Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Рябинівської сільської ради В.Писарівського району, [PERSON], третя особа: відділ Держгеокадастру в В.Писарівському районі Сумської області, в якій зазначає, що [INFO] в смт.Велика Писарівка Великописарівського району Сумської області померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) розміром 3,75 га, розташована на території Рябинівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. В порядку ст.549 ЦК УРСР (1963р.) позивач прийняв спадщину шляхом постійного проживання та вступу в управління та володіння спадковим майном. Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги вказаного спадкового майна, однак оформити спадкові права не має можливості, оскільки за життя спадкодавця був втрачений правовстановлюючий документ на вказану земельну частку. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача - Рябинівської сільської ради В.Писарівського району - у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Представник третьої особи Ароян С.Х. у судовому засіданні з позовом погоджується частково, оскільки спадщина у вигляді земельної частки (паю) фактично успадкована двома спадкоємцями: позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Заслухавши представників позивача та відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК україни у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в смт.В.Писарівка Сумської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 3,75 га, розташована на території Рябинівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 грудня 2013 року розглянув справу № 6-138цс13 і зробив правовий висновок, що відповідно до ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 43664767 від 21.04.2016 року заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с.28). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 43664796 від 21.04.2016 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа не відкривалась, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 29). Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (1963 року) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги являються в рівних частинах діти ( у тому числі усиновлені), подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого. Таким чином, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] являлються її діти: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON]; їх родинні стосунки підтверджуються відповідними письмовими документами, що маються в матеріалах справи (а.с.8). Статтею 548 ЦК УРСР (1963р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням (ч.1). Прийнята спадшина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.2). Згідно ст.549 ЦК України (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1). якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2). якщо він подав до держнотконтори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.2 цієї статті). В силу ст.549 ЦК УРСР (1963р.) позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] прийняли спадщину шляхом постійного проживання та вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується довідкою виконкому Рябинівської сільської ради В.Писарівського району від 08.09.2015 року (а.с.12). Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. У зв'язку із втратою правовстановлюючого документа (Сертифіката на право на земельну частку (пай) одержати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину на вказане спадкове майно позивач не має можливості. Втрата Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я [PERSON], підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла» № 86 від 04.11.2015 року, що мається в матеріалах справи (а.с.13-14). Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

Outcome: partial