Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

У вересні 2021 року АТ "КРЕДОБАНК" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 114725,46 грн, що складається: із заборгованості за тілом кредиту - 98394,05 грн; заборгованості за відсотками - 16331,41 грн. Крім того просили суд стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн, а також витрати на професійну правову допомогу в розмірі 11472,54 грн. В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що 30.10.2019 між АТ "КРЕДОБАНК", та відповідачем було укладено кредитний договір №CL-231684, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у визначеній договором сумі, а останній на умовах обумовлених у договорі був зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за його користуванням, а також інші визначені комісії та платежі. Розмір кредиту становить 101000,00 грн. на строк до 29.10.2024, процентна ставка 35% річних. АТ "КРЕДОБАНК" свої зобов`язання виконав в повному обсязі, однак відповідач свої зобов`язання не виконує належним чином у зв`язку з чим, станом на 07.06.2021, утворилась заборгованість у розмірі 114725,46 грн., що складається: із заборгованості за тілом кредиту - 98394,05 грн; заборгованості за відсотками - 16331,41 грн. В зв`язку з чим звернулись до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 19 жовтня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Одночасно з позовною заявою подав клопотання про розгляд справи без участі позивача, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення судом. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. У судові засідання, призначені на 15 листопада 2021 року та 09 грудня 2021 року відповідач [PERSON] не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, однак повідомлення повернуто з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.49,50). Клопотань про відкладення не надходило. Відзиву на позовну заяву не подав. Крім того, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач був повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, призначеного на 09.12.2021 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про що в матеріалах справи наявне підтвердження (а.с.60). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 30 жовтня 2019 року між АТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-231684 (а.с.12-14), відповідно до умов якого останньому надано кредитні кошти в розмірі 101000,00 грн. на строк 60 місяців терміном до 29 жовтня 2024 року ( пункти 2.1, 2.3 договору). Відповідно до п.1 договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язувався використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п. 2.4. договору позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на поточні потреби на рахунок позичальника. Пунктами 4.1., 4.2. договору передбачено, що відповідач сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) за ставкою, визначеною п.4.1 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. Відповідно п. 4.3 договору за надання послуг позичальник сплачує банку комісії в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 кредитного договору. Пунктом 4.5 договору визначено реальну річну процентну ставку 41,19 % річних. Пунктом 6.2 договору визначено, що позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до графіку платежів (додаток №1 до цього кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 4066 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця впродовж 60 місяців з дати укладання Кредитного договору. Перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 30.10.2019 до 29.10.2024 погашаються в однаковому порядку. Згідно з п. 6.3 договору повернення суми кредиту здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2 кредитного договору). Пунктом 6.9 договору передбачено, що банк у випадках невиконання позичальником зобов`язань, передбачених договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до п. 7.1 договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пеня, нарахована Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору, не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Виконання вимог договору позивачем підтверджується меморіальним ордером №62502712 від 30.10.2019, що міститься в матеріалах справи (а.с.8). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №CL-231684 від 30.10.2019 (а.с.6,7) та рухом коштів по рахунку (а.с.9-11) відповідач свої зобов`язання перед банком не виконував та станом на 07.06.2021 заборгованість становить 114725,46 грн., з яких: 98394,05 грн. заборгованості за тілом кредиту; 16331,41грн. заборгованості за відсотками. У додатку №1 до кредитного договору № CL-231684 від 30.10.2019 сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості кредиту (а.с.14 на звороті). Між сторонами виник спір стосовно неналежного виконання відповідачем [PERSON] як позичальником, взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики. За таких обставин зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору. За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). частиною другою статті 1050 ЦПК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст.ст. 77-80 ЦПК України. Нормами ст. 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що на адресу відповідача позивачем направлялася досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості від 15.05.2021 (а.с.18) з вимогою про дострокове погашення заборгованості за кредитом в повному обсязі, яка ним отримана 28.05.2021 згідно копії поштового повідомлення (а.с.20-22), однак відповідач не спростував наявність у нього заборгованості. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №CL-231684 від 30.10.2019 у розмірі 114725,46 грн, що складається: із заборгованості за тілом кредиту - 98394,05 грн; заборгованості за відсотками - 16331,41 грн, ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому позов підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з огляду на те, що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2270,00 грн. Щодо розподілу судових витрат, зокрема в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11472,54 грн., суд зазначає наступне. Відповідно до положення ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. Згідно з ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Судом встановлено, що позивач просив суд стягнути на його користь витрати на професійну правову допомогу у розмірі 11472,54 грн, проте представником АТ "КРЕДОБАНК" не надано документів, які підтверджують факт та розмір понесених витрат на правову допомогу. Водночас у позовній заяві позивачем обґрунтовано таку вимогу з посиланням на договір про надання правової допомоги від 11.02.2019, у якому вказано про винагороду виконавцю - АО «Бізнес і право», і що АТ «КРЕДОБАНК» його сплачує. Проте такий договір не містить жодних положень щодо розміру та факту оплати наданих послуг, а тому не є належним доказом понесених витрат на правову допомогу (а.с.30). Крім того, всупереч вимог ст. 137 ЦПК України позивачем, для визначення розміру витрат на правничу допомогу, не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання професійної правничої допомоги. Отже, суд відмовляє позивачу у відшкодуванні на його користь з відповідача витрат на професійну правову допомогу в сумі 11472,54 грн. за необґрунтованості заявленого їх розміру.

Outcome: approved