Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому зазначив, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька [PERSON] та [PERSON] внесені на підставі ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. [PERSON] та [PERSON] розлучені , проживають окремо. На даний час [PERSON] офіційно ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, не створила належних умов для проживання дітей, часто залишала їх самих, що створило ризик загрози життю та здоров`ю дітей та стало причиною влаштування дітей до Житомирського дитячого протитуберкульозного санаторію "Лісовий берег". Перед цим [PERSON] та [PERSON] перебували в Житомирському центрі соціально-психологічної реабілітації для дітей "Сонячний дім" Менша дитина [PERSON] перебуває за заявою матері в Житомирському обласному спеціалізованому будинку дитини. Мати тривалий час не відвідує і не цікавиться її життям та здоров`ям. Батько [PERSON] , [INFO] , [PERSON] з моменту народження дочки участі у її вихованні не приймає, не цікавиться життям та здоров`ям дитини, матеріальної допомоги не надає. Після влаштування дітей до державних закладів батьки не змінили свій спосіб життя та ставлення до батьківських обов`язків, дітей не провідують, не цікавляться їх життям, здоров`ям та не надають допомогу на їх утримання, продовжуючи систематично ухилятись від виконання батьківських обов`язків. Зазначене унеможливлює повернення дітей в сім`ю. При цьому безвизначення статусу діти не можуть користуватись всіма правами, які передбачені для дітей позбавлених батьківського піклування, тому просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; Позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; Стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття; Стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача письмово повідомив про розгляд справи у його відсутність, про що надіслав письмову заяву. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується матеріалами справи. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданого 27.06.2007 року, серії [NUMBER] виданого 22.04.2013 року , серії [NUMBER] виданого 25.11.2016 року. Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що стверджується серії [NUMBER] виданого 22.04.2013 року . Запис про батька у актовому записі про народження малолітніх [PERSON] та [PERSON] зроблено на підставі ст.135 Сімейного кодексу України. На даний час малолітні діти перебувають у деражвному закладі. За змістом ст.164 Сімейного Кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позивач мотивує свої вимоги тим, що відповідачі тривалий час ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням дітей не займаються, ніде не працюють, життям та здоров`ям останніх не цікавляться, не провідують їх та не забезпечують матеріально. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. При з`ясуванні обставин справи досліджено висновок органу опіки і піклування Коростенської районної державної адміністрації від 17.01.2019 року , висновок органу опіки і піклування виконавчого комітету Кожухівської сільської ради, який затверджено рішенням виконавчого комітету від 23.11.2018 року №39, висновок комісії з питань захисту прав дитини, яка діє при Бородянській районній державній адміністрації Київської області, який затверджено розпорядженням Бородянської районної державної адміністрації Київської області №162 від 30.05.2019 року з яких слідує про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх дітей. Зміст вказаних висновків свідчить про те, що [PERSON] неодноразово на засіданнях виконавчого комітету Кожухівської сільської ради давала обіцянки стати на шлях виправлення, пролікуватись від алкогольної залежності, належним чином виконувати батьківські обов`язки, привести в належний санітарний стан житлове приміщення, однак своїх обіцянок не дотримується. [PERSON] батьківські обов`язки не виконує, з дитиною не спілкується, не турбується про фізичний, духовний розвиток дитини, не цікавиться здоров`ям, підготовкою до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не надає жодної матеріальної допомоги. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - це акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, мати (батько) можуть вважатися такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, якщо вона (він) ні усно, ні письмово не спілкується з нею, не проявляють про неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість. Враховуючи, що поведінка відповідачів по відношенню до дітей свідчить про свідоме самоусунення від виконання своїх батьківських обов`язків, відсутність піклування про їх фізичний і духовний розвиток, тому є всі підстави для позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч.2 ст.166 Сімейного Кодексу України, передбачає, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов"язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. З врахуванням наявних в справі доказів суд вважає, що відповідач [PERSON] зобов"язана надавати матеріальну допомогу на утримання трьох малолітніх дітей в розмірі 1/2 частки доходу, щомісячно, а відповідач [PERSON] зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання однієї малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки доходу. З врахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню. Питання щодо розподілу судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved