Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

НКП «НТЄ» звернулось з позовом до [PERSON] та просить стягнути заборгованість за надані послуги з теплопостачання в розмірі 11038,90 грн. за період з жовтня 2000 року по березень 2015 року . В обґрунтування позову позивач послався на те, що відповідач користується послугами центрального теплопостачання, однак за послуги не сплачує, а тому утворилась заборгованість. Підприємство в 2010 році зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу та про стягнення боргу з [PERSON]. В грудні [PERSON] зверталась до суду із заявою про скасування судового наказу у звязку зі смертю [PERSON]. Ухвалою суду від 04.12.2014 року відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про скасування судового наказу від 06.12.2010 року, оскільки вона не є боржником. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину, то як спадкоємець повинна сплатити виниклу заборгованість. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечувала, оскільки для звернення з позовом минув строк позовної давності, до того ж [PERSON] , згідно рішення суду від 26.01.2007 року був визнаний безвісно відсутнім , а 06.01.2014 року помер. Таким чином, на час прийняття судового наказу [PERSON] значився безвісно відсутнім з травня 2005 року. Окрім того, представник відповідача зазначила, що в квартирі [ADDRESS] центральне опалення, на трубопроводі подання теплоносія встановлені заглушки, що підтверджено [PERSON] „УК „Домком Нікополь від 18.02.2015 року. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину ( а.с.19) та є споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні ч. 1ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" з часу відкриття спадщини. Квартира [ADDRESS] до прийняття спадщини належала [PERSON], який помер 06.01.2014 року ( а.с.43). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду від 26.01.2007 року [PERSON] визнаний безвісно відсутнім.( а.с.44) З матеріалів справи встановлено, що 06.12.2010 року за заявою НКП „НТЄ видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь НКП „НТЄ заборгованості в сумі 4311 грн. 43 коп. ( а.с.5) Ухвалою суду від 04.12.2014 року відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про скасування судового наказу від 06.12.2010 року, оскільки вона не є боржником.( а.с.5) З матеріалів справи, судом встановлено, що судовий наказ від 06.12.2010 року про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь НКП „НТЄ не був скасований, заборгованість [PERSON] добровільно не сплатив, що підтверджується розрахунком, а позивач суду не надав докази, що судовий наказ подавався для примусового виконання до виконавчої служби в передбачені законодавством строки та що судовий наказ перебуває на виконанні у виконавчій службі, а строк предявлення до виконання судового наказу сплив в грудні 2013 року. Наявність невиконаного обовязку по сплаті житлово-комунальних послуг та заборгованості [PERSON] перед виконавцем послуг з централізованого опалення НКП „НТЄ за період з жовтня 2000 року по 06.01.2014 рік відповідно до ст.ст. 608,1219 ЦК України не входить до складу спадщини, оскільки наявність судового наказу від 06.12.2010 року про стягнення з [PERSON] заборгованості, але не предявлення його до примусового виконання в передбачені законом строки, не породжує обовязок [PERSON] задовольняти вимоги НКП „НТЄ строк виконання яких минув, ще за життя спадкодавця [PERSON] Таким чином, вимоги НКП „НТЄ до [PERSON] про стягнення заборгованості за період з жовтня 2000 року по 06.01.2014 року(день відкриття спадщини) задоволенню не підлягають. З 06.01.2014 року ( з дня відкриття спадщини) [PERSON] належить квартира70 в будинку 142А по вулиці К.Лібкнехта в м. Нікополі. НКП „НТЄ є виконавцем послуг з централізованого опалення. Між НКП „НТЄ та відповідачем виникли фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення на підставі договору на підставі відкритого особового рахунку N 801881946, за яким проводились нарахування. Згідно ст. 13 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" НКП „НТЄ надає послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого опалення Згідно ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов'язанні оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановленні договором або законом. Відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. N 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак відповідач [PERSON] не виконувала свої обов'язки щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення, в результаті чого за період з січня 2014 року по березень 2015 року утворилась заборгованість в сумі 1945 грн.78 коп.(а.с.40) До сьогоднішнього дня [PERSON] заборгованість за надані послуги добровільно не сплатила. Посилання представника на ту обставину, що в квартирі відсутній опалювальний прилад центрального опалення і що на трубопроводі подання теплоносія встановлені заглушки, суд не взяв до уваги, оскільки до НКП „НТЄ [PERSON] з цього приводу не зверталась та не повідомляла про цю обставину, до того ж з наданого акту ( а.с.30) не можна встановити з якого часу встановлені заглушки та відсутній опалювальний прилад центрального опалення. Таким чином, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову НКП „НТЄ в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] за період з січня 2014 року по березень 2015 року в сумі 1945 грн.78 коп. Вирішуючи в обов'язковому порядку відповідно п. 4 ч. 1ст. 215 ЦПК України питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги те, що позивач не має пільг щодо сплати судового збору та при подачі позову позивачем були в повному обсязі сплачені судові витрати, тому, у порядку ч. 1ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial