Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

В лютому 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд визнати об"єктами спільної сумісної власності подружжя наступне майно : ліжко " Скарлет" вартістю 2460,00 грн., матрац " Кристал" - вартістю 3296,00 грн., пральну машину Веko LNU - вартістю 5380,00 грн. Стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти в розмірі 5588,00 грн. в якості грошової компенсації половини вартості спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.09.2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. В період шлюбу вони з відповідачем придбали за їхні спільні кошти наступне майно : ліжко " Скарлет" вартістю 2460,00 грн., матрац " Кристал" - вартістю 3296,00 грн., пральну машину Веko LNU - вартістю 5380,00 грн., всього на загальну суму 11176,00 грн. Дане майно перебуває у розпорядженні відповідача, в добровільному порядку він відмовляється передати їй частину майна або компенсувати половину його вартості, тому вона вимушена була звертатися до суду із вказаним позовом. В судове засідання сторони не з"явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка наполягає на задоволенні позовних вимог, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заяви сторін долучено до матеріалів справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України , у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. В разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони по справі з 25.09.2015 року перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області ( а.с.7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] ( а.с.8). Факт купівлі спірного майна - ліжка " Скарлет ", матраца " Кристал " та пральної машини Веko LNU підтверджується копіями товарних чеків на загальну суму 11176,00 грн.( а.с.9). Засади шлюбу, а також правовідносини, які виникають із особистих немайнових та майнових прав та обов`язків подружжя, визначаються нормами СК України. Відповідно до ст.60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічна норма закріплена і в ч.3 ст.368 ЦК України, у якій зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ст. 71 СК України). Пленум Верховного суду України у пункті 22 своєї постанови від 21.12.2007 р. № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя", роз`яснив, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69 - 72 Сімейного кодексу України та ст.372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи про поділ майна. Враховуючи, що ліжко, матрац та пральна машинка є неподільними речами, а також те, що позивачка заявляла вимоги саме про стягнення грошової компенсації, права власника на спірне майно фактично здійснюються лише відповідачем, тому суд

Outcome: approved