Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що [INFO] померла її баба - [PERSON], яка на випадок своєї смерті склала на ім'я позивача особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла усе своєї майно. До складу спадщини увійшло домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Прийнявши спадщину позивач звернулась за її оформленням до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту, оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом, яким вона просить суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] права власності на домоволодіння. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Голова Трощанської сільської ради подав до суду заяву про визнання позову, справу просив розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування. Оскільки учасники справи скористались правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів згідно частини третьої статті 200 ЦПК України, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 4), яка на випадок своєї смерті склала на ім'я [PERSON] (онуки) особисте розпорядження (заповіт, а.с. 7), яким заповіла усе їй своєї майно. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яку прийняла позивач. До складу спадщини увійшло домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11), яке належало до суспільної групи - "колгоспний двір". З матеріалів Спадкової справи № 204/2017 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину за заповітом в порядку, визначеному ч.1 ст. 1269 ЦК України прийняла позивач (а.с. 37 ). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса, який відмовив у видачі нотаріального акту (а.с. 13), оскільки домоволодіння належало до суспільної групи колгоспний двір, при цьому частка спадкодавця в майні не визначена. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). Судом встановлено, що 08.10.1990 року виконавчий комітет Липовецької районної Ради народних депутатів Вінницької області видав на ім'я [PERSON] (голови господарства) Свідоцтво №11 на право особистої власності на жилий будинок за адресою: [ADDRESS], який відносився до суспільної групи господарств - "колгоспний двір". Станом на 15.04.1991 року (момент набрання чинності Законом України "Про власність") головою колгоспного двору була [PERSON], при цьому інших членів двору не було (а.с. 9, 10). Відповідно до статті 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ст. 123 ЦК УРСР). З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про належність всього домоволодіння [PERSON], яка була його головою і єдиним членом. Отже, після смерті спадкодавця позивач успадкувала все домоволодіння. У разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Оскільки належність домоволодіння спадкодавцю доведена належними та допустимими доказами, а також враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про його задоволення.

Outcome: approved