Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути в солідарному порядку з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором № 11339717000 від 24.04.2008 року в сумі 15771,48 дол. США, що еквівалентно 185 479,61 грн. На підтвердження своїх вимог вказував, що [PERSON] за кредитним договором від № 11339717000 від 24.04.2008 року отримав від банку кредит у розмірі 30000,00 доларів США на строк користування до 23.04.2018 року під 14,00 % річних. Зі співвідповідачем [PERSON] цього ж дня були укладений договір поруки, відповідно до яких вона поручилися перед банком за виконання [PERSON] своїх зобов'язань у повному обсязі. [PERSON], не здійснює платежів у рахунок погашення заборгованості, чим порушує умови договору, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. Представник позивача Костянецький А.Г. подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримував. Відповідач [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомляли та жодних заяв на адресу суду не надсилали. Відповідно до ст. ст. 169 та 224 ЦПК України суд розглядає справу по суті у відсутність відповідача на підставі наявних по справі доказів та ухвалює заочне рішення Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та [PERSON] 24.04.2008 року був укладений договір, відповідно до умов якого банк надав останньому кредит у розмірі 30000 доларів США 00 центів на строк користування до 23.04.2018 року зі сплатою процентів з розрахунку 14,00 % річних. Відповідно до п. 1.1. сума кредиту 30000,00 доларів США дорівнює еквіваленту 151500,00 грн. за курсом Національного банку України на день укладення договору. В силу п. 1.5. банк надає [PERSON] кредит шляхом зарахування кредитних коштів на його поточний рахунок [NUMBER] у банку. Цільовим призначенням кредиту в силу п 1.4. кредит надається для його особистих потреб, а саме: на споживчі потреби. П 1.2.2. визначено, що терміни повернення кредиту встановлені Графіком погашення кредиту згідно з додатком № 1 до договору. Строк сплати процентів з 01 по 10 число включно кожного місяця, наступного за тим, за яким банком були нараховані проценти. З метою забезпечення зобов'язань за кредитним договором 24.04.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки. Пунктом 1.1. договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання [PERSON] усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору, як існуючих в теперішній час так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, в повному обсязі. Згідно п. 1.3. даного договору [PERSON] відповідає перед банком у тому ж обсязі, що й [PERSON], у тому числі за повернення основної суми боргу, відсотків, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором. Відповідно до п. 1.4. договору поруки відповідальність відповідачів є солідарною. У квітні 2014 року банк звертався до відповідачів із письмовими вимогами сплатити заборгованість, доказом є надіслання рекомендованих листів, як то було обумовлено п. 5.7. договорів поруки, які були отримані відповідачами. Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В ст. 530 ЦК України вказано, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). П. 10 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року роз'яснено, що згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з розрахунками позовних вимог станом на 17 червня 2014 року заборгованість [PERSON] перед банком по кредиту становить 15771,48 дол. США, що станом на 17.06.2014 року за курсом НБУ 11,760444 грн. за 1 дол. США еквівалентно 185479,61 грн., з яких: 15188,64 дол.США(що еквівалентно 178625,15 грн.) - заборгованість за кредитом, у тому числі 3688,64 дол. США - прострочена заборгованість за кредитом з 10.04.2013 року по17.06.2014 року; 230,69 дол. США(що еквівалентно 2713, 02 грн.) - заборгованість за процентами за строк з 01.05.2014 року по 31.05.2014 року; 348,61 дол. США (що еквівалентно 4099,80 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 17.06.2013 року по 17.06.2014 року, 3,54 дол. США (що еквівалентно 41,64 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 17.06.2013 року по 17.06.2014 року. Згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Ч. 1 ст. 612 ЦК України наголошує, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 546, ч. 1,3 ст. 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. В силу ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. В силу ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Зміст кредитного договору та договору поруки не суперечить вимогам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам та відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на законі та договорі, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved