Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з вищенаведеним позовом. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до довідки про об`єкт нерухомого майна техніка -інвентаризатора ФОП [PERSON] згідно архівних даних ОКП "Коломийське МБТІ" право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] належало колгоспному двору, головою якого був дід позивача [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого Городенківським райвиконкомом 09.03.1990. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,13 га. Голова колгоспного двору [PERSON] помер [INFO] . На момент його смерті разом з ним проживала дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Документи про успадкування ними майна не оформлялися. [PERSON] померла [INFO] Спадкоємець першої черги за законом після смерті [PERSON] , її донька [PERSON] подала до Городенківської РДНК заяву про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 226 та 10.03.2004 вона отримана свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку (пай). 08 листопада 2019 року [PERSON] склала заповіт, яким розпорядила позивачу житловий будинок в [ADDRESS] з господарськими будівлями та земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, а брату позивача (відповідач) [PERSON] - земельну частку (пай). Заповіт посвідчений секретарем Поточищенської сільської ради Городенківського району 08.11.2009, зареєстрований в реєстрі за № 27. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернувся до Городенківської РДНК. Однак, нотаріус відмовила йому у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно у спадкодавця. Згідно Звіту про оцінку майна ЕТВО "Придністров`я" ринкова вартість житлового господарства по [ADDRESS] становить 132 600 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача-адвокат Ігнатюк Л.В. подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить ухвали рішення, яким позов задовольнити. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. На частку у спадковому майні та у колгоспному дворі не претендує, не звертався за її виділом. Не заперечує щодо визнання права власності на житлове господарство по [ADDRESS] за позивачем в цілому. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Довідкою про об`єкт нерухомого майна № 36 виданою 01.07.2020 ФОП [PERSON] підтверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП "МБТІ" станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] зареєстроване за головою колгоспного двору [PERSON] згідно свідоцтва на право власності, виданого Городенківським райвиконкомом 9.03.1990 на підставі рішення цього ж виконкому № 23 від 14.02.1990. З довідки № 376, виданої 15.06.2020 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району слідує, що в [ADDRESS] . Станом на 15.04.1991 у домогосподарстві по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова сімї [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , внук [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 375, виданою 15.06.2020 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. [PERSON] помер [INFO] у віці 69 років в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 21.12.1994 Поточище с/Рада Городенківського району. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. З довідки № 466, виданої 09.07.2020 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району слідує, що [PERSON] до дня смерті ( [INFO] ) проживав і був зареєстрований в [ADDRESS] разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] . Із копії свідоцтва про народження виданого 28.12.1959 року с. Поточище сільський ЗАГС Городенківського району слідує, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 3 листопада 1992 року із [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03.11.1992. Також, копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 25.09.1992 підтверджується, що [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбу із [PERSON] , який розірвано про що, в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 20.02.1992 за № 20 зроблено відповідний актовий запис, після розірвання шлюбу прізвище дружини було змінено із [PERSON] на [PERSON] . Із повідомлення державного нотаріуса Городенківської РДНК № 1445/01-16 від 04.12.2020 вбачається, що згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 62669726 від 28.11.2020 спадкова справа на [PERSON] , який помер [INFO] , не заведена. З наведеного слідує, що спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця [PERSON] є дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , які проживаючи на час смерті разом із спадкодавцем вважаються такими, що прийняли спадщину після його смерті. [PERSON] померла [INFO] у віці 69 років в с. Поточище Городенківського району, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.11.1998 Поточище с/рада Городенківського району. На час її смерті був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. З довідки № 467, виданої 09.07.2020 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району слідує, що [PERSON] до дня смерті проживала і була зареєстрована в [ADDRESS] та разом із нею проживав та був зареєстрований онук [PERSON] , [INFO] . Із копії спадкової справи № 226/2004, яка надана суду державним нотаріусом Городенківської РДНК, слідує, що [PERSON] 10 березня 2004 звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] . Копією свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 10.03.2004 державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М. зареєстрованого в реєстрі за № 522 доводиться, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , яка складається із права на земельну частку (пай), що належала померлій на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серії РН № 221773. Отже, [PERSON] прийнявши спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , як спадкоємець першої черги, на земельну частку (пай) вважається такою, що прийняла спадщину і на належну померлій частку житлового будинку по [ADDRESS] , проте юридично її не оформила. Згідно заповіту від 08.11.2019 року посвідченого секретарем Поточищенської сільської ради Городенківського району, [PERSON] на випадок своєї смерті: житловий будинок в [ADDRESS] з господарськими будівлями, земельну ділянку для обслуговування житлового будинку господарських споруд, всі земельні ділянки для ведення особистого селянськогогосподарства заповіла синові [PERSON] , а земельний пай, що знаходиться в оренді ПФГ "Поточище" заповіла синові [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 27. [PERSON] померла [INFO] у віці 59 років в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 22 від 13.11.2019, що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13.11.2019 Поточищенською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Довідкою № 465, виданою 09.07.2020 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради підтверджується, що [PERSON] до дня смерті проживала і була зареєстрвоана в [ADDRESS] та разом з нею проживав і був зареєстрований син [PERSON] , [INFO] . Копією повторного свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] виданого 17.07.2018 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області підтверджується, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . З копії повторного свідоцтва про народження відповідача серії [NUMBER] виданого 29.11.1990 слідує, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Із копії спадкової справи № 420/2019, яка надана суду державним нотаріусом Городенківської РДНК, слідує, що 13 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] . 04 лютого 2020 року відповідач [PERSON] теж подав до Городенківської РДНК заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58734308 виданий 13.12.2019 Городенківською районною державною нотаріальною конторою свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 65229995, номер у нотаріуса 420/2019. З наведеного слідує, що позивач [PERSON] проживаючи на час смерті разом із спадкодавцем та подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] . До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що вищевказаний житловий будинок споруджений (реконструкція) в 1975/1991р., інші господарські будівлі збудовані в 1978, 1990 роках. Як вбачається із Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" складеного на підставі договору № 250 від 07.07.2020, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] на дату оцінки - 09.07.2020, - становить 132 600 грн. За даним домогосподарством закріплена земельна ділянка площею 0,13 га для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель, що підтверджується довідкою № 468, виданою 09.07.2020 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. № 1165/02-31 від 06.10.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , на житловий будинок [ADDRESS] , що належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , що померла [INFO] , спадкоємцем якої була її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину,однак не оформила своїх спадкових прав на спадкове майно. Через належність спадкового будинку до колгоспного двору та відсутність правовстановлюючого документу у спадкодавця на спадковий житловий будинок, позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач не заперечує відносно задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved