Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 18187,86 грн. боргу за кредитним договором та судові витрати по справі. Відповідач викликався до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте не з'явився в судове засідання. Представник позивача Беженар І.М. подала до суду заяву, в якій просить слухати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Судом досліджено такі інші докази: розрахунок заборгованості за кредитним договором б/н від 9 січня 2008 року станом на 16.12.2013 року, копія заяви позичальника [PERSON], копія Умов та правил надання банківських послуг, копія паспорта громадянина України [PERSON], серії [NUMBER], копія довідки АА № 241170 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, копія свідоцтва про державну реєстрацію ПАТ КБ "ПриватБанк" серії А01 № 054809, копія банківської ліцензії №22 від 05.10.2011 року, копія витягу із статуту Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк", копія довіреності № 5080-О від 14 листопада 2013 року, копія квитанції про отримання [PERSON] готівки в сумі 3000 гривень, тарифи і порядок погашення кредиту, витяг з особового рахунку [PERSON]. Судом встановлено, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та відповідачем [PERSON] 09.01 2008 року був укладений кредитний договір б/н. Згідно даного договору відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 3000 гривень зі сплатою відсотків у розмірі у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто грошові зобов'язання. Згідно даного договору відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати відповідні платежі за цим договором. Проте, станом на 16 грудня 2013 року відповідач [PERSON] не виконав свої зобов'язання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором термін та не повернув позивачу основний борг в сумі 1993,34 гривень. Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг відповідачу нарахована заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 7712,34 гривень, по комісії за користуванням кредитом в сумі 7140 гривень, а також нараховані штрафи: 500 гривень штрафу (фіксована частина) і 842,28 гривень штраф (процентна складова). Загальна сума нарахованої заборгованості складає 18187,86 гривень. Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Таким чином позивач має право вимагати у відповідача дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Банк звертався до відповідача з вимогою про погашення заборгованості по кредиту та відсотків, проте відповідач не відреагував на повідомлення банку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобов'язань за цим договором, порушив свої зобов'язання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання якщо він не виконав його у строк встановлений договором. Вказані вище обставини стверджується взаємним зв'язком доказів, досліджених судом у їх сукупності. Дані докази є належними та допустимими. Згідно ч.1. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі немає будь-яких фактичних даних про те, що відповідач [PERSON] своєчасно виконав грошове зобов'язання за вказаними вище договорами і не порушував умови договору, а відповідач не надав відповідно до ст. 60 ЦПК України суду доказів, які б підтвердили ту обставину, що відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України він повернув позивачу заборгованість за кредитним договором. Враховуючи викладене вище суд вважає, що позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню повністю і слід стягнути на користь позивача 18187,86 гривні боргу за кредитом. Суд вважає що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати відповідно до заявленого позову. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. ст. 525,526, 553, 554,610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved