Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на самочинно збудований магазин по вул.Леніна,27-в, м.Ульяновка Кіровоградської області. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що у 2006 році нею самочинно було збудовано магазин за вказаною адресою, для здійснення підприємницької діяльності. При зверненні до Ульяновської міської ради з питання узаконення вказаного приміщення, їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, оскільки магазин є об"єктом самочинного будівництва. Позивачка вважає, що зазначене самочинне будівництво здійснено без порушення будівельних норм та правил, протипожежних вимог та жодним чином не порушує права та інтереси третіх осіб. На підставі вищевикладеного, [PERSON] просить визнати за нею право власності на самочинно збудований магазин (літера А) площею 35,10 м2, що розташований по вул.Леніна,27-в, м.Ульяновка Кіровоградської області. Позивачка в судове засідання не з"явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з"явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Договору оренди землі від 05.10.2010 р. (а.с.15-18), укладеного між Ульяновською міською радою та [PERSON], на підставі рішення сесії Ульяновської міської ради від 15.05.2009 року №247, їй було передано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,00763 га по вул.Леніна,27в м.Ульяновка, кадастровий № 3525510100:03:006:0079 строком на 25 років на якій розміщений належний Позивачці магазин. На вказаній земельній ділянці у 2006 році нею було самочинно збудовано магазин. У 2015 році [PERSON] звернулась до Ульяновської міської ради з питання узаконення вказаного магазину, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутись до суду, оскільки магазин є об"єктом самочинного будівництва. Відповідно до статті 26 Закону "Про основи містобудування" спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)" визначено, що право власності у порядку передбаченому ч.3 ст.376 ЦК України, може бути визнано лише на новозбудоване нерухоме майно або нерухоме майно, яке створено у зв"язку зі знесенням попередньої будівлі та відповідно до будівельних норм і правил є завершеним будівництвом. У відповідності до роз"яснення міністерства юстиції України від 14.01.2011 року про статус фізичної особи - підприємця: проблеми застосування законодавства ,суб'єктом права власності визнається саме фізична особа, яка може бути власником будь - якого майна, крім майна, що не може перебувати у власності фізичної особи. При цьому, правовий статус фізичної особи - підприємця не впливає на правовий режим майна, що перебуває у його власності. Таким чином, нерухоме майно має реєструватися за фізичною особою. Крім того, відповідно до ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, на підставі викладеного,

Outcome: approved