 серпня 2017 р. «Про заходи за результатами службового розслідування по ТВБВ № 10004/0570» за фактом порушень та з метою встановлення фактів щодо дотримання нормативних документів банку при перевипуску платіжних карток верифікації при обслуговуванні клієнтів працівниками в ТВБВ №№1004/0063, 10004/0229, 10004/0271, 10004/0275, 10004/0282, 10004/0290, 10004/0570, 10004/0574 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», за період з 14 лютого 2017 року по 07 серпня 2017 р. [PERSON] економістом І категорії служби роздрібного бізнесу ТВБВ № 10004/069 було пере випущено 46 платіжних карток з порушенням вимог п. 5.1.5 порядку № 196 року, а саме відсутня заява клієнта про перевипущені картки в кількості 8 шт. належать до ТВБВ, які знаходяться на непідконтрольній Українській владі території, а саме не було здійснено перебранчування карткового рахунку, чим порушено лист № 27-7/0420 філії ДОУ АТ «Ощадбанк» від 27 лютого 2015 р. «Щодо обслуговування клієнтів філій Луганського та Донецького обласних управлінь». В телефонній розмові 4 клієнта не підтвердили перевипуск картки, у звязку з чим слід вважати, що було порушено порядок проведення ідентифікації згідно з п. 3.17 програми № 882 (а.с.68). Загальна сума видаткових операцій по платіжним карткам клієнтів, які не підтвердили перевипуск картки, не відповіли на дзвінок, по яким телефон належить іншій особі, телефон поза зоною досяжності та по яким відсутній телефон складає 438 919, 16 грн. (а.с.68 зворот). На підставі вищевикладеного комісія вважає за необхідне запропонувати начальнику регіонального управління вжити наступні заходи за порушення вимог п. 5.1.5 порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк», від 28 березня 2012 р. № 196 зі змінами, п. 3.17 Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів АТ «Ощадбанк», затвердженої постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05 жовтня 2015 р. № 882, п.п. в) п. 1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, , які свідчать про порушення правил поводження з матеріальними цінностями, економіста І категорії службово-роздрібного бізнесу ТВБВ № 1004/0004/069 рекомендовано до звільнення з підстав втрати довір*я (п.2 ст. 41 КЗпП України) (а.с. 72 зворот), з чим ознайомлена [PERSON] 05 вересня 2017 р. (а.с.73 зворот). Як вбачається з копії наказу начальника управління філії - Донецьке обласне управління ПАТ "Державний ощадний банк України" за № 479-к від 05 вересня 2017 року (а.с. 62), позивачку [PERSON] звільнено з посади економіста І категорії служби роздрібного бізнесу ТВБВ № 10004/069 філії - Донецьке обласне управління АТ "Ощадбанк" 05 вересня 2017 року у зв*язку із втратою довір*я, згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України. Крім того, в обґрунтування заперечень проти позову представник відповідача надав письмові пояснення (а.с.111-118) в яких зазначив, що відповідно до акту документальної ревізії ТВБВ № 10004/069 ІІІ типу філії Донецьке обласне управління ПАТ «Державний Ощадний банк України» (а.с.124-138) ревізійний період з 01 липня 2016 р. по 01 червня 2017 р. проведеною перевіркою операцій з використанням банківських платіжних карток, під час якої перевірено 40 карткових карткових рахунків фізичних осіб на дотримання порядку перевипуску на новий строк шляхом звернення клієнтів у ТВБВ та надання письмових заяв щодо перевипуску платіжних карток. Зауважень не встановлено. Таким чином, [PERSON] під час перевипуску платіжних карток в ревізуємий період, була обізнана та повністю дотримувалася вимог Порядку № 196 у звязку з чим, її твердження про необізнаність щодо необхідності відбирати заяви не відповідають дійсності. Зазначив, що під час проведення ревізії була проведена вибіркова перевірка рахунків, при цьому перевірені рахунки, порушень по яким не встановлено, не співпадають з рахунками, порушення по яким встановлені під час службового розслідування. Номера рахунків відображені в Додатку 5 (а.с. 123). Одночасно, представник відповідача зазначив, що порушення в роботі [PERSON] виявлені після проведення службового розслідування та банком було подано відповідну заяву до правоохоронних органів, відповідно до якої 12 вересня 2017 р. відкрито кримінальне провадження за № 42017050000000718. Матеріалами вказаного кримінального провадження достовірно встановлено, що на ім*я Чаликіна, який помер 17 березня 2017 р. [PERSON] було здійснено перевипуск платіжної картки, що мало місце 17 липня 2017 р., тобто через чотири місяці з дня його смерті. Маючи достовірно встановлений факт перевипуску платіжної картки [PERSON] після його смерті, є достатні підстави вважати, що інші 4 особи, які під час телефонних перемовин в рамках проведеного службового розслідування не підтвердили факт перевипуску своїх платіжних карток, вказаний перевипуск карток не замовляли, до відділення не звертались, будь-яких заяв на розпорядження своїми картками не надавали (а.с.111-112). Таким чином, здійснивши перевипуск платіжних карток без фактичної присутності клієнтів та без їх особистого розпорядження, [PERSON] самовільно розпорядилася як платіжною карткою, яка в системі АТ «Ощадбанк» є матеріальною цінністю так і грошима на рахунках клієнтів (а.с.113). Платіжна картка є матеріальною цінністю та у системі АТ «Ощадбанк» встановлені спеціальні правила поводження з такими цінностями, відповідно до чого, будь-які операції з платіжною карткою є операціями по обслуговуванню матеріальних цінностей (а.с.115). Щодо списання коштів з карткового рахунку клієнта представник відповідача зазначив, що відсутність заяв клієнтів дають можливість стверджувати про те, що клієнти не надавали банку відповідних розпоряджень (доручень) щодо списання коштів з їх карткових рахунків. Під час перевипуску платіжної картки на новий строк, відповідальний працівник банку [PERSON] не надавши клієнтам на підпис вказані заяви фактично позбавила їх можливості розпоряджатися своїми коштами та самовільно, без відповідної згоди власників, розпорядилася їх коштами, що призвело до списання коштів у розмірі 60,00 грн. з карткового рахунку кожного з них (а.с.116; 140-146) Як вбачається з пояснювальної записки [PERSON] від 29 серпня 2017 р. наданої на ім*я начальника Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] (а.с.75), [PERSON] були перевипущені з порушенням вимог (п. 5.1.5 Порядку № 196) платіжні картки до інших РУ (згідно додатку) за зверненням клієнта до відділення. Заяви про пере випуск платіжних карток не відібрані та не внесено в журнал реєстрації клієнтів інших РУ за його відсутності, по неуважності. У відділенні багато клієнтів та був прийом пакетів документів для енергокредитів та видачі енергокредитів. Журнал реєстрації заяв клієнтів інших РУ заведено 28 серпня 2017 р. Зобов*язалась викликати клієнтів до відділення та відібрати належний пакет документів та провести ідентифікацію клієнтів, а також не допускати даних порушень. Згідно наказу Філії Донецьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» № 940 від 24 квітня 2017 р. «Про заходи за результатами службового розслідування по ТВБВ №№ 10004/069, 1004/0229, 10004/0271, 10004/0275, 10004/0282, 10004/0290, 10004/0570, 10004/0574 (а.с.76-77) на підставі висновку комісії з проведення службового розслідування від 05 вересня 2017 р. за результатами службового розслідування згідно наказу № 1854 від 07 серпня 2017 р. «Про утворення комісії з проведення службового розслідування за фактами порушень у ТВБВ №№ 10004/069, 1004/0229, 10004/0271, 10004/0275, 10004/0282, 10004/0290, 10004/0570, 10004/0574» ретельної перевірки інформації щодо перевипуску платіжних карток клієнтів до ТВБВ інших РУ співробітниками філії-Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» та з метою упередження виникнення подібних випадків у майбутньому - відділу кадрового адміністрування ([PERSON]Є.) підготувати до 05 вересня 2017 р. проект наказу з особового складу про звільнення з підстав втрати довір*я (п. 2 ст. 41 КЗпП України) за порушення вимог п. 5.1.5 Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 березня 2012 р. № 196 зі змінами, п. 3.17 Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів АТ «Ощадбанк», затвердженої постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05 жовтня 2015 р. № 882, п.п в) п. 1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, які свідчать про порушення правил поводження з матеріальними цінностями, економістом І категорії служби роздрібного бізнесу ТВБВ № 10004/069 [PERSON] та ін. (а.с.77). За змістом ч.2 ст.41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках, в т.ч., винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Для розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КзпП України потрібна наявність таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл і та ін.); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір'я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу. В абзаці другому пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", роз*яснено, що звільнення з підстав втрати довір'я може бути визнано обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і та ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання, чи відноситься позивач до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суду в кожному конкретному випадку необхідно з'ясувати: чи становить виконання операцій, що пов'язані з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов'язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей. Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, це особи, які одержують їх під звіт. Висновки такого змісту містяться в постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 р. (справа №6-104 цс-14). З матеріалів справи вбачається, що позивачку звільнено за втратою довір*я на підставі висновків службового розслідування від 05 вересня 2017 року, з приводу зокрема порушення [PERSON] п. 5.1.5 Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28 березня 2012 р. № 196 зі змінами, п. 3.17 Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів АТ «Ощадбанк», затвердженої постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05 жовтня 2015 р. № 882, п.п. в) п. 1 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. З висновків службової перевірки та наказу про звільнення вбачається, що саме з порушенням договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, посадової інструкції позивачкою відповідач пов*язував її звільнення, вважаючи, що такі дії [PERSON] дають підстави для звільнення її у зв*язку з втратою довір*я. Як зазначено у даному висновку, на підставі аналізу вимог нормативних документів АТ «Ощадбанк» з питання обліку банківських платіжних карток комісія дійшла висновку, що банківська платіжна картка є матеріальною цінністю та у системі АТ «Ощадбанк» встановлені спеціальні правила поводження з такими цінностями. Такий висновок ґрунтується на аналізі норм Положення про порядок відкриття та обслуговування карткових рахунків в установах АТ «Ощадбанк», Інструкції з організації касової роботи та здійснення касових операцій в установах АТ «Ощадбанк», Плану аналітичних рахунків Ощадбанку (а.с. 64-72). Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який визначає загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків (далі - платіжні системи) в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлює відповідальність суб'єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами, у п. 1.27 ст. 1 встановлює, що платіжною карткою є - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що з таким висновком відповідача не можна погодитися, виходячи з того, що поняття банківської платіжної картки як матеріальної цінності прямо на законодавчому рівні не визначено, тому такі доводи відповідача є необґрунтованими. Крім того, серед функцій, що складають основний зміст трудових обов*язків економіста І категорії відділу служби роздрібного бізнесу Філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» ТВБВ № 10004/066 ІІІ типу згідно посадової інструкції (а.с. 35-38, ) не вбачається безпосереднє виконання обслуговування грошових та товарних цінностей. Доказів у підтвердження того, що позивачка отримувала грошові та товарні цінності під звіт стороною відповідача суду надано не було. Як встановлено у судовому засіданні, з позивачкою укладено договір про повну матеріальну відповідальність щодо обережного поводження з переданими їй на зберігання або на інші цілі матеріальними цінностями та вживання заходів щодо запобігання шкоди, судового дотримання встановлених правил здійснення операцій з цінностями і зберігання. В той же час, із змісту Переліку посад та робіт, заміщуваних або виконуваних працівниками, з якими підприємством укладені договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих ним для зберігання, обробітку, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, затвердженого постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань та Секретаріату ВЦР профспілок від 28.12.1977р. №447/24, із змінами та доповненнями, вбачається, що посада економіста або виконувана ним робота не внесена до цього переліку. За таких обставин відсутні правові підстави вважати, що позивачка є працівником, який безпосередньо зайнятий обслуговуванням грошових та товарних цінностей. Підставою для звільнення [PERSON] за ч.2 ст.41 КЗпП України слугували висновки службового розслідування, що само по собі не є безумовною підставою для застосування роботодавцем таких наслідків як звільнення працівника у зв*язку з втратою довіри, за умови, що такий працівник не є особою, яка безпосередньо обслуговує товарно-матеріальні цінності. З пояснень сторін та їх представників у судовому засіданні та матеріалів справи встановлено, що кримінальне провадження за № 42017050000000718 від 12 вересня 2017 року, відкрите за заявою банку (а.с. 112, 119-123), на час судового розгляду справи триває, судове рішення у ньому не прийняте, тому не можна погодитись із доводами сторони відповідача щодо достовірного встановлення винних дій [PERSON] матеріалами даного кримінального провадження. В силу ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у звязку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Таким чином, звільнення [PERSON] проведено з порушенням вимог законодавства про працю, тому наказ про її звільнення слід визнати незаконним та скасувати, поновивши позивачку на посаді економіста І категорії служби роздрібного бізнесу ТВБВ № 10004/069 філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк». Згідно до ст. 235 КЗпП України позивачу має бути виплачений середній заробіток за весь час вимушеного прогулу, тобто за період з моменту звільнення до дня постановлення рішення. При розрахунку цього заробітку враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Відповідно до абзаців 1 і 3 пункту 2 Порядку, обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати і середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за вих. № 168/10/05-14-08-01-14-20 від 17 січня 2018 р. (а.с. 104) [PERSON] за період з 1 кварталу 2017 року по 3 квартал 2017 р. отримала доходи з таких джерел Філія Донецьке обласне управління ПАТ «Ощадбанк» сума доходу за 2017-І: нараховано 18145,47 грн., виплачено 18145,47 грн.; 2017-2: нараховано 22928,36 грн., виплачено 22928,36 грн.; 2017- 3 нараховано: 19934,26 грн.; виплачено 19934,26; сума податку 2017-І: нараховано та перераховано - 3266,18 грн., 2017-2: нараховано та перераховано 4127,11 грн.; 2017-3: нараховано та перераховано 3588,16 грн.; відомості щодо нарахування і відображення сум у звітності відображені у службовій записці головного бухгалтера філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» - начальника відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю [PERSON] від 15 лютого 2018 року (а.с.165). Відповідно до довідки про доходи за вих. № 15/20-575 від 22 листопада 2017 р. (а.с.79) [PERSON] працювала в Філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на посаді економіста І категорії, за основною формою працевлаштування. Розмір нарахованої заробітної плати за липень серпень 2017 р. склав 8 970 грн. 08 коп. Середньогодинна заробітна плата складає 36 грн. 17 коп. Середньомісячна заробітна плата складає 6221 грн. 24 коп. Згідно службової записки начальника відділу кадрового адміністрування філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» [PERSON] від 23 листопада 2017 року (а.с.78) графік роботи [PERSON], економіста І категорії служби роздрібного бізнесу ТВБВ № 10004/069 філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (звільнена з посади 05 вересня 2017 р. наказом № 479-к від 05 вересня 2017 р.). Графік роботи ТВБВ працюють за графіком, з вихідними днями один неділя, другий згідно графіку, з дотриманням законодавчої норми робочого часу. [PERSON] практично весь час впродовж 2017 року до дати звільнення працювала на пятиденному робочому тижні (з 8:00 до 17:00) з двома вихідними днями субота, неділя з двома вихідними днями субота, неділя. Це підтверджується табелями обліку робочого часу. Відповідно до службової записки головного бухгалтера філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» - начальника відділу організації бухгалтерського обліку, звітності та контролю [PERSON] від 22 березня 2018 року (а.с. 174, 176) облік робочого часу [PERSON] ведеться погодинно. Середньогодинна заробітна плата за 2 місяці, які передують звільненню [PERSON] складає 36,17 грн. Таким чином, з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу за період часу з 06 вересня 2017 року по 11 травня 2018 року включно в розмірі 49 046 гривень 52 копійки, без відрахування податків і обов*язкових платежів, виходячи з розрахунку: 36,17 грн. х (170 робочих днів х 8 робочих годин 4 години (у робочі дні із скороченим робочим часом на одну годину) (а.с. 200-201). Рішення суду в частині поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 4919,12 грн., без відрахувань податків і обов*язкових платежів, підлягає негайному виконанню. Крім того, відповідно до ст.237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст.237-1 КЗпП (набрала чинності 13.01.2000 р.) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до п.9 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Виходячи з встановлення факту порушення відповідачем вимог трудового законодавства при звільненні позивача, суд вважає доведеним зазнання останньою моральних втрат через незаконне звільнення, що призвело до її моральних страждань, вплинуло на організацію нормального способу її життя, завдало позивачу значних душевних переживань. Тому, з урахуванням глибини моральних страждань позивача, а також принципів розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000,00 грн. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії ДОУ АТ «Ощадбанк» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн. (а.с. 1), а також в дохід держави судовий збір в розмірі 1280 грн. (640 грн. + 640 грн.) Також, представником позивача адвокатом [PERSON], у судовому засіданні 11 травня 2018 року заявлене клопотання про розгляд питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу протягом п*яти днів після ухвалення рішення суду у зв*язку із необхідністю надання додаткових документів по розрахунку часу участі представника у судових засіданнях, про що подано відповідну заяву (а.с. 202). Відповідно до ч.1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом пяти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Приймаючи до уваги, у справі слід призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу та визначити стороні позивача строк для подання доказів щодо розміру таких понесених витрат. На підставі викладеного та

Outcome: partial