Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою, яка була уточнена в ході судового розгляду,після проведення експертизи, відповідно до якої просить суд\~:\~ визнати за ним право власності на 59/100 частин домоволодіння №2, яке в цілому складається з: А-1 житлового будинку з прибудовою А'-1 жилою площею 30,4 кв.м., загальною площею 59,7 кв.м., а-ганку, а-козирка, Б-1 житлового будинку жилою площею 11,6 кв.м., загальною площею 23,5 кв.м, б-ганку, В-душу, Г-убиральні, Д-сараю, Е-погрібу, М-навісу, споруд 1-9, І: вимощень, воріт, колодязя, огорожі, хвіртки, цоколю, провул. Порт-Артурському в м. Дніпро, виділити йому в домоволодінні №2 по провул. Порт-Артурському в м. Дніпро житловий будинок А-1, прибудову А'-1, ганок "а", 1/2 частку вимощень, воріт, колодязя, огорожі, хвіртки, цоколя, виділити в користування відповідачам в домоволодінні №2 по провул. Порт-Артурському в м. Дніпро житловий будинок Б-1, ганок - б, душ "В", убиральню "Г", срай "Д", погріб "Е", навіс "М", 1/2 частку вимощень, воріт, колодязя, огорожі, хвіртки, цоколя, що складає 41/100 частку домоволодіння та стягнути з нього на користь відповідачів компенсацію вартості 16/100 частин домоволодіння в розмірі 28670 грн., кожному по 14335 грн. При цьому позивач посилається на те, що 18 серпня 2010 року між ним та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння №2 у м. Дніпро пров. Порт-Артурський. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2012 року, яке набрало чинності 19 квітня 2012 року визнано частково недійсним на 57/100 часток вищезазначений договір купівлі-продажу домоволодіння №2 по пров. Порт-Артурському в м. Дніпро. Згідно зазначеного судового рішення відповідачі фактично є власниками 57/100 часток домоволодіння. Правовстановлюючий документ на 57/100 часток спірного домоволодіння відповідачі до теперішнього часу не отримали. Право власності в цілому на спірне домоволодіння зареєстровано на його імя. Однак фактично в цьому домоволодінні йому належить 43/100 його частки. Домоволодіння не поділено в натурі, відповідачі проживають в ньому разом зі своєю матірю і між ним та відповідачами склалися неприязнені стосунки. Спірне домоволодіння повинно бути поділено в натурі для того, щоб він мав можливість безперешкодно користуватися своєю часткою в праві спільної часткової власності. У звязку з чим вважає, що домоволодіння може бути поділено за наданим експертом варіантом та змінені частки співвласників в праві власності і він згодний сплатити відповідачам компенсацію у встановленому розмірі. В судовому засіданні позивач та його представник уточнені позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Також просили суд не стягувати понесені позивачем судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнала в повному обсязі та зокрема зазначила, що позивачем вже сплачена компенсація вартості 16/100 частини спірного домоволодіння в розмірі 28670 грн. Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Судом\~\~встановлено, що 18 серпня 2010 року позивач [PERSON] придбав у [PERSON] домоволодіння №2 у м. Дніпро ([PERSON]) пров. Порт-Артурський, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, який зареєстрованого в реєстрі за №3763 (а.с.5). На підставі цього ж договору позивач зареєстрував своє право власності на домоволодіння №2 у м. Дніпро ([PERSON]) пров. Порт-Артурський (а.с.6). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2012 року, яке набрало чинності 19 квітня 2012 року визнано частково недійсним на 57/100 частку договір купівлі-продажу домоволодіння №2 по пров. Порт-Артурському в м. Дніпропетровську, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3763, укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-9). Таким чином, після ухвалення даного рішення фактично у власності позивача залишилось 43/100 частин домоволодіння №2 по провул. Порт-Артурському в м. Дніпро ([PERSON]). Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.09.2015 року по справі, за клопотанням позивача, було призначено судову будівельно-технічну експертизу (а.с. 39) Суду надано висновок судової будівельно-технічної експертизи від 6 травня 2016 року до № 5323/5324-15, згідно якого запропоновано варіант виділу частки домоволодіння №2 в натурі по пров. Порт-Артурському у м. Дніпропетровську Згідно вищезазначеного експертного висновку співвласникам (відповідачам) 57/100 частини домоволодіння виділяються наступні будівлі та споруди: житловий будинок «Б-1» , ганок «б», душ «В», убиральня «Г», сарай «Д», погріб «Е», навіс «М», ? вимощення, воріт, колодязя, огорожі, хвіртки, цоколя. Всього вартістю 73247 грн., що менше ідеальної частки 57/100 на: 101917-73247=28670 грн. Після розподілу їх нова частка складе 41/100. Співвласнику (позивачу) 43/100 частини домоволодіння виділяються наступні будівлі та споруди: житловий будинок «А-1», прибудова «А1», вартістю 25398 грн., ганок «а», ? вимощення, воріт, колодязя, огорожі, хвіртки, цоколя. Всього вартістю -105555 грн., що більше ідеальної частки 43/100 на: 105555-76885=28\~670 грн. Після розподілу його нова частка складе 59/100. Даний варіант розподілу не передбачає переобладнань. Сума 28670 грн. може бути виставлена судом як грошова компенсація на користь співвласників 57/100 частини домоволодіння. Сторони погодились із запропонованим експертом варіантом щодо виділу часток в натурі по пров. Порт-Артурському в м. Дніпро. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, що відповідає розміру належної ним частки. Відповідно до ч.3\~ст. 358 ЦК України\~кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно ч. 1\~статті 364 ЦК України\~встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст.\~183,\~358,\~364,\~379,\~380,\~382 ЦК України\~слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Як зазначено в Постанові Судової палати в цивільних справах Верховного суду України від 03.04.2013 визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок. Проте, стягнення грошової суми можливо лише, якщо сторони заявили про це у позові. В даному випадку, позивач наполягав на виділенні йому в натурі частки житлового будинку з відповідною часткою належних до нього господарських та побутових споруд відповідно до зміненої частки позивача. Висновком експертизи визначено варіант розподілу житлового будинку з надвірними будівлями відповідно до часток сторін у праві власності на домоволодіння з урахуванням побажань співвласників. У зв'язку з поділом між сторонами жилого будинку у відповідності до запропонованого варіанту, частки сторін повинні бути перерозподілені. Згідно\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, відповідно до ч. 1\~ст. 174 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4\~ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом вбачається, що відповідач [PERSON] та представник [PERSON] уточнені позовні вимоги визнали, а тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за ним права власності на 59\\100 частин домоволодіння, частина якого змінилась внаслідок зміни часток співвласників домоволодіння та виділення сторонам в користування будівель та споруд цього домоволодіння відповідно до їх часток є такими, що підлягають задоволенню. Разом з цим, не підлягають задоволенню вимога про стягнення з позивача на користь відповідачів компенсації вартості 16/100 частин спірного домоволодіння в розмірі 28670 грн., оскільки дана сума вже сплачена відповідачам ще до ухвалення даного рішення, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи та дана обставина не спростовувалась сторонами в судовому засіданні. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно за\~ст. 55 Конституції України,\~кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial