Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-25 00:00:00

15.09. 2015 року представник ПАТ комерційний банк ,,Приватбанк" за довіреністю Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.08.2010 року між ПАТ комерційний банк ,,Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н від 02.08.2010 року відповідно до якого [PERSON] отримала кредит 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. ПАТ комерційний банк ,,Приватбанк" свої зобов'язання за договором та виконав в повному обсязі. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] станом на 31.07.2015 року має заборгованість - 12796,16 грн., яка складається : 4107,88 грн. - заборгованість за кредитом; 7602,75 грн. - заборгованість по процентам; 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 585,53 грн., штрафу (процентна складова). Представник позивача ПАТ КБ ,,Приватбанк" за довіреністю Олейнік Н.О. в судове засідання не з'явилася. Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином за останньою відомою суду адресою її реєстрації. У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 02.08.2010 року між ПАТ комерційний банк ,,Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір №б/н від 02.08.2010 року відповідно до якого [PERSON] отримала кредит 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення , що відповідає строку дії картки. ПАТ комерційний банк ,,Приватбанк" свої зобов'язання за договором та виконав в повному обсязі. Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками , а також іншими витратами відповідно до умов договору не надає. У зв'язку з зазначеними порушеннями позичальник [PERSON] станом на 31.07.2015 року має заборгованість - 12796,16 грн., яка складається : 4107,88 грн. - заборгованість за кредитом; 7602,75 грн. - заборгованість по процентам; 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 585,53 грн., штрафу (процентна складова). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк ,,Приватбанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.04.2016 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року було залишено без змін. Постановою Верховного Суду України від 14.02.2018 року заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 01.10.2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 04.04.2016 року було скасовано , справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене те, що відповідачем [PERSON] не було виконано своїх зобов'язань згідно кредитного договору та заборгованість не погашено, а тому суд дослідивши матеріали справи, надані стороною позивача докази приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 12796,16 грн. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 1218 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved