Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Буківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування. В позові посилається на те, що [INFO] помер її дід [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок із господарськими будівлями по [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт і заповів їй все належне майно. Вона звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок літ."А" загальною площею 38,90 кв.м, у тому числі 31,90 кв.м жилої площі, сарай літ."Б", сарай літ."В", сарай літ."Г", навіс літ."Д", вбиральню літ."Е", літню кухню літ."Ж", криницю №1, огорожу №2-5, що по [ADDRESS] . Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак у заяві представника позивачки [PERSON] від 22.08.2019 року останній просив справу розглядати у їх відсутності, позов задовольнити повністю. Відповідач - Буківська сільська рада Герцаївського району в судове засідання свого представника не направила, однак подала суду заяву від 03.06.2019 року про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, що по [ADDRESS] розташоване домоволодіння, яке складається з житлового будинку та господарських будівель. Згідно даних погосподарської книги Буківськоїсільської ради Герцаївського району, житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] побудований на земельній ділянціплощею 0,53 газ цільовим призначенням для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення ОСГ та зареєстрований у сільській раді за [PERSON] з 1962 року. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований з 1962 року в сільській раді за [PERSON] , то з того часу останній був власником цього житлового будинку. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 19.04.2000 року виконавчим комітетом Буківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на його житловий будинок з господарськими будівлями. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику в справах про спадкування", відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Виходячи з того, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] , до даних цивільних відносин слід застосовувати правила ЦК УРСР (від 1963 року). Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За життя [PERSON] 25.02.1991 року склав заповіт, відповідно до якого все майно, яке йому буде належати на день смерті, заповів позивачці у справі [PERSON] . Відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Відповідно до матеріалів спадкової справи №176/2000 до майна померлого [PERSON] , позивачка [PERSON] спадщину прийняла шляхом вступу у фактичне управління і володіння спадковим майном, натомість [PERSON] (непрацездатна за віком дружина померлого [PERSON] ) відмовилась від прийняття обов`язкової частки в спадщині та від виділу Ѕ частки із майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, оскільки вважає спадщину особистою власністю чоловіка; інших спадкоємців, які би мали право на спадщинупісля смерті [PERSON] не встановлено. Позивачка звернулася до нотаріуса про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , однак постановою нотаріуса від 07.02.2019 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] , з підстав відсутності правовстановлюючих документів, які б підтверджували належність спадкодавцеві [PERSON] права власності на зазначене нерухоме майно. За таких обставин, суд приймаючи до уваги те, що житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] належав на праві власності [PERSON] , і позивачка [PERSON] прийняла спадщину, проте не може оформити свої права на спадкове майно, приходить до висновку, що її вимоги про визнання за нею права власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.86, 524, 534, 549 ЦК УРСР (від 1963 року) та

Outcome: approved