Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє [PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Сфєра» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати, у якому посилається на те, що 31.05.2012 року у відділі Держкомзему у Бериславському районі зареєстровано договір оренди належної їй земельної ділянки площею 4,9256 га., укладений між нею та ТОВ «Агрофірма «Сфєра». Відповідно до умов договору відповідач прийняв в строкове платне користування земельну ділянку, та визначено орендну плату у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, що на момент укладення договору становить 5493 гривні 76 копійок. Орендна плата сплачується у грошовій формі. Згідно п. 11 договору розрахунки здійснюються у грошовій формі один раз на рік до 20 числа місяця першого за звітним роком. На теперішній час відповідач не виплатив орендну плату позивачу за 2012 - 2014 роки. Враховуючи про невизначеність у Договорі про який саме звітній рік йде мова, що унеможливлює зрозуміти належним чином до яких саме чисел повинна бути сплачена орендна плата у грошовій формі, та з метою з'ясування того, що в п. 11 Договору дійсно виражено під поняттям «звітній рік», а також з метою точного визначення дня, до якого повинна бути виплачена орендна плата у грошовій формі, просить суд розтлумачити зміст п. 11 Договору. Також просить розірвати договір оренди земельної ділянки, стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в розмірі 16481 гривні 28 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 487 гривень 20 копійок. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Враховуючи згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Сфєра» уклали договір оренди земельної ділянки площею 4,9256 га., що розташована на території Милівської сільської ради Бериславського району Херсонської області, строком на 10 років, який був зареєстрований у відділі Держкомзему у Бериславському районі 31.05.2012 року, про що у державному реєстрі земель вчинено запис за №652060004001715 від 31.05.2012 року. Згідно п. 9 вказаного договору орендна плата визначена сторонами у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 5493 гривні 76 копійок, та передбачено, що орендна плата сплачується у грошовій формі. Згідно п. 11 договору розрахунки здійснюються у грошовій формі один раз на рік до 20 числа місяця першого за звітним роком. Згідно ст. 213 ЦК України на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що при розгляді спору суд може ухвалити рішення про тлумачення змісту правочину лише на вимогу однієї або обох сторін правочину чи їх правонаступників в порядку позовного провадження. Статтею 285 Податкового кодексу України встановлено, що базовим податковим (звітнім) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітній) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року. Тобто, якщо звітній рік закінчується 31 грудня, то першим за звітнім роком місяць -січень. Таким чином суд приходить до висновку що тлумачити п. 11 договору оренди земельної ділянки від 31.05.2012 року між [PERSON] та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Сфєра», необхідно наступним чином: орендна плата у грошовій формі має бути сплачена до 20 січня кожного року, за кожен попередній рік. Згідно положень ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 24 Закону України „Про оренду землі", орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ст.35 Закону України „Про оренду землі", спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку. Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Сфєра» має заборгованість перед позивачем по сплаті орендної плати за 2012-2014 роки, яка станом на 09 лютого 2015 року складає 16481 гривню 28 копійок. Згідно з ч.1 ст.32 Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами і застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24,25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченого договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п."д" ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Судом встановлено, що на час звернення до суду та розгляду справи у суді у відповідача перед позивачем існує заборгованість по виплаті орендної плати за 2012-2014 роки. При прийнятті рішення суд враховує правову позицію щодо розірвання договору оренди у разі систематичної несплати орендної плати викладеної в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року № 6-146 цс 12, яка згідно із ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, відповідно до якої Верховний суд зробив висновок про можливість розірвання договору оренди землі лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання, вважає, що відповідачем не спростоване твердження позивача про наявності заборгованості по орендній платі та систематичне порушення зобов'язань по договору, щодо виплати орендної плати, які стали підставою для припинення права користування земельною ділянкою шляхом розірвання та задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце систематична несплата орендної плати з боку відповідача, що є підставою для припинення права користування земельною ділянкою. Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Підстави для відмови у задоволенні позову відсутні. З відповідача підлягають стягненню на кристь позивача судові витрати у розмірі 487 гривень 20 копійок по сплаті судового збору, згідно наданих квитанцій (а.с.1,2).

Outcome: approved