Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до суду з вищевказаним позовом, який уточнював в процесі розгляду справи. В позові зазначає, що відповідно до укладеного договору № VIW3АА00000074 від 24.06.2008 р. [PERSON] 24.06.2008 р. отримав кредит у розмірі 22340 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.06.2011 р. В порушення вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, відповідач зобов»язання за вказаним договором не виконав, через що станом на 19.03.2014 р. має заборгованість 75786,49 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 23969,25 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6433 долари США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1432,22 долари США; пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 40319,23 доларів США; штраф (фіксована частина) - 25,10 доларів США; штраф (процентна складова) - 3607,69 доларів США. В забезпечення виконання за кредитним договором, ПАТ КБ «Приват Банк» і [PERSON] 24.06.2008 р. уклали договір застави рухомого майна № VIW3АА00000074, згідно з яким [PERSON] надав в заставу автомобіль Mercedes Benz, модель: S500, рік випуску: 2000, тип ТЗ: легковий-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належав на праві власності [PERSON] Заставний автомобіль було зареєстровано за новим реєстраційним номером [NUMBER]. Позивач, посилаючись на ст..ст.16, 526, 590 ЦК України, ст..ст.19, 20 Закону України «Про заставу», ст..ст.25, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», за позовом просить вилучити у [PERSON] та передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк» предмет застави - автомобіль Mercedes Benz, модель: S500, рік випуску: 2000, тип ТЗ: легковий-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], комплект ключів та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) - автомобіля Mercedes Benz, модель: S500, рік випуску: 2000, тип ТЗ: легковий-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № VIW3АА00000074 від 24.06.2008 р. в сумі 75786,49 доларів США, що еквівалентно 754818,24 грн. звернути стягнення на предмет застави: автомобіль Mercedes Benz, модель: S500, рік випуску: 2000, тип ТЗ: легковий-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу автомобіля; стягнути з відповідачів судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі до суду не з»явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомили, заперечень не надали. У відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвали постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.06.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № VIW3АА00000074 від 24.06.2008 р. на підставі якого банк зобов»язався надати позичальнику кредит на строк з 24.06.2008 р. по 23.06.2011 р., у розмірі 22340 доларів на придбання автомобіля (п.17.1). Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти, згідно графіку погашення кредиту, який є додатком до кредитно-заставного договору. [PERSON] порушив умови кредитного договору, у зв»язку з чим станом на 19.03.2014 р. має заборгованість в сумі 75786,49 доларів США. Відповідальність сторін за порушення умов кредитного договору передбачена розділом 14 кредитно-заставного договору. В забезпечення виконання за кредитним договором, ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 24.06.2008 р. уклали договір застави рухомого майна, згідно з яким [PERSON] надав в заставу автомобіль Mercedes Benz, модель: S500, рік випуску: 2000, тип ТЗ: легковий-В, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належав останньому на праві власності. Вищевикладене підтверджене наданими письмовими доказами - розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 19.03.2014 р., кредитно-заствним договором № VIW3АА00000074 від 24.06.2008 р. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 526 та 525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,525, 526,1054 ЦК України [PERSON] свої зобов'язання за договором в повному обсязі не виконав. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту у позивача є право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З наданих ПАТ КБ "Приватбанк" розрахунків вбачається, що станом на 19.03.2014 р. [PERSON] має заборгованість в сумі 75786,49 доларів США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 23969,25 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6433 долари США; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1432,22 долари США; пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором - 40319,23 доларів США; штраф (фіксована частина) - 25,10 доларів США; штраф (процентна складова) - 3607,69 доларів США. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з видів забезпечення виконання зобов'язання, відповідно до ст. 546 ЦК України, є застава. Саме з таким видом забезпечення виконання зобов'язання - кредитного договору, визначилися сторони. Згідно ст. 13 Закону України "Про заставу" від 2 жовтня 1992 року (з подальшими змінами та доповненнями за станом на день виникнення правовідносин) (надалі - Закон), договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. Заставодержатель, відповідно до ст. 20 вищевказаного Закону, набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Вказані норми Закону не суперечать вимогам параграфу 6 Глави 49 ЦК України. Виходячи з наданих документів, договір застави, укладений між сторонами, відповідає вимогам діючого законодавства. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї договору кредиту та розрахунку заборгованості, позивач визначив загальний розмір заборгованості та його складові. Згідно із ст. 589, ч.ч.1,2 ст.590, ч.1 ст. 591 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк ( термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено, відповідач зобов'язання за кредитним договором виконував неналежним чином, а тому за вказаних обставин, у позивача виникло права вимоги звернення стягнення на предмет застави. Згідно договору застави, укладеного між сторонами у справі, звернення стягнення на предмет застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету від імені заставодавця. Згідно із ст. ст. 25 , 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Таким чином, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави шляхом укладення договору купівлі-продажу будь - яким способом з іншою особою-покупцем є обґрунтованими і відповідають матеріальному закону. Позивач пред»явив позов до кількох відповідачів - [PERSON] та [PERSON] Враховуючи, що на час винесення рішення по справі, згідно довідки ГУМВС України в Запорізькій області від 05.12.2014 р., спірний автомобіль зареєстрований за [PERSON], суд задовольняє позовні вимоги, саме до [PERSON], як до належного відповідача. Так судом встановлено, що в порушення умов ст.17.7 договору застави, ч.2 ст.586 ЦК України та ст.17 Закону України «Про заставу», без згоди банку заставодавець [PERSON] реалізував заставний автомобіль [PERSON], який згодом продав його [PERSON] Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.09.2014 р. по даній справі відповідача [PERSON] замінено на належного відповідача [PERSON], справу направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя. Згідно довідки ГУМВС України в Запорізькій області від 05.12.2014 р., спірний автомобіль зареєстрований за [PERSON] Заставний автомобіль зареєстровано за новим реєстраційним номером СВ 3050 ВС. Відповідно до ст.27 Закону України «Про заставу», застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження. ПАТ КБ «ПриватБанк» згоду на відчуження рухомого майна клієнтом без збереження обтяження не надавав; відчуження належного клієнту автомобіля не здійснювалось в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу, а тому зареєстроване обтяження зберегло силу для нового власника, яким згідно довідки є [PERSON] З наведеного, суд дійшов висновку, що позов, пред»явлений до [PERSON], ґрунтується на вимогах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню, в задоволенні фактично не пред»явлених до [PERSON] вимог, слід відмовити. У відповідності до ст..88 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] підлягають судові витрати.

Outcome: partial