Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

В обґрунтування пред'явлених вимог позивач покликається на те, що працював слюсарем-ремонтником в ПрАТ "Рівнеазот". 14.03.2017 р. був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України. Після його звільнення, не було здійснено виплату усіх сум, належних йому від підприємства. Просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість по заробітній платі - 12 тис. 273 грн. 54 коп., вихідну допомогу - 19 тис. 168 грн. 03 коп., компенсацію за невикористану відпустку - 4 тис. 323 грн. 67 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні - 12 тис. 778 грн. 50 коп. Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, пред'явлені вимоги підтримав, позов просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заперечень проти позову не подано. З'ясувавши обставини, дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Матеріалами справи встановлено, що 17 квітня 2015 року [PERSON] було прийнято на роботу в ПрАТ «Рівнеазот» на посаду слюсаря - ремонтника на підставі наказу № 756-ВК від 17.04.2015 року. 14 березня 2017 року його було звільнено на підставі наказу № 546 - ВК від 10.03.2017 року було звільненона підставі ч. 3 ст. 38 КЗПП, про що зроблено запис у трудовій книжці. Згідно із довідкою ПрАТ «Рівнеазот», від 10.05.2017 року № 922 сума, яка належать до виплати [PERSON] при звільненні становить 35 тис. 674 гривень 24 коп., яка складається із заробітної плати: за січень 2017 р. - 4 тис. 044 грн. 96 коп., за лютий 2017 р. - 5 тис. 326 грн. 36 коп., за березень 26 тис. 302 грн. 92 коп. в тому числі вихідна допомога в розмірі трьохмісячного середнього заробітку - 19 тис. 168 грн. 03 коп., компенсація за невикористану відпустку - 4 тис. 232 грн. 67 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 р. №108/95-ВР заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. З урахуванням того, що відповідачем не проведено з позивачем., повного розрахунку у день звільнення, то, відповідно до положень ст. 117 КЗпП України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача середній заробіток за період з 15.03.2017 по 17.05.2017. Кількість робочих днів становить: - у період з 15.03.2017 р. по 31.03.2017 р. - 13 робочих днів; - у період з 01.04.2017 р. по 30.04.2017 р. - 19 робочих днів; - у період з 01.05.2017 р. по 17.05.2017 р. - 10 робочих днів. Загальна кількість - 42 робочих дня. Сума за період затримки розрахунку при звільненні - Середньоденна зар.гіл. * к-сть роб, днів за період затримки 304, 25 грн. * 42 = 12 778.5 грн Сума за період затримки розрахунку при звільненні становить - 12 тис. 778 грн. 50 коп. Також пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату .праці" роз'яснено, що, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж ві н у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. В судовому засіданні встановлено та доведено позивачем, що відповідачем порушені вимоги ст. 116 КЗпП України. Зокрема те, що при звільненні позивача виплата всіх сум, що належали їй від підприємства не провадилась в день звільнення. Враховуючи також й те, що представник відповідача в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову позивача, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості на загальну суму 48 тис. 452 грн. 74 коп., з яких заборгованість по заробітній платі в сумі 12 тис. 273 грн. 54 коп., вихідна допомога в сумі 19 тис. 168 грн. 03 коп., компенсація за невикористану відпустку в сумі 4 тис. 232 грн. 67 коп. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні в сумі 12 тис. 778 грн. 50 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved