Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

Позивачі подали до суду позовну заяву, яку в ході судового розгляду уточнили та просили визнати недостовірною інформацію, поширену відповідачем [PERSON], такою, що не відповідає дійсності, порушує права та свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та [PERSON] наступного характеру: «злодійка, злодії, прийшли до хати, це тобі не бабів дурити старих», також вона звинуватила [PERSON] в тому, що та привикла за рахунок інших жити, обманює людей «Злодійка ти привикла на краденому жити, людей дурити...» та «Ходить по селі дивиться, шо можна стягнути», «Злодійка за державний рахунок строїтесь». Звинувачення [PERSON] позивача [PERSON] в дачі хабара і стверджувала, «що знає кому [PERSON] давала», «Ходить по судах і вкладають фінанси інвестиції в суд». Звинувачення в смерті людини, де [PERSON] стверджувала, що «смерть батька на твоїх руках (смерть [PERSON])» Образами в сторону [PERSON], де було вказано «Ти злодій, злодії ,ти дітей так вчиш і онуків будете вчити», також були висловленні звинувачення у відібрані вагончика (магазину) і магазину «[INFO]», а також розповсюдили дану інформацію серед односельчан; Визнати недостовірною інформацію поширену відповідачем [PERSON], такою, що не відповідає дійсності, порушує права та свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та [PERSON] наступного характеру: «твоя мама ходить попід хати і ти будеш ходити, бестижа будеш ходити, як твоя мати просити чарку горілки» «Ти землі понабирала, ти пообманювала людей, чотири роки нічого не даєш, чотири роки люди повмирали, ти нічого не даєш», «де чотири ферми, чотири ферми порізали на металолом», «Башню порізала на металолом здала» «Ти обманюєш людей» «Вона злодійка обманула людей», «Аферістка, на суді набрехала, що тобі немає де худоби тримати, обманула все село, як ти гріха не боїшся обманщиця, злодійка». З даними образами відповідач [PERSON] звинувачувала [PERSON] перед односельчанами, працівниками правоохоронних органів, сторонніх осіб; Визнати недостовірною інформацію, поширену відповідачем [PERSON], такою, що не відповідає дійсності, порушує права та свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та [PERSON] наступного характеру: «люди не переживайте, дальше по хатах піде, де які хати тоже не приватизовані», «паразитка блін така, для села нічого, ні капельки не зробила». Також [PERSON] стверджувала, що із-за [PERSON] її дід помер «вона думає, що всі смерті з рук зійдуть». [PERSON] поширила недостовірну принизливу інформацію в мережі Інтернет, де виклала недостовірну інформацію, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію позивачів і стала доступна для перегляду всіх користувачів соціальної мережі Інтернет». Визнати недостовірною інформацію, поширену відповідачем [PERSON], такою, що не відповідає дійсності, порушує права та свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та [PERSON] наступного характеру: образи в сторону [PERSON] «яке там в тебе право власності, де ти взявся, приліз з совхозу, індик», та образливі слова відносно [PERSON]: «в людей паї покрала, суди купила чого ти в Ровно судилася, купила суди купили всі суди», тобто звинуватила [PERSON] в дачі хабарів, в розкраданні майна; Визнати недостовірною інформацію, поширену відповідачем [PERSON], такою, що не відповідає дійсності, порушує права та свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та [PERSON] наступного характеру: звинувачуючи [PERSON] в наступному «Моє майно вона забрала, де моє майно, де мої паї» «Бригаду ти забрала, заправку, зерносклад» «Аферістка, ти обманюєш людей» «Бандіти, Сепаратисти, банда» «Ти забрала моє майно». Відносно [PERSON] висловив образливі слова наступного змісту: «Злодій, бандит, сепаратист він забирає моє майно». Звинуватив [PERSON], що він заїхав в нетверезому стані, «Він п'яний наколотий, треба його забрати на освідування»; Стягнути з відповідача [PERSON] на користь їхню - [PERSON] та [PERSON] користь кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень в якості компенсації за завдану моральну шкоду; Стягнути з відповідача [PERSON] на їхню - [PERSON] та [PERSON], користь кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень в якості компенсації за завдану моральну шкоду; Стягнути з відповідача [PERSON] на їхню - [PERSON] та [PERSON], користь кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень в якості компенсації за завдану моральну шкоду; Стягнути з відповідача [PERSON] на їхню - [PERSON] та [PERSON], користь кошти в сумі 5000 (п'ять тисяч) гривень в якості компенсації за завдану моральну шкоду; Стягнути з відповідача [PERSON] на їхню - [PERSON] та [PERSON], користь кошти в сумі 5000 (п'ять тисяч) гривень в якості компенсації за завдану моральну шкоду; Зобов'язати відповідача [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, поширену нею в мережі Інтернет, відео «[INFO]» у спосіб найбільш близький до способу її поширення, шляхом публікації її спростування, оскільки вона є недостовірною, така, що не відповідає дійсності, порушує права та свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію її - [PERSON], як керівника ФГ «Козир», інформація, яка була опублікована у мережі Інтернет у строк не пізніше одного місяця з дня набрання рішення суду законної сили; Стягнути з відповідачів на їхню користь всі судові витрати пов'язані з розглядом даної справи в суді. В обгрунтування позову зазначили, що відповідно до рішення господарського суду їй присуджено витребувати з незаконного володіння фізичних осіб підприємців [PERSON] та [PERSON] на користь фермерського господарства «Козир» нежитлову будівлю: А-будівлю контори, загальною площею 272,6 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом передачі вказаної будівлі фермерського господарству «Козир». Дане рішення набрало законної сили, але до цього часу не виконано, хоч відповідачка [PERSON] була оштрафована за невиконання рішення суду. Від місцевих жителів села Корделівка вони отримали інформацію про наміри боржників зруйнувати будівлю, пошкодивши двері, вікна внутрішнє оздоблення будівлі. З метою недопущення руйнування будівлі приблизно о 06:00 годині ранку 05 лютого 2016 року [PERSON] пригнав трактора, який належить ФГ «Козир» до вхідних дверей будівлі, чим перегородив прохід та доступ сторонніх осіб до будівлі за зазначеною вище адресою. Навколо цього конфлікту зібралась певна кількість місцевих жителів, працівників поліції, прохожих, з числа цих осіб були родичі та сусіди боржників. Зі сторони людей, зокрема [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на їхгю адресу пішли звинувачення в нібито «купленому» рішенні Господарського суду Вінницької області, яке набуло законної сили, в якому було зобов'язано витребувати з незаконного володіння приміщення контори та передачі його ФГ «Козир». Почали безпідставно обзивати її злодійкою, крадійкою, аферисткою, та іншими непристойними словами, які порочать їхню честь, гідність та ділову репутацію, оскільки вона тривалий час працює на землі, займаючись сільськогосподарською діяльністю, є керівником ФГ «Козир», є депутатом Корделівської сільської ради Калинівського району. Також дані громадяни накинулися з лайкою на [PERSON], та безпідставно почали звинуватити в розкраданні майна, ображати називаючи його сепаратистом, бандитом, злодієм, «індиком», та іншими непристойними словами, які порочать його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки він заробляє працюючи на землі, займаючись сільськогосподарською діяльністю, є засновником та головою ФГ «Козир».,членом виконкому Корделівської сільської ради Калинівського району Їх місцеві мешканці поважають, оскільки ними було зроблено багато добрих справ для розвитку інфраструктури села. Так, громадянка [PERSON] висловлювала на її [PERSON] слова «Злодійка, злодії, прийшли до хати, це тобі не бабів дурити старих», також вона звинуватила її, що вона привикла за рахунок інших жити, людей обманює «Злодійка ти привикла на краденому жити, людей дурити..» та «Ходить по селі дивиться шо можна стягнути», «Злодійка за державний рахунок строїтесь». [PERSON] звинувачувала її в дачі хабара наступними висловлюваннями «Ходить по судах і вкладають фінанси, інвестиції в суди». Найбільш образливим приниженням, було звинувачення її в смерті людини, де [PERSON] стверджуєвала, що «Смерть батька на твоїх руках (смерть [PERSON])». [PERSON] висловлювалась в сторону [PERSON] звинувачуючи його «Ти злодій, злодії, ти дітей так вчиш і онуків будете вчити», також звинуватили її [PERSON] в забиранні вагончика (магазину) і магазину «[INFO]» і розповсюдили дану інформацію серед односельчан. Громадянка [PERSON] провокувала людей, викрикувала образливі для неї - [PERSON] слова, наговорювала надумані історії, кричала «Люди не переживайте, дальше по хатах піде, де які хати тоже не приватизовані», «паразитка блін така, для села нічого, ні капельки не зробила». Також стверджувала, що із-за неї її дід помер «вона думає, що всі смерті з рук зійдуть», чим завдала їй неприємних моральних страждань, оскільки до смерті людини вона не причетна. [PERSON] підбурювала людей розривати договори оренди на землю, які на законних підставах були укладенні з людьми і їхнє волевиявлення було направлене на співпрацю з ФГ «Козир». [PERSON] поширила недостовірну принизливу інформацію в мережі Інтернет, де виклала недостовірну інформацію, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію ,обзиваючи її чорною фермеркою, та звинуватили її у рейдерському захваті спірної будівлі. Дана інформація стала доступна для перегляду всіх користувачів мережі Інтернет. Громадянка [PERSON], створила публічне звинувачення та вигукувала на її [PERSON] адресу : «Твоя мама ходить попід хати і ти будеш ходити, бестижа будеш ходити, як твоя мати просити чарку горілки» «Ти землі понабирала, ти пообманювала людей, чотири роки нічого не даєш, чотири роки люди повмирали, ти нічого не даєш», «де чотири ферми, чотири ферми порізали на металолом», «Баншю порізала на металолом здала» «Ти обманюєш людей» «Вона злодійка обманула людей», «Аферістка, сука ,на суді набрехала, що тобі немає де худоби тримати, обманула все село, як ти гріха не боїшся обманщиця, злодійка». З даними образами [PERSON] звинувачувала її перед односельчанами, працівниками правоохоронних органів, сторонніх осіб. Громадянин [PERSON] сконцентрував свої образи відносно [PERSON], звинувачуючи його «Яке там в тебе право власності, де ти взявся приліз з совхозу індик», та принизливі слова в її - [PERSON] адресу «... в людей паї покрала, суди купила чого ти в Ровно судилася, купила суди купили всі суди», тобто звинуватив її в дачі хабарів, в розкраданні майна. Громадянин [PERSON] звинуватив її -[PERSON], що вона нібито забрала його пії та сигукував наступні фрази «Моє майно вона забрала, де моє майно, де мої паї» «Бригаду ти забрала, заправку, зерносклад» «Ти забрала моє майно». [PERSON] відносно [PERSON] висловив свою неповагу, грубо зухвало звинуватив «Злодій, бандит, сепаратист він забирає моє майно» Звинуватив, що він - [PERSON] заїхав в нетверезому стані, «Він п'яний наколотий, треба його забрати на освідєтільствуваня». Хоча він- [PERSON] вже більше п'ятнадцяти років взагалі не вживає спиртних напоїв, чим його дуже образив. Також він намагався його душити, чим хотів завдати йому ушкоджень. У такий спосіб їх хочуть представити широкій громадськості як злодіїв, бандитів, які займаються нечесною підприємницькою діяльністю, тощо. Поширену відповідачами недостовірну інформацію слід визнати такою, що є недостовірною та принижує гідність, честь та ділову репутацію. Недостовірна інформація, яка була поширена відповідачами, була висловлена ними в брутальній формі в присутності інших осіб, таким чином відповідачі поширили вказану недостовірну інформацію третім особам, чим порушили їх особисті немайнові права, в зв'язку з чим вони зазнали моральних страждань, що полягало в нервових переживаннях, порушення сну та нормального співжиття з людьми, які добре знають їх, як порядну сім'ю, чесних людей, тому вони змушені були звернутися в медичний заклад за допомогою до лікарів та проходити курс відновлюваної терапії. Крім того, своїми діями, що виразились у розповсюдженні неправдивих відомостей відповідачами щодо них, як громадян та керівників підприємства, була завдана моральна шкода, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, в зв'язку з тим, то вони були ображені та принижені перед односельчанами, родичами, друзями та вимушені були виправдовуватись перед ними. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON], а також їхній представник [PERSON], позовні вимоги підтримали в повному обсязі, підтвердили обставини, зазначені вище та просили суд позов задоволити. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, проте представник відповідачів за довіреностями - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала в його задоволенні, вказавши, що обставини викладені в позовній заяві не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, 05.02.2016 року відбулась конфліктна ситуація у зв'язку з тим, що відповідачі намагались захистити свої законні права і даний конфлікт супроводжувався емоційними виступами. Позивачами не доведено, що саме відповідачі саме в їх бік висловлювали негативну та недостовірну інформацію, Допитані в якості свідків [PERSON]. [PERSON] зазначали лише, що відповідачі виражались нецензурною лайкою, однак чітко та достеменно не могли стверджувати саме ким поширювалась негативна інформація та в чий бік. Відповідачі висловлювали свої суб'єктивні точки зору (ставлення) тобто оціночні поняття, щодо поведінки позивачів. Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Відповідачами висловлювання щодо позивачів, було застосовано саме як, оціночне судження, оскільки воно не містило фактичних даних, а було висловлено з використанням такого мовного засобу, як «сатири». При цьому посилається на положення п.п.1.19 постанови Пленум Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» , де зазначно, що суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Висловленні судження відповідачів в сторону позивачів були оціночними судженнями , а тому не є предметом судового захисту . Також позивачами не надано достовірних та достатніх доказів на підтвердження заподіяння їм моральної шкоди, а тому просить в позові відмовити. Допитаний в судовому засіданні Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що число, не пам"ятає, це було взимку 2016 року. Вони приїхали на роботу в с. Кордилівка, вул. Кірова, де розташована контора СФГ "Козир". Побачили багато людей і працівників поліції. Там всі спорили і сварилися. Найбільше сварилися і обзивали [PERSON] та [PERSON] відповідачі. Біла молода дівчина [PERSON] та дві жінки - [PERSON] та [PERSON] - мати [PERSON]. Вони говорили на адресу позивачів злодії, бандити, сепаратисти. [PERSON] знімала все на відеокамеру та вигукувала, що злодії, бандити, сепаратисти, купили всі суди, а нас не купите. [PERSON] кричала, в сторону [PERSON] що все вкрала, а це не віддадуть. [PERSON] говорила, що позивачі винні в смерті її діда. Він зрозумів, що спір виник за будівлю контори. Ще було два чоловіка, які висловлювались на адресу [PERSON] та [PERSON] нецензурними словами, обзивали злодіями, сепаратистами, бандитами. Міліція робила їм зауваження, але вони не реагували. [PERSON] виклала відео в інтернеті. Свідок [PERSON] суду пояснив, що його тесть [PERSON] 5 лютого підігнав трактор до магазину, бо пішли слухи по селу, що відповідачі мали виламати двері в приміщення. Коли він приїхав на місце було приблизно 10 людей зі сторони відповідачів і були налаштовано негативно. [PERSON] почав виражатись до [PERSON] нецензурними ловами та намагався вдарити, але йому завадили працівники міліції обзивав сепаратистом . [PERSON] виражалась нецензурно в адресу позивачів. її мати теж нецензурно виражалась, обзивала злодійкою, аферисткою, що обдурює людей. [PERSON] обзивала, говорила,що [PERSON] сепаратист, що обдурюють людей, що обдурили всі суди, бо рішення суду було на користь позивачів. Ще старий дядько - [PERSON] говорив, що позивачі обдурюють людей. [PERSON] спочатку нецензурно висловлювалась, а потім стала говорити на адресу [PERSON], що та афериста та сепаратистка, злодійка . [PERSON] говорив, що обманули бригаду, обдурили людей. [PERSON] говорила, що [PERSON] винна в смерті її чоловіка. [PERSON] виклала відео даного конфлікту "В контакті". Свідок [PERSON] суду пояснив, що це було на початку лютого 2015 року. Він прибув біля 9 год. ранку на місце де був конфлікт. Він йшов до знайомого, побачив натовп людей, трактор стояв біля приміщення магазину. Чув крики, нецензурну лексику на адресу [PERSON] та [PERSON]. Знає односельчанку [PERSON]. Всю події бачив в інтернеті, у контакті [PERSON], вона висловлювалась нецензурною лайкою на адресу [PERSON]. .По відео у інтернеті чув голос [PERSON]. Також [PERSON] кричав на адресу [PERSON] звинувативши її в крадіжці його землі та паю та висловлювався на адресу [PERSON] та [PERSON] нецензурними словами. Свідок [PERSON] суду пояснила, що в той день вона була присутня біля магазину і чула, як відповідачі обзивали [PERSON] та [PERSON] різними непристойними словами . Так [PERSON] обзивала [PERSON] крадійкою, обманщицею,. [PERSON] обзивала нецензурною лайкою, говорила, що [PERSON] та [PERSON] злодії , що займаються рейдерством , виклала відео в інтернет, де, говорила , що [PERSON] позабирала всі паї та буде ходити попід хати та дивитись де та у кого що забрати. [PERSON] ображала [PERSON], говорила нецензурні слова, обзивала крадійкою, обманщицею, аферисткою, хабарницею. [PERSON] обзивав нецензурною лайкою, обзивав [PERSON] індиком, що покрали майно у людей. [PERSON] обзивав нецензурною лайкою, говорив, що [PERSON] вкрала його майно. Це все відбувалось в присутності жителів села Корделівки, працівників правоохоронних органів. Свідок [PERSON] пояснила, що працює продавцем, прийшла на роботу, стояв трактор підпертий під самі двері, всі виходи були закриті іншими машинами. Люди були обурені, оскільки в магазин неможливо було зайти , купити хліба. Вона не чула негативних висловів. Свіок [PERSON] суду пояснила, що вона пішла до магазину по хліб. Магазин був заблокований.Люди були на емоціях. вона не чула ругані в адресу [PERSON] і образ також. Свідок [PERSON] суду пояснила, що прийшла по хліб, магазин був зачинений. Стояв трактор, люди обурювались. [PERSON] була в машині. Ніхто не ображав її честі. Ніхто в бік [PERSON] не висловлювався образливими словами. Суд, заслухавши пояснення позивачів, та їхнього представника, представника відповідачів, свідків, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовільнити частково. Судом встановлено, що 08 вересня 2015 року рішенням господарського суду Вінницької області, яке набрало законної сили 25 вересня 2016 року ,було вирішено витребувати з незаконного володіння фізичних осіб підприємців [PERSON] та [PERSON] на користь фермерського господарства «Козир» нежитлову будівлю: А-будівлю контори, загальною площею 272,6 м.кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом передачі вказаної будівлі фермерського господарству «Козир». ( а.с. ) На виконання зазначеного рішення 12 січня 2016 року старшим державним виконавцем ВДВС Калинівського районного управління юстиції Рижковим Д.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49789045. та боржнику надано строк до 19.01.2016 року самостійно виконати постанову ВП №49789045. Так як судове рішення не виконувалось 05 лютого 2016 року [PERSON] пригнав трактор, який належить ФГ «Козир» до вхідних дверей будівлі, чим перегородив прохід та доступ сторонніх осіб до будівлі за адресою: [ADDRESS]. Навколо цього конфлікту зібралась певна кількість місцевих жителів, працівників поліції, прохожих. З натовпу на адресу позивачів стали звучати звинувачення та образи, висловлені в нецензурні лайці, зокрема [PERSON] на адресу [PERSON] висловлювала наступні слова «Злодійка, злодії, прийшли до хати, це тобі не бабів дурити старих», також вона звинуватила її, що вона привикла за рахунок інших жити, людей обманює «Злодійка ти привикла на краденому жити, людей дурити..» та «Ходить по селі дивиться шо можна стягнути», «Злодійка за державний рахунок строїтесь». [PERSON] звинувачувала її в дачі хабара і стверджувала, «Ходить по судах і вкладають фінанси інвестиції в суди». [PERSON] звинуватила [PERSON] в смерті її батька висловлюючи слова наступного змісту «Смерть батька на твоїх руках (смерть [PERSON])». [PERSON] висловлювалась в сторону [PERSON] наступними словами «Ти злодій, злодії ти дітей так вчите і онуків будете вчити», також звинуватили в забиранні вагончика (магазину) і магазину «[INFO]» . Громадянка [PERSON] висловлювалась на адресу [PERSON] наступними фразами «Люди не переживайте, дальше по хатах піде, де які хати тоже не приватизовані», «паразитка блін така, для села нічого, ні капельки не зробила». Звинувачувала [PERSON] в смерті діда наступними словами «вона думає, що всі смерті з рук зійдуть». [PERSON] поширила недостовірну принизливу інформацію в мережі Інтернет, де виклала недостовірну інформацію про рейдерський захват [PERSON] приміщення магазину в с.Корделівка , яка порочить честь, гідність та ділову репутацію позивачів і стала доступна для перегляду всіх користувачів мережі Інтернет. Громадянка [PERSON], на адресу [PERSON] вигукувала недостовірну інформацію наступного змісту «Твоя мама ходить попід хати і ти будеш ходити, бестижа будеш ходити, як твоя мати просити чарку горілки» «Ти землі понабирала, ти пообманювала людей, чотири роки нічого не даєш, чотири роки люди повмирали, ти нічого не даєш», «де чотири ферми, чотири ферми порізали на металолом», «Баншю порізала на металолом здала» «Ти обманюєш людей» «Вона злодійка обманула людей», «Аферістка, сука на суді набрехала, що тобі немає де худоби тримати, обманула все село, як ти гріха не боїшся обманщиця, злодійка». З даними образами [PERSON] звинувачувала її перед односельчанами, працівниками правоохоронних органів, сторонніх осіб. Громадянин [PERSON] звинуватив .[PERSON], що вона забрала його майно висловлюючись наступними словами «Моє майно вона забрала, де моє майно, де мої паї» «Бригаду ти забрала, заправку, зерносклад» «Ти забрала моє майно». [PERSON] відносно [PERSON] висловив свою неповагу, грубо зухвало звинуватив «Злодій, бандит, сепаратист він забирає моє майно» Звинуватив, що він - [PERSON] заїхав в нетверезому стані, «Він п'яний наколотий, треба його забрати на освідєтільствуваня». Той факт, що відповідачі висловлювали на адресу позивачів судження, що порочать їх честь, гідність та ділову репутацію, підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також підтверджується оглянутими в судовому засіданні дисками з відеозаписом зазначених вище подій. Згідно із статтею 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист "її гідності та честі. Згідно із статтею 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Згідно із Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Разом з тим відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших лодей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв'язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї . Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. З цього випливає, що тягар доказування достовірності негативної інформації про позивачів покладається на відповідачів, а на позивачів покладено лише обов'язок доказування факту поширення такої інформації відповідачами. Цей висновок узгоджується з приписом абзацу першого частини другої статті 302 ЦК України. Також, у зазначеній постанові вказано, що суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та проявом на повагу на людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування поширеної недостовірної інформації між іншими людьми. Згідно з частиною 5-6 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до змісту частини 1 статті 277 ЦК України особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації. Також, згідно приписів вказаної статті ЦК України, об'єктивна сторона складу даного цивільного правопорушення передбачає одночасну наявність двох складових елементів - недостовірність Поширеної інформації та її неправильність на порушення особистих немайнових прав потерпілої особи (негативний зміст). Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації і захист честі, гідності і ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, то містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з ч. 1, 3-4ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до ст.ст.94,277 ЦК України, фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до частини 1 пункту 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року, спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь - яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загально визначених правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка порушує право позивача на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Згідно ч.3 ст.277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Відповідно до ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про інформацію», всі громадяни України, юридичні особи і державні органи мають право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення та зберігання відомостей, необхідних їм для реалізації ними своїх прав, свобод і законних інтересів, здійснення завдань і функцій. Реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Статтею 200 ЦК України встановлено, що інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі; суб'єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права. Згідно із п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27 лютого 2009 року, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч. 2 ст. 471 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути тлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема, гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції. Так, Європейський суд наполягає, що свобода вираження поглядів становить одну з основних підвалин демократичного суспільства і одну з принципових умов його прогресу і самореалізації кожної особи, та робить розрізнення між твердженнями факту та оціночними судженнями (справа «Лінгенс проти Австрії»). Вимога щодо доведення правдивості оціночного судження є неможливою та порушує свободу вираження поглядів та думки. Люди мають право мати думки та висловлювати їх вільно з питань, які становлять їх інтерес, думки, які дехто чи навіть усі можуть вважати перебільшеними, обмеженими або упередженими, але думки, яких вони чесно дотримуються. Європейський Суд у своїй судовій практиці дотримується підходу щодо захисту свободи вираження, вказуючи, що свобода висловлювати свої погляди є правом людини, визнаним у світі, мабуть, найбільш широко. Свобода слова визнається цінною, оскільки публічні обговорення є можливим інструментом досягнення суспільних цілей та вираження особистих поглядів саме по собі є Людським благом пошуку істини, досягнення справедливості, викриття негативних тенденцій у суспільстві і взаємовідносинах між людьми. Вільне передавання почуттів, поглядів та ідей є істотним чинником повноцінного розвитку особистості в суспільстві, так само, як і здатність людини сприймати заперечення, спонукання, гаохочення через ідеї, висловлені іншими людьми, яка є також важливою для формування особистих переконань. Проте, тією ж ст. 10 ч.2 Конвенції передбачено законодавче обмеження права на свободу думки та слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань, зокрема, для захисту репутації або прав інших осіб, тощо, і є необхідним в демократичному суспільстві. Аналогічне положення передбачено і ст.34 Конституції України, відповідно до якого здійснення права на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань, права вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір, може бути обмежене законом для захисту репутації або прав інших людей. Тому, навіть коли твердження становить оціночне судження, має бути наявна фактична основа для такого судження. Оціночне судження, як стверджує практика Європейського суду з прав людини (справа «Лінгенс проти Австрії»), є висновком, отриманим в результаті інтелектуальної, логічної обробки узагальнення фактів, оцінок інших людей, інформації довідкового характеру та причинно-наслідкового зв'язку між зазначеними джерелами інформації. Отже, враховуючи зміст сказаного відповідачами відносно позивачів, така інформація порочить честь, гідність та ділову репутацію позивачів, так як поширена ними інформація не відповідає дійсності, оскільки відносно позивачів вироку суду за скоєння злочину не має, причетності до розкрадання майна не встановлено, звинуваченні в чужих смертях не відповідає дійсності ; звинувачення в сепаратизмі спростовується наданими позивачами доказами фінансової підтримку воїнів АТО. Тому, дані твердження відповідачів не відповідають дійсності, порушують презумпцію невинуватості [PERSON] та [PERSON], порочать честь і гідність та завдають шкоди діловій репутації, а поширення та розповсюдження відповідачами недостовірної інформація носить негативний характер. Право на честь і гідність громадян є конституційним. Людина, її життя і здоров'я, честь та гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, - проголошується в ст. 3 Основного Закону. Відповідно до ст. 7 ЦК України, громадянин або організація вправі вимагати через суд спростування відомостей, що не відповідають дійсності або викладені неправдиво, які ганблять їх честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди їхнім інтересам, якщо той, хто поширив такі відомості, не доведе, що вони відповідають дійсності. Відповідно до ст. ст. 28,68 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно зі ст. ст. 270,297 ЦК України кожен має право на повагу до гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. У п. 19 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз'яснено, що якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. Аналогічні пложення містяться в ч.1 ,3 ст. 23 ЦК України , де зазначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:... . у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.( ч.3 ст. 23 ЦК ) Згідно зі ст. 280 ЦК України фізична особа, особисте немайнове право якої порушено, має право за відшкодування майнової та (або) моральної шкоди, яку їй завдано у зв'язку з таким порушенням. Відповідно до п.п. З, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 зід 31 березня 1995 року із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю нших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та урахуванням інших обставин. В судовому засіданні встановлено, що позивачам завдано моральну шкоду приниженням честі, гідності та ділової репутації відповідачами оскільки в даному випадку мало місце порушення прав позивачів , а саме, порушення конституційного права, яке закріплено в преамбулі Загальної декларації прав людини та гарантоване Конституцією України. Також внаслідок поширення недостовірної інформації відповідачами стосовно позивачів [PERSON] та [PERSON], останні пережили нервовий стрес, порушення сну,тому вони змушені були звернутися в медичний заклад за допомогою до лікарів та проходити курс відновлюваної терапії, що підтверджується медичними довідками. Тому суд вважає, що враховуючи принцип розумності та справедливості моральну шкоду слід відшкодувати з [PERSON] на користь [PERSON] 3000 грн, [PERSON] - 2000 грн, [PERSON] на користь [PERSON] 2000грн, з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 2 тисячі гривень ; з [PERSON] на користь [PERSON] та на користь [PERSON] по 2 000 грн. кожному. В частині позовних вимог щодо [PERSON], позивачам необхідно відмовити, оскільки в судовому засіданні не доведено розповсюдження ним щодо [PERSON] та [PERSON] інформації, що порочить честь, гідність та ділову репутацію . В частині позовних вимог [PERSON] щодо [PERSON] та [PERSON] про розповсюдження ними інформації , що порочить честь , гідність та ділову репутацію, а саме [PERSON], відмовити, оскільки в судовому засіданні не було встановлено, що вони висловлювались на адресу останнього інформацією, що порочить його честь та гідність. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. ст.27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншми засобами доказування. Виходячи із змісту частини 1 статті 277 ЦК України , відповідно до якої особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації, суд вважає за необхідне зобов'язати відповідача [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, поширену нею в мережі Інтернет, відео «[INFO]» у спосіб найбільш близький до способу її поширення, шляхом публікації її спростування, у строк не пізніше одного місяця з дня набрання рішення суду законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачів підлягають стягненню понесені ними судові витрати.

Outcome: partial