Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

У лютому 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила змінити розмір аліментів на двох дітей, що визначений рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2017 року, та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на двох їхніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 29 вересня 2007 року вона перебуває у шлюбі із [PERSON] , від цього шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у неї з відповідачем не склалося, останнім часом між ними часто стали виникати сварки, внаслідок чого вони припинили подружні відносини та перестали вести спільне господарство, хоча проживають разом в одному жилому приміщенні, у кожного із них своє особисте життя, у зв`язку з чим нею подано до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Вона повністю виховує та забезпечує їхніх дітей усім необхідним за власні кошти, але коштів на утримання дітей їй не вистачає, матеріальної допомоги дітям відповідач не надає. Згідно із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2017 року на її користь з відповідача стягуються аліменти на дітей в розмірі ⅓ частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 червня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 09 січня 2018 року нею подано до відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області для примусового виконання виконавчий лист. У неї погіршився стан здоров`я, погіршився матеріальний стан, коштів на харчування, лікування, навчання дітей їй не вистачає. Матеріальний же стан відповідача, навпаки, покращився та змінився у кращу сторону. [PERSON] офіційно працює в Приватному підприємстві "Торговий дім Поляков ", офіційно отримує мінімальну заробітну плату, решту отримує неофіційно, частка сплачуваних ним аліментів є незначною, тому вона просила суд змінити розмір аліментів на двох дітей та стягувати з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що він не має можливості сплачувати аліменти на двох дітей у твердій грошовій сумі у заявленому позивачем розмірі по 3000 грн. на кожну дитину, оскільки таких коштів він не отримує. Просив суд ухвалити рішення у справі відповідно до вимог чинного законодавства. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що з 29 вересня 2007 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від цього шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Згідно із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2017 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягуються аліменти на двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ⅓ частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 21 червня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 09 січня 2018 року [PERSON] пред`явлено до примусового виконання виконавчий лист про стягнення з [PERSON] аліментів на дітей до Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області. У ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок по утриманню батьками дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо утримання дитини (ст. 141 СК України). Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у п. п. 17, 23 постанови № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію та вказав на те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). У ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років становить: з 1 січня - 1626 грн., з 1 липня - 1699 грн., з 1 грудня - 1779 грн.; віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2027 грн., з 1 липня - 2118 грн., з 1 грудня - 2218 грн. Із довідки з Приватного підприємства "Товарний Дім Поляков" від 14 червня 2019 року за № КФ-00000043 видно, що з 18 травня 2017 року відповідач [PERSON] працює на цьому підприємстві, на даний час займає посаду торговельний представник, отримує заробітну плату менше визначеного законом на 2019 рік прожиткового мінімуму на одну працездатну особу на місяць у розмірі 1853 грн. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи визначений законом мінімальний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, матеріальне становище відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. Суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дітей. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial