Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

Заявник в заяві вказує, що він є сином [PERSON], [INFO], уродженки с. Новий Любар, Любарського району Житомирської області, яка була зареєстрована в [ADDRESS]. [PERSON] постійно хворіла, діагноз її захворювання - розсіяний склероз. В листопаді 2013 року він відвіз матір до свого рідного брата, а її сина [PERSON] в [ADDRESS] Крим України. [PERSON] там тимчасово проживала та проходила лікування. Останнім часом в зв'язку з хворобою та старістю [PERSON] була лежачою, брат постійно здійснював догляд за нею, оскільки остання була нетранспортабельною забрати її додому в м. Калинівку, Вінницької області не було можливості. [PERSON] померла [INFO] року с. Прибережне, Сакського району Автономної Республіки Крим України. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України. 18 лютого 2019 року центральною поліклінікою Сакської районної лікарні ДБЗЗРК було видано лікарське свідоцтво про її смерть серія [NUMBER]. [PERSON] поховано на кладовищі с. Прибережне, Сакського району Автономної республіки Крим України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». За вказаних обставин заявник звернувся до суду з даною заявою. Від заявника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність в порядку письмового провадження, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та дату судового засідання. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON], [INFO], уродженки с. Новий Любар, Любарського району Житомирської області, яка була зареєстрована в [ADDRESS], що підтверджується копіями паспорта померлої та свідоцтвом про народження заявника. [PERSON] постійно хворіла, діагноз її захворювання - розсіяний склероз. В листопаді 2013 року заявник відвіз матір до свого рідного брата, а її сина [PERSON] в [ADDRESS] Крим України. [PERSON] там тимчасово проживала та проходила лікування. Останнім часом в зв'язку з хворобою та старістю [PERSON] була лежачою, [PERSON] постійно здійснював догляд за нею, оскільки остання була нетранспортабельною забрати її додому в м. Калинівку, Вінницької області не було можливості. [PERSON] померла [INFO] року с. Прибережне, Сакського району Автономної Республіки Крим України. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною Верховною Радою України. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За приписами ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно зі ст.17 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація смерті проводиться на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Як вбачається із заяви, мати заявника [PERSON] хворіла та [INFO] року померла. Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть серія [NUMBER], виданого центральною поліклінікою Сакської районної лікарні ДБЗЗРК. [PERSON] поховано на кладовищі с. Прибережне, Сакського району Автономної Республіки Крим України. Відповідно до п. 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Згідно п. 1 розділу ІІІ вищевказаних Правил, підставами для проведення державної реєстрації смерті особи є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/о, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024. Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється факт смерті. Реєстрація смерті провадиться в органах реєстрації актів цивільного стану за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. При відсутності підстав для державної реєстрації смерті, визначених у цьому пункті, державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію смерті своєї матері у позасудовому порядку. Встановлення даного юридичного факту необхідне заявнику для отримання належно оформленого свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Тому вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 17 Закону України "Про реєстрацію актів цивільного стану", ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України",

Outcome: approved