Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з даним позовом, мотивуючи тим, що йому належить земельна частка (пай) розміром, право на яку посвідчене сертифікатом серії ХМ №0306811, однак даний сертифікат було втрачено, а дублікат не може бути виданий, тому і звернувся до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Антал В.І. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, суду наданий відзив на позов, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують, розгляд справи просять проводити без участі представника. Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної частки (паю) розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у власності спілки селян "Мрія" с.Мала Кужелівка Дунаєвецького району Хмельницької області, право на яку посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0306811, який виданий 24.04.1997 на підставі розпорядження Дунаєвецької районної державної адміністрації №88-р. від 11.02.1997, та зареєстрованим в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №609, що підтверджується листом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.12.2020. Також встановлено, що [PERSON] має намір оформити своє право власності на дану земельну частку, проте не має змоги це зробити, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був втрачений і визнаний недійсним, що підтверджується оголошенням в газеті "Дунаєвецький вісник". Згідно із ст.16 ЦК України способом захистом свого права є визнання права. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" - сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості)та видачі державного акта про право власності на землю. Пунктом 5 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року чітко визначено, що видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрації проводяться районною державною адміністрацією. Відповідно до ст.2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам часток (паїв)" документом, що посвідчують право на земельну частку (пай), є сертифікати на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай). Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивачка не просить стягнути судові витрати з відповідача, та у відповідності до положень ч.9 ст. 141 ЦПК України покладає їх на позивача.

Outcome: approved