Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, мотивуючи тим, що рішенням Володимирецького районного суду від 19.09.2013 року, з відповідача стягнено аліменти на її користь на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 20 (двадцять) гривень, на дитину, щомісячно, і до досягнення ними повноліття, починаючи з 27.08.2013 року. На сьогоднішній день діти потребують значно більшого догляду та коштів, так як збільшились витрати на їх навчання, виховання, розвиток, тощо, а тому [PERSON] просить збільшити розмір аліментів. Стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено ст. 182 СК України. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомлення сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 , ч. 2 ст. 279 ЦПК України. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з»явився, без повідомлення причини неявки. Відзив не подано. А тому, суд розглядає справу за відсутності такого учасника відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України. Дослідивши і оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення із наступних підстав: З матеріалів справи вбачається, що сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження останніх, серії І-ГЮ №039466, І-ГЮ №170348. Рішенням Володимирецького районного суду від 19.09.2013 року, з [PERSON] стягнено аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 20 (двадцять) гривень, на дитину, щомісячно, і до досягнення ними повноліття, починаючи з 27.08.2013 року. Згідно рішення Володимирецького районного суду від 20.01.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було розірвано шлюб. Після розірванян шлюбу позивачці було відновлено її дошлюбне прізвище «Кобець». Як зазначено в довідках від 21.03.2018 року №398, 399, виданих Біленською сільською радою Володимирецького району, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], знаходяться на утриманні матері [PERSON], [INFO]. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, умовою зменшення або збільшення розміру аліментів, є зміна обставин. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. А як зазначено в п.1 ст.3 Конвенції "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст.27 цієї Конвенції дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов'язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як підставу для збільшення розміру аліментів позивач вказує, що сума стягуваних аліментів на даний час є недостатньою для матеріального утримання дітей. Як вбачається з системного аналізу правових норм, при розгляді позовів, заявлених з підстав зміни розміру аліментів, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 - "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 - "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 - "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів суд враховує, що на даний час розмір раніше стягнутих аліментів з відповідача є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти природньо, потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс і прожитковий мінімум для дітей. На час ухвалення даного судового рішення прожитковий мінімум на дитину з січня 2018 року для дітей віком від 6 до 18 років - становить 1860 грн., до шести років - 1492 грн. В той же час, відповідач має нерегулярний мінливий дохід, є здоровою, працездатною особою, а тому на переконання суду, спроможний сплачувати аліменти на дітей щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду. При цьому суд також враховує матеріальне становище платника аліментів, що останній не працює. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їх дітей. А саме, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти в твердій грошовій сумі, на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], в розмірі 930 гривень та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 746 гривень, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, як це передбачено ст. 182 СК України. Вказаний розмір аліментів відповідає вимогам законодавства з врахуванням обов'язку та можливостей обох батьків щодо утримання дітей, та є таким, що не поставить в тяжке матеріальне становище сторони. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 430 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved