Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

У зв'язку з тим, що між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н від 15 вересня 2008 року, згідно якого відповідачу надано кредит в сумі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, позивач виконав свої зобов'язання, однак відповідач не виконує взяті на себе обов'язки по погашенню кредиту, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору в сумі 31345 гривень 17 копійок та судові витрати по справі. Представник позивача, ПАТ КБ "ПриватБанк", Сафір Ф.О., в судове засідання не з'явився, хоча про дату місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від нього до суду разом із позовною заявою надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча судом вживалися заходи для його виклику в судове засідання, однак адресований йому конверт з позовною заявою, ухвалою про відкриття провадження та судовою повісткою повернувся на адресу суду з відміткою пошти про те, що "повертається за закінченням терміну зберігання". Від відповідача не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи слухання справи у його відсутності, а тому суд визнає його неявку в судове засідання неповажною. З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів. А оскільки в судовому засіданні відсутній відповідач, то суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 15 вересня 2008 року між ЗАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого банк надав відповідачу кредит в сумі 7000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання і своєчасно не сплатив заборгованості по кредиту, за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Сума заборгованості за кредитним договором станом на 31.12.2015 року становить 31345 гривень 17 копійок і складається із заборгованості по кредиту в сумі 1290 грн. 00 коп., заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 21706 грн. 35 коп., заборгованості по комісії та пені за користування кредитом в сумі 6380 грн. 00 коп., штрафу (фіксованої частини) в сумі 500 грн., штрафу (процентної складової) в сумі 1468 грн. 82 коп., що підтверджено відповідним розрахунком, долученим до позовної заяви. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що відповідач [PERSON] не належним чином виконував свої зобов'язання за кредитним договором, виникла заборгованість, яку в добровільному порядку відповідач не погашає, тобто в наявності є порушення права позивача, за захистом якого спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а отже підлягає до задоволення і сума заборгованості підлягає стягненню. В зв'язку з задоволенням позову, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved