Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 6900 грн. боргу за договором позики, 3000 грн. на відшкодування моральної шкота , а також судові витрати. Позивач посилається на те, що 20.01.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого він передав відповідачу грошові кошти у розмірі 6900 гривен, а відповідач зобов"язався повернути борг 20.03.2014 року, що підтверджується відповідною розпискою відповідача від 20.01.2014 року. Але у встановений строк відповідач борг не повернув та неодноразові вимоги позивача щодо повернення боргу не реагує. Такими неправомірними діями відповідача йому - позивачу заподіяна моральна шкода , яка полягає у його душевних хвилюваннях через неповернення належних йому грошей , необхідність позичати гроші на харчування та лікування у близьких та знайомих, що привело до погрішення стану його здоров"я. Моральну шкоду він оцінює в 30000 грн. Позивач в судове засідання не з"явився, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі в судовому засіданні та задоволення його позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, причину неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. 20.01.2014 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача позику у сумі 6900 грн. та зобов"язався повернути борг 20.03.2014 року, про що власноручно написав розписку від 20.01.2014 року, якою посвідчив передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та строк її повернення (а.с.14). Ні у встановлений в договорі позики строк , ні до теперішнього часу відповідач суму боргу позивачу не повернув і ухиляється від повернення боргу. Будь - яких доказів на підтвердження факту повернення позивачу суми боргу відповідач суду не надав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до умов ст.1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оскільки судом встановлено , що між сторонами укладено договір позики , за яким позивач отримав від позивача грошові кошти , але у встановлений договором строк суму боргу позивачу не повернув , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу 6900 грн. Суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення на його користь моральної шкоди задоволенню не підлягає. Відповідно до положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються судом , коли право на її відшкодування передбачено спеціальним Законом. Діючим законодавством стягнення моральної шкоди за порушення умов договору позики не передбачено. Самим договором позики , укладеним між сторонами, не передбачено відшкодування моральної шкоди через невиконання позичальником свого зобов"язання. Тому позов [PERSON] в частині стягнення з відповідача моральної шкоди задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: partial