Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

30 квітня 2015 року до суду надійшов цивільний позов, у якому позивач просить стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Пластик» на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату при звільненні за період з 01 червня 2013 року по 12 травня 2014 року в розмірі 15496 (п'ятнадцять тисяч чотириста девяносто шість) грн. 83коп.; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Пластик» на його користь середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період затримки розрахунку з 13 травня 2014 року по 30 квітня 2015 року в розмірі 13371грн. 50коп. (тринадцять тисяч триста сімдесят одна) грн. 50 коп.; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Пластик» на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 (п'ять тисяч) грн.; стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Пластик» на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 500 (п'ятсот) грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01 лютого 2011 року на підставі наказу № 13-к позивач був прийнятий на роботу в ТОВ «Завод Пластик» на посаду головного механіка. 12 травня 2014 року наказом № 17-к директора ТОВ «Завод Пластик» [PERSON] він був звільнений з роботи у зв'язку із скороченням чисельності працівників за ч.1 ст.40 КЗпП України. Факт роботи в ТОВ «Завод Пластик» підтверджується записом у його трудовій книжці за №36 і №37. Під час подання заяви про прийняття на роботу в ТОВ «Завод Пластик», позивачеві директором товариства було призначено посадовий оклад у розмірі 2000 грн. на місяць, що підтверджується індивідуальною відомістю про застраховану особу - [PERSON], номер облікової карти - [NUMBER], виданою управлінням Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська від 13.11.2014р. Заробітна плата бухгалтерією ТОВ «Завод Пластик» нараховувалась і перераховувалась на його рахунок заробітної картки AT «ОТП Банк». Починаючи з червня 2013 року ТОВ «Завод Пластик» йому заробітну плату перестало виплачувати у повному обсязі в розмірі - 2000 грн. Позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували. Відповідач у судові засідання двічі підряд не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до запису у трудовій книжці від 01.02.2011р., [PERSON] на підставі наказу №13-к від 01.02.2011р., було прийнято на роботу на посаду механіка (а.с.6). Відповідно до запису у трудовій книжці від 12.05.2014р., [PERSON] на підставі наказу №17-к від 12.05.2014р., було звільнено із займаної посади у звязку із скороченням чисельності працівників, відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.6). Під час подання заяви про прийняття на роботу до ТОВ «Завод Пластик», позивачу директором товариства був призначений посадовий оклад в розмірі 2000 грн. на місяць. Факт призначення і нарахування йому щомісячної заробітної плати в розмірі 2000 гривень підтверджується індивідуальною відомістю про застраховану особу - [PERSON], номер облікової карти - [NUMBER], виданою управлінням Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська від 13.11.2014 року № 10123-02/14 за період 2011 р. - 2014 р. (а.с.7-8). Заробітна плата бухгалтерією ТОВ «Завод Пластик» нараховувалась і перераховувалась на рахунок заробітної картки позивача у AT «ОТП Банк». Починаючи з червня 2013 року ТОВ «Завод Пластик» йому заробітну плату (посадовий оклад) перестало виплачувати в повному обсязі в розмірі - 2000 грн., що підтверджується звітом-рахунком за період з 01 січня 2013 року по 13 листопада 2014 року, виданим йому 13 листопада 2014 року AT «ОТП Банк» з його карткового рахунку № 26258041442471 (а.с.9-21). Розрахунок недоплати і невиплати ТОВ «Завод Пластик» йому заробітної плати за період з 01 червня 2013 року по 12 травня 2014 року підтверджуються: звітом-розрахунком з його карткового рахунку № 26258041442471, виданого AT «ОТП Банк» і індивідуальною відомістю про застраховану особу - [PERSON], номер облікової карти -[NUMBER], виданою управлінням Пенсійного фонду України в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська від 13 листопада 2014 року (а.с.7-21). 25.06.2013 року на картковий рахунок позивача №26258041442471 ТОВ «Завод Пластик» за червень перевело заробітну плату в розмірі - 1 274,63 грн. та 08.07.2013 року за червень в розмірі -364,17 грн., а всього -1638,80 грн. (1 274,63 грн. + 364,17 грн. = 1 638,80 грн.). Таким чином, ТОВ «Завод Пластик» не доплачена заробітна плата за червень в розмірі - 361,20 грн. (2 000 грн. - 1 638,80 грн. = 361,20 грн.). Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу заробітна - ТОВ «Завод Пластик» за червень 2013 року була йому нарахована в розмірі - 2 000 грн. За липень 2013 року ТОВ «Завод Пластик» не виплатило заробітну плату в розмірі 2 000 грн. Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу заробітна плата ТОВ «Завод Пластик» за липень 2013 року була позивачу нарахована в розмірі - 2 000 грн. 23.08.2013 року на його картковий рахунок № 26258041442471 ТОВ «Завод Пластик» серпень перевело заробітну плату в розмірі - 988,48 грн. і 06.09.2013 року за серпень в розмірі - 390,19 грн., а всього - 1 378,67 грн. (988,48 грн. + 390,19 грн. =1378,67 грн.). Таким чином, ТОВ «Завод Пластик» не доплачена йому заробітна плата за серпень в розмірі - 621,33 грн. (2000 грн. - 1 378,67 грн. = 621,33 грн.). Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу заробітна плата ТОВ «Завод Пластик» за серпень 2013 року була йому нарахована в розмірі - 1 682,54грн. 23.09.2013року на картковий рахунок позивача № 26258041442471 ТОВ «Завод Пластик» за вересень перевело заробітну плату в розмірі - 390,19 грн. і 09.10.2013 року за вересень в розмірі - 988,48 грн., а всього - 1 378,67 грн. (988,48 грн. + 390,19 грн. =1378,67 грн.). Таким чином, ТОВ «Завод Пластик» не доплачена йому заробітна плата за вересень в розмірі 621,33 грн. (2 000 грн. - 1 378,67 грн. = 621,33 грн.). Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу заробітна плата ТОВ «Завод Пласт» за вересень 2013 року була йому нарахована в розмірі 1682,54 грн. 25.10.2013 року на його картковий рахунок № 26258041442471 ТОВ «Завод Пластик» за жовтень перевело заробітну плату в розмірі - 1140,03 грн. і 07.11.2013 року за жовтень у розмірі - 498,77 грн., а всього - 1638,80 грн. (1140,03 грн. + 498,77 грн. =1 638,80 грн.). Таким чином, ТОВ «Завод Пластик» не доплачена позивачу заробітна плата за жовтень в розмірі - 361,20 грн. (2 000 грн. - 1 638,80 грн. = 361,20 грн.). Відповідно до індивідуальній відомості про застраховану особу заробітна плата ТОВ «Завод Пластик» за жовтень 2013 року була йому нарахована в розмірі 2000 грн. 06.12.2013 року на його картковий рахунок № 26258041442471 ТОВ «Завод Пластик» за листопад перевело заробітну плату в розмірі 468,23 грн., а всього 468,23 грн. Таким чином, ТОВ «Завод Пластик» не доплачена йому заробітна плата за листопад в розмірі - 1 531,77 грн. (2 000 грн. - 468,23 грн. = 1531, 77 грн.). Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу заробітна плата ТОВ «Завод Пластик» за листопад 2013 року була нарахована в розмірі 2000 грн. За грудень 2013 року ТОВ «Завод Пластик» не виплатила йому заробітну плату в розмірі 2000 грн. Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу заробітна плата ТОВ «Завод Пластик» за грудень 2013 року була йому нарахована в розмірі 2000 грн. 23.01.2014року на його картковий рахунок № 26258041442471 ТОВ «Завод Пластик» за січень перевело заробітну плату в розмірі 858,42 грн., а всього - 858,42 грн. Таким чином, ТОВ «Завод Пластик» не доплачена йому заробітна плата за січень в розмірі - 1141,58 грн. (2 000 грн. - 858,42 грн. = 1141,58 грн.). Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу, заробітна плата ТОВ «Завод Пласт» за січень 2014року була йому нарахована в розмірі 1714,29 грн. За лютий 2014 року ТОВ «Завод Пластик» не виплатила йому заробітну плату в розмірі 2000 грн. Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу заробітна плата ТОВ «Завод Пластик» за лютий 2014 року була йому нарахована в розмірі 1800 грн. За березень 2014 року ТОВ «Завод Пластик» не виплатило заробітну плату в розмірі 2000 грн. Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу заробітна плата ТОВ «Завод Пластик» за березень 2014 року була йому нарахована в розмірі 500 грн. За квітень 2014 року ТОВ «Завод Пластик» не виплатило йому заробітну плату в розмірі 2000 грн. Відповідно до індивідуальної відомості про застраховану особу заробітна плата ТОВ «Завод Пластик» за квітень 2014 року була нарахована в розмірі 190,48 грн. 12 травня 2014 року позивач був звільнений з ТОВ «Завод Пластик». При звільненні йому було виплачено 2482,39 гривень, як розрахунок за відпрацьовані дні по 12 травня 2014 року з виплатою вихідної допомоги. При звільненні керівництво ТОВ «Завод Пластик» не виплатило позивачу належну йому суму заробітної плати з 01 червня 2013 року по 12 травня 2014 року в розмірі 15496 грн. 83коп. та не провело з ним повний розрахунок до цього часу (361,20 грн. + 2000 грн. + 621,33 грн. + 621,33 грн. + 361,20 грн. + 1531,77 грн. + 2000 грн. + 2000 грн. + 2000 грн. +2000 грн. + 2000 грн. = 15496,83 коп.). Згідно з призначеним ТОВ „Завод Пластик" посадовим окладом позивача в розмірі 2000 грн. на місяць, за два останні місяці перед звільненням його заробітна плата у березні 2014 року складала 2000 грн., у квітні 2014 року -2000 грн. Таким чином, його середня заробітна плата на день звільнення з ТОВ „Завод Пластик" становила 93 грн. 02 коп.(1) 2000 грн. + 2000 грн. = 4 000 грн. фактична заробітна плата за останні два місяця роботи; 2) 4000 грн.: 21 робочий день у березні: 22 робочих дні у квітні - кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи = 93 грн. 02 коп. - розмір середньої заробітної плати). 17 червня 2014 року він був зареєстрований в Бабушкінському районному центрі зайнятості м.Дніпропетровська, що становить 25 днів із дня звільнення (12.05.2014 р.) з ТОВ "Завод Пластик" до початку виплати допомоги по безробіттю. Таким чином, ТОВ „Завод Пластик" зобов'язаний сплатити позивачу середню заробітну плату за час затримки повного розрахунку з 13 травня 2014 року по 17 червня 2014 року до початку виплати допомоги по безробіттю Бабушкінським районним центром зайнятості м.Дніпропетровська у розмірі - 2325 грн. 50 коп. (93 грн. 02 коп. - сер. з/п х 25 робочих днів = 2 325 грн. 50 коп.). З 17 червня 2014 року по 01 травня 2015 року Бабушкінським районним центром зайнятості м.Дніпропетровська йому було здійснено виплату по безробіттю в розмірі 9232 грн. 36 коп. (а.с.22). Середня заробітна плата позивача у ТОВ „Завод Пластик" становила 93 грн. 20коп. Таким чином, відповідач зобов'язаний сплатити середню заробітну плату за час затримки повного розрахунку також з 17 червня 2014 року по 30 квітня 2015 року в розмірі 20278 грн. 36 коп. (93.20 грн. серед.з/п х 218 раб. днів = 20278 грн. 36 коп.), за відрахуванням виплаченої суми Бабушкінським районним центром зайнятості м.Дніпропетровська в розмірі 9232 грн. 36 коп. Різниця недоплати середньої заробітної плати за час затримки повного розрахунку з 17 червня 2014 року по 30 квітня 2015 року становить 11046 грн. (20278грн. 36 коп. - 9 232 грн. 36 коп. = 11046 грн.), а всього з 13 травня 2014 року по 01 квітня 2015 року в розмірі 13 371 грн. 50 коп. (11046 грн. 00 коп. + 2 325 грн. 50 коп. = 13371грн. 50 коп.). Як передбачено ст.94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до \~ст.115 КЗпП України та\~ст.24 Закону України «Про оплату праці»\~заробітна плата працівникам виплачується регулярно в строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ч.1\~ст.47 КЗпП України\~власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу. Відповідно до положень\~ст.116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У відповідності до вимог\~ст.117 КЗпП України\~у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці», компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків ї виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством, а саме Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати затвердженого постановою КМУ від 20.12.98р. № 1427. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року, до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання. Так, Верховний Суд України в п.20\~Постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13\~роз'яснив, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення суд на підставі\~ст.117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. У разі непроведення розрахунку у зв'язку з виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позивач має право на виплату йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За змістом вказаного положення, законною підставою для відшкодування моральної шкоди згідно зі\~ст.237-1 КЗпП України\~є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п.9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від\~31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року\~«Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до\~ст.237-1 КЗпП України\~за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Таким чином, судом встановлено, що внаслідок несвоєчасної виплати відповідачем\~ заробітної плати позивачу та остаточного розрахунку при звільненні, йому була спричинена моральна шкода, між тим, розмір визначений позивачем - 5000грн., на думку суду, є явно завищеним.\~\~ Так, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер порушення прав позивача, істотність вимушених змін у його житті через тривалу невиплату заробітної плати та зусиль, вжитих для відновлення трудових прав. Виходячи з розуміння загальнолюдських цінностей, відповідно до яких жоден працівник не може залишатися байдужим до порушення роботодавцем його права на оплату праці, суд погоджується з тим, що встановлені порушення трудових прав позивача пов'язані з певними душевними стражданнями і вважає, що 3000грн. є достатньою і справедливою компенсацією завданої йому моральної шкоди. Крім того, на підставі\~ч.3 ст.88 ЦПК України, враховуючи, що позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, з відповідача на його користь було стягнуто грошові кошти за вимогами майнового характеру у сумі 28868грн.33коп., суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на в дохід держави суму судового збору за вимогу майнового характеру в розмірі одного відсотку від ціни позову, що становить 288грн.68коп. та за вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди\~\~суму судового збору у розмірі 243грн.60коп., а всього 532грн.28коп., а також на користь позивача документально підтверджені витрати на правову допомогу у сумі 500грн.

Outcome: approved