Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (відповідач 1) і [PERSON] (відповідач 2), в якому просить перерозподілити ідеальні частки усіх співвласників житлового будинку за адресою: [ADDRESS], житловий будинок загальною площею 133,5 кв.м, житлова площа 71,3 кв.м, літ "А" з господарськими будівлями та спорудами, враховуючи житлову прибудову "А1-1", житловою площею 30,70 кв.м, загальною площею 58,40 кв.м, літ. "а2" розміром 2,08 х 1,57м, загальною площею 2,50 кв.м та господарські будівлі: гараж літ. "З" розміром 4,40 х 7,0 м, малої бетонної каналізаційної споруди літ. "К" до житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS], та вважати належним, що згідно з Висновком судової будівельно-технічної експертизи за № 8344, проведеної 16.12.2010 року ХНДІСЕ ім. проф. Бокаріуса, вартість прибудови літ. "А1-1" до вартості всього домоволодіння складає 57/100 частини. При умові дотримання п.3 ст.357 ЦК України ідеальні частки співвласників житлового будинку [ADDRESS], при умові визнання права власності на прибудову літ. "А1-1" за гр. [PERSON] та змінити наступним чином: [PERSON] належатиме - 68/100 частин замість ? частини (25/100), [PERSON] належатиме - 11/100 частини замість ? частини (25/100), [PERSON] належатиме - 21/100 частини замість ? частини (50/100). В обґрунтування позову зазначає, що за договором купівлі-продажу від 24.09.2001 року [PERSON] придбав ? частини будинку [ADDRESS] У 2007 році гр. [PERSON] господарським способом, з метою покращення своїх житлових умов, своїм коштом, завершив самочинне будівництво житлової прибудови до житлового будинку садибного типу [ADDRESS] літ. «А1-1», житловою площею 30,70 кв.м, загальною площею 58,40 кв.м., літ «а2» розміром 2,08 х 1,57 м., загальною площею 2,50 кв.м та господарські будівлі: гараж літ. «З» розміром 4,40 х 7,0 м, малої бетонної каналізаційної споруди літ. «К», що підтверджують дані щодо року побудови, зазначені у технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 21.02.2011 року і ввів їх у експлуатацію та рішенням про державну реєстрацію та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний № 13637895 від 07.06.2014 індексний № 13637895 від 07.06.2014 року. Дозвіл на збереження самочинно зведених прибудов надано рішенням виконкому Покотилівської селищної ради від 12.12.2006 року № 454, прибудови прийняті до експлуатації актом державної приймальної комісії, затвердженого розпорядженням голови Харківської районної державної адміністрації від 23.08.2008 року № 1853. Позивач зазначає, що збудована прибудова не порушує права та інтереси інших осіб. Вказане будівництво було здійснено позивачем гр. [PERSON] зі згоди попереднього співвласника гр. [PERSON], про що свідчить її особиста письмова заява і дозвіл на збереження самочинно зведених прибудов надано рішенням виконкому Покотилівської селищної ради від 12.12.2006 року № 454. Гр. [PERSON] померла [INFO]. Гр. [PERSON] на час початку будівництва прибудови літ.«А1-1» в житловому будинку не мешкала, відносилась до його будівництва байдуже, побачивши, що позивач будує собі прибудову до їхньої спільної частки спільного будинку, вона стала зазіхати на його майно. Рішенням апеляційного суду від 05.07.2012 року їй було в цьому відмовлено. Згода на будівництво з її сторони була. За діючим законодавством, право власності на самочинне будівництво зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень Витягом № ЕЕА 888257. Гр. [PERSON] зареєстрував право власності на житловий будинок літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами, об'єкт житлової нерухомості (новостворене майно) загальною площею 133,5 кв.м., житлова площа 71,3 кв.м. Посилаючись на висновок судової будівельно-технічної експертизи № 8344, проведеної 16.12.2010 року ХНДІСЕ ім. проф. Бокаріуса, позивач просить перерозподілити ідеальні частки співвласників. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і просив задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові. Представник відповідача 1 у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки численними судовими рішеннями, які набрали законної сили, позивачеві у визнанні права власності на прибудову літ. «А1-1» у спірному домоволодінні відмовлено. Відповідач 2 надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності (а.с. 27), в якій проти позову заперечувала та просила у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини. Житловий будинок [ADDRESS] належить в ? позивачу [PERSON], в ? частині відповідачу [PERSON] на підставі рішення Харківського районного суду від 05.07.2007 року та ? частина даного житлового будинку належить відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Першою державною нотаріальною конторою 14.06.2010 року. В період з 2001 року по 2007 рік позивачем по справі здійснено самочинне будівництво житлової прибудови літ. "А1-1" житловою площею 30,70кв.м, загальною площею 58,40 кв.м, літ "а2" розміром 2,08х 1,57м, загальною площею 2,50 кв.м, крім того, побудовано господарські будівлі: гараж літ. "З" розміром 4,40х7,0 м, малу бетонну каналізаційну споруду літ. "К". Рішенням Покотилівської селищної ради Харківського району Харківської області за № 454 від 12.12.2006 року надано дозвіл на збереження прибудови літ. "А1-1" до житлового будинку [ADDRESS]. Розпорядженням голови Харківської районної адміністрації за № 1853 від 23.08.2007 року затверджено акт приймальної комісії про прийняття до експлуатації вказаної прибудови. Рішенням Харківського районного суду від 05.07.2007 року визнано за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS]; визнано за [PERSON] право власності на ? частину вказаного будинку замість належних йому ? частини даного будинку (а.с. 46). Рішенням апеляційного суду Харківської області від 06.12.2011 року відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку та перерозподіл ідеальних часток (а.с. 51-53). Рішенням Харківського районного суду від 10.12.2013 року (а.с. 54-56), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.03.2014 року (а.с. 57-59), відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності на прибудову літ. «А1-1» та господарські будівлі: гараж літ. «З», малу бетонну каналізаційну споруду літ. «К» до житлового будинку за адресою: [ADDRESS], та визначенні нових часток у справі спільної власності. 07.04.2014 року позивачем на підставі рішення Харківського районного суду від 05.07.2007 року зареєстровано право власності на ? частину житлового будинку літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], загальною площею 133, 5 кв. м, житловою площею 71,3 кв. м (а.с. 18). Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Питання визначення часток у праві спільної часткової власності врегульовано статтею 357 ЦК України, частиною 3 якої визначено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Згідно з частиною 4 зазначеної статті, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Таким чином, здійснення співвласником житлового будинку добудови (прибудови) до спільного майна за загальним правилом не змінює розміру часток інших співвласників. Крім того, наявність підстав для перерозподілу часток у праві спільної власності на спірний будинок позивач обґрунтовує тим, що ним за власні кошти у 2007 році здійснено самочинне будівництво житлової прибудови літ. «А1-1» житловою площею 30,70 кв. м загальною площею 58,40 кв. м, літ. «а2» загальною площею 2,5 кв. м та господарських споруд: гараж літ. «З», малої бетонної каналізаційної споруди літ. «К», право власності на які зареєстровано за ним згідно витягу від 07.06.2014 року. З цього приводу суд зазначає, що рішенням Харківського районного суду від 10.12.2013 року (а.с. 54-56), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.03.2014 року (а.с. 57-59), відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності на прибудову літ. «А1-1» та господарські будівлі: гараж літ. «З», малу бетонну каналізаційну споруду літ. «К» до житлового будинку за адресою: [ADDRESS], та визначенні нових часток у справі спільної власності. Вказане рішення суду набрало законної сили. Згідно статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, на даний час є чинним судове рішення про відмову [PERSON] у визнанні за ним права власності на прибудову літ. «А1-1» та господарські будівлі - гараж літ. «З», малу бетонну каналізаційну споруду літ. «К» до житлового будинку за адресою: [ADDRESS], що також унеможливлює перерозподіл часток співвласників спірного будинку на підставі статті 357 ЦК України. Крім того, із пояснень представника відповідача [PERSON] у судовому засіданні вбачається, що спірна прибудова порушує права останньої, у зв'язку з чим вона зверталась до суду з позовом до [PERSON] про знесення самочинно збудованої прибудови, що свідчить про відсутність згоди всіх співвласників на збільшення позивачем свої частки у праві спільної часткової власності, що є обов'язковою умовою для збільшення частки співвласника згідно частини 3 статті 357 ЦК України. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що умови для збільшення частки позивача у праві спільної часткової власності на спірний житловий будинок, визначені частиною 3 статті 357 ЦК України, відсутні, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому суд не бере до уваги посилання позивача в обґрунтування своїх вимог на факт реєстрації ним права власності на спірну прибудову згідно з витягом № 22739579 від 07.06.2014 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виходячи з наступного. Згідно з вказаним витягом, за позивачем зареєстровано право власності на ? частину житлового будинку літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], загальною площею 133, 5 кв. м, житловою площею 71,3 кв. м (а.с. 18). У той же час з техпаспорту на спірний житловий будинок (а.с. 6-10) убачається, що до загальної площі будинку 133,5 кв. м, житлова 71,3 кв. м, входить площа як житлового будинку літ. «А-1», так і прибудови літ. «А1-1», у визнанні права власності на яку позивачеві відмовлено рішенням апеляційного суду Харківської області від 06.12.2011 року (а.с. 51-53) та рішенням Харківського районного суду від 10.12.2013 року (а.с. 54-56), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.03.2014 року (а.с. 57-59), які набрали законної сили. Враховуючи, що витяг про реєстрацію права власності від 07.06.2014 року № 22739579 суперечить вищевказаним судовим рішенням, даний витяг судом до уваги не береться. В обґрунтування необхідності перерозподілу часток у праві спільної часткової власності позивач також посилається на висновок будівельно-технічної експертизи № 8344, проведеної 16.12.2010 року ХНДІСЕ ім. проф. Бокаріуса. Проте зазначений висновок експерта не може бути взятий судом до уваги, оскільки отриманий по іншій справі. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed