Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

У липні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила надати їй дозвіл на побачення з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], кожної суботи і неділі з 10.00 год. до 19.00 год. В обґрунтування позову зазначала, що [INFO] вона народила сина [PERSON], відомості про його батька записані з її слів. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 квітня 2010 року її позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON] у зв'язку з ухиленням від виконання нею батьківських обов'язків. Із 2012 року їїсин [PERSON] влаштований до дитячого будинку сімейного типу [PERSON], що розташований у [ADDRESS]. Більше двох років вона постійно спілкується із сином, що позитивно впливає на психоемоційний стан дитини. Свою вину перед сином усвідомила, хоче зустрічатися з ним та брати участь в його вихованні. Проживає вона у квартирі за адресою: [ADDRESS], у якій нею зроблено ремонт. Працевлаштована, має постійний дохід, позитивно характеризується за місцями роботи та проживання, спиртними напоями не зловживає. Служба у справах дітей Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації проти надання їй дозволу на побачення із сином [PERSON] не заперечує. Позивач [PERSON] у суді позов підтримала, просила суд задовольнити його та дозволити побачення із неповнолітнім сином кожної суботи і неділі з 10.00 год. до 19.00 год. Відповідач [PERSON] у суді проти позову та надання дозволу матері, позбавленій батьківських прав, побачень із неповнолітнім сином не заперечувала, вважає, що це позитивно буде впливати на розвиток дитини. Третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації у судове засідання не з'явився, подав до суду письмові пояснення та висновок щодо доцільності побачень матері [PERSON] з її неповнолітнім сином [PERSON] Просив розглянути справу без участі їхнього представника. Представник третьої особи: Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області Сундук Л.І. у судовому засіданні позов підтримала. Прокурор Броварської міжрайонної прокуратури Київської області Кадирова К.А. у суді проти задоволення позову не заперечувала, враховуючи обставини справи, вважає, що надання [PERSON] дозволу на побачення із сином [PERSON] відповідатиме інтересам дитини. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO]. Запис про батька дитини в Книзі народжень зроблено за вказівкою матері відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 квітня 2010 року позивача [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно її сина [PERSON], [INFO], оскільки позивач належним чином своїх батьківських обов'язків не виконувала. Рішенням Броварської міської ради Київської області від 27 березня 2012 року № 140 [PERSON], [INFO], влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON], де він проживає на даний час. Вирішено було також укласти договір про організацію діяльності дитячого будинку сімейного типу між мамою-вихователем [PERSON], Броварською міською радою та Міжнародною благодійною організацією "Благодійний фонд "СОС Дитяче Містечко". Із листа Благодійної організації "Київського обласного відділення "Благодійний фонд "СОС Дитяче Містечко" від 15 липня 2015 року за № 154 видно, що позивач [PERSON] протягом двох років регулярно цікавиться життям і здоров'ям свого сина [PERSON], спілкується з ним і мамою-вихователем по телефону. Спеціалісти даного закладу і мама-вихователь відмічають, що спілкування із біологічною мамою позитивно впливає на психоемоційний стан дитини. [PERSON] виявляє бажання зустрічатися та спілкуватися з його біологічною матір'ю. У ст. 168 СК України встановлено, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною. Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Б атьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Із висновку Органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 14 вересня 2015 року № 100-11670 вбачається, що, враховуючи обставини справи, зокрема: регулярне спілкування [PERSON] із сином [PERSON], відсутність у неї медичних протипоказань щодо побачень з дитиною, житлово-побутові умови,

Outcome: approved