Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача заборгованість за надані телекомунікаційні послуги в сумі 7 064, 29 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між ПрАТ "МТС Україна", що з 23.05.2017 змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна», та [PERSON] було укладено договори про надання послуг мобільного зв`язку № 4683880/1.12083203 від 28.04.2009 на номер телефону [NUMBER] . В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим остання має заборгованість за період з 01.06.2017 року по 30.06.2017 на вищевказану суму. Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 13 січня 2020 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено строк для подання відзиву. Представник позивача Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» в судове засідання не з`явився, між тим подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги підтримує, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] повторно не з`явилась у судове засідання, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. З огляду на приведене та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, яка належно повідомлялась про судове засідання, у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до частин другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. Судовим розглядом встановлено, що між ПрАТ "МТС Україна", що з 23.05.2017 змінило свою назву на Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна», та [PERSON] було укладено договори про надання послуг мобільного зв`язку № 4683880/1.12083203 від 28.04.2009 на номер телефону [NUMBER] . Відповідно до пункту 3.1 договору кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента номерами телефонів. Отже, з метою нарахування тривалості та тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку боржнику було присвоєно особовий рахунок № [NUMBER] Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок № [NUMBER] від 31 березня 2017 року за послуги, що були надані за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 на суму 7 176, 59 грн. 30 червня 2017 року відповідач внесла оплату у сумі 10, 00 грн, в зв`язку чим їй було направлено рахунок № 2025216435 від 30 червня 2017 року за період з 01 червня 2017 року по 30 червня 2017 року на суму 7 166, 59 грн. 02 квітня 2018 року відповідач внесла оплату на суму 102, 30 грн, а тому сума заборгованості станом на 30 квітня 2018 року становить 7 064, 29 грн. Перебуваючи за межами України (Росія), відповідач користувалась послугою роумінгу за номером телефону [NUMBER] , який зареєстрований за нею. Крім того, вказані послуги підлягають оподаткуванню ПДВ-20% та збором до ПФ в розмірі 7,5%. Згідно з п. 1.3 Умов користування - Роумінг - послуга, яка забезпечує можливість Абонентові одного Оператора рухомого (мобільного) зв`язку отримувати послуги в мережі іншого Оператора із збереженням початкової реєстрації Абонента в телекомунікаційній мережі свого Оператора. Нарахування плати за послуги міжнародного роумінгу відбуваються згідно тарифів іноземних операторів , з урахуванням послуг ВФ України по забезпеченню роумінгу. Інформація надходить безпосередньо від оператора мобільного зв`язку(роумінг-партнера), в мережі якого обслуговувався абонент. Згідно з п. 9.9 Умов користування - кількість та вартість послуг, наданих Абоненту в розрахунковому періоді, визначаються відповідно до показників належних Оператору технічних засобів виміру тривалості, обсягу та вартості послуг, а також відповідно до інформації, наданої роумінг-операторами. (Інформація про надані послуги для Абонента у роумінгу міститься у електронному білінговому звіті ( TAP -файл), що надається роумінг-партнером). З зазначеного вбачається, що інформація про обсяг й вартість послуг, наданих у роумінгу також поступає від Оператора мобільного зв`язку, що обслуговує Абонента. Роумінг - партнер - Оператори, що уклали договір про роумінг. Зазначене кореспондується п. З «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг» затверджених Постановою Кабінету міністрів України за №295 від «11» квітня 2012р., тобто законодавством передбачене отримання услуги роумінг навіть не покидаючи кордон України, але надання таких послуг Абоненту повинно здійснюватись іншим Оператором (в мережі іншого Оператора). Всі сервіси, які надаються абонентам ПрАТ «ВФ УКРАЇНА», фіксуються сертифікованим технічним устаткуванням, що відповідає всім національним та міжнародним стандартам та у своїй діяльності використовує Автоматизовану систему розрахунків за телекомунікаційні послуги FORIS OSS, яка згідно із Сертифікатом відповідності відповідає вимогам ДСТУ 4467-1:2005, ДСТУ ETSI EN 300 386:2007, ЕСТУ 45.022-2001, ГСТУ 61- 034:2013, ТОСТ 12.1.003-83, К.20, Згідно з даними, що автоматично надаються із вказаної системи у формі Довідкової інформації про надані послуги за номером телефону [NUMBER] , що належить відповідачу. Позивачем на адресу відповідача було надіслано рахунок № 1974703327 від 31 березня 2017 року за послуги, що були надані за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 на суму 7 176, 59 грн. 30 червня 2017 року відповідач внесла оплату у сумі 10, 00 грн, в зв`язку чим їй було направлено рахунок № 2025216435 від 30 червня 2017 року за період з 01 червня 2017 року по 30 червня 2017 року на суму 7 166, 59 грн. 02 квітня 2018 року відповідач внесла оплату на суму 102, 30 грн, а тому сума заборгованості станом на 30 квітня 2018 року становить 7 064, 29 грн. Вказані дані підтверджуються паперовою копією електронного документа «Звіт по історії балансу за заданий період» та довідковою інформацією про надані послуги. Відповідно до п. 2.4.2 Договору абонент зобов`язаний своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв`язку Оператора по всіх телефонах, зареєстрованих на його особовому рахунку (плата за утримання номера в мережі оплачується і в тому разі, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків або за заявою Абонента). Фактичне використання Абонентом тієї чи іншої послуги означає, що така послуга була замовлена абонентом. Вказані дані підтверджуються паперовою копією електронного документу «Звіт по історії балансу за заданий період». Проте, відповідач не оплатив згідно рахунку отримані ним послуги зв`язку. Відповідачу було направлено претензію № 295368832891/08 від 24 серпня 2017 з вимогою погасити заборгованість. Однак відповідач заборгованість не погасив. Так, відповідно до умов Договору номер телефону був відключений від мережі зв`язку ПрАТ «ВФ Україна». Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2019 року ПрАТ «ВФ Україна» було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані телекомунікаційні послуги. Відповідно до статті 33 Закону України "Про телекомунікації-", споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно із статтею 903 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статей 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, договір є обов`язковим для виконання сторонами. На підставі статті 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору,. Згідно статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 509 Цивільного кодексу України надано визначення зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За загальними умовами виконання зобов`язання, які встановлені статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Крім того, суд бере до уваги, що відповідачем не було спростовано розрахунок позивача щодо обсягу наданих послуг та розміру заборгованості, а також та не надано контррозрахунки заборгованості. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не виконала зобов`язання за укладеним договором. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування заявлених вимог, знайшли своє підтвердження в ході судового засідання письмовими доказами. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ "ВФ Україна" підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає доведеними ті обставини, на які посилався позивач в обґрунтування своїх позовних вимог. Відповідно до статті 141, 164 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1 744, 80 грн, а також судовий збір за видачу судового наказу, у видачі якого було відмовлено ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 лютого 2019 року у розмірі 176, 20 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved