Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-30 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог: 14.08.2019 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Скакун В.І., виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, за участі третіх осіб [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Скакун В.І. №42488478 від 10.08.2018 року щодо відмови у скасуванні припинення запису про інше речове право (іпотеку), внесення запису про скасування реєстраційної дії щодо припинення державної реєстрації за №4742821. Просив зобов`язати виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області скасувати запис про припинення іпотеки №4742821 від 02.03.2017 року на нерухоме майно нежитлової будівлі (міні магазинів), що розташовані за адресою [ADDRESS] , площею 176,6 м?. Просив стягнути з виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області витрати на судовий збір в розмірі 3524,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 27.03.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПП «Кремавто-Плюс» було укладено кредитний договір на відкриття відновлювальної кредитної лінії №14/К-08, за умовами якого Банк надав Позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 1400000,00 грн. на строк до 26.03.2015 року включно, на умовах сплати 19% річних та комісії за підготовку та оформлення договору в розмірі 150,00 грн., комісії за зміну суттєвих умов кредитного договору за ініціативою Позичальника в розмірі 0,05% від суми ліміту кредитування. 27.03.2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір №14/Zкіп-8, за умовами якого з метою забезпечення виконання зобов`язань за вище вказаним кредитним договором було передано в іпотеку нерухоме майно - нежитлову будівлю (4 міні-магазини), розташовану в [ADDRESS] . 15.03.2010 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін №1 до Іпотечного договору №14/Zкіп-8 від 27.03.2008 року, за змістом якого змінено розмір кредитного зобов`язання з 1400000,00 грн. до 1791530,00 грн. Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.01.2017 року у справі №537/6072/16-ц за позовом [PERSON] до АТ «Дельта Банк» визнано припиненим іпотечний договір №14/Zкіп-8, укладений 27.03.2008 року між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк», відповідно припинено обтяження нерухомого майна, переданого в іпотеку, - нежитлової будівлі (4 міні-магазини), розташованої в [ADDRESS] , шляхом виключення з Реєстру обтяжень нерухомого майна та Реєстру іпотек. 02.03.2017 року державним реєстратором виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кобзар А.В. на підставі вказаного заочного рішення припинено запис про іпотеку №4742821 та припинено запис про обтяження №4242806 щодо зазначеного предмету іпотеки. Після припинення обтяжень 13.03.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (міні-магазинів), розташованих в будинку [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка О.В. 20.07.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування цієї нежитлової будівлі (міні-магазинів), посвідчений приватним нотаріусом Ганночка О.В. 24.05.2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за [PERSON] та [PERSON] право власності на нежитлову будівлю (міні-магазинів), розташованих в будинку [ADDRESS] , на підставі Декларації про готовність об`єкта до експлуатації ПТ1411911011988 від 11.04.2019 року, виданої Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Кременчуцької міської ради Полтавської області. Проте постановою Апеляційного суду Полтавської області від 28.03.2018 року скасовано заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 17.01.2017 року у справі №537/6072/16-ц, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] 10.08.2020 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] із заявою про скасування запису про припинення іпотеки з підстав скасування судового рішення за яким відповідний запис було внесено до розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Незважаючи на наведене, 10.08.2018 року державним реєстратором Скакун В.І. прийнято рішення №42488478 про відмову у скасуванні запису про припинення іпотеки, оскільки після державної реєстрації припинення іпотеки 02.03.2017 року та до моменту ухвалення постанови Апеляційним судом Полтавської області від 28.03.2018 року, яким в апеляційному порядку скасовано заочне рішення суду першої інстанції про припинення іпотеки, іпотекодавець [PERSON] здійснив відчуження нерухомого майна - нежитлової буділі (міні-магазинів), переданого в іпотеку. Позивач ПАТ «Дельта Банк» вважав рішення державного реєстратора Скакун В.І. таким, що ухвалено з порушенням ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ЗУ «Про іпотеку», оскільки після скасування заочного рішення суду першої інстанції про припинення іпотеки, як документа на підставі якого внесено запис про припинення іпотеки, державний реєстратор мав скасувати запис і в державному реєстрі про припинення іпотеки, оскільки в такому випадку іпотека підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. На теперішній час ПП «КремАвто-Плюс» не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором №14/К-08 від 27.03.2008 року і його заборгованість за цим договором станом на 08.01.2019 року становить 4736683,68 грн. Враховуючи чинність договору іпотеки від 27.03.2008 року, з внесеними змінами, всі права, набуті сторонами за цим правочином повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права та несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і натих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. За таких обставин позивач вважав, що обтяження, яке було припинено заочним рішенням суду першої інстанції, що скасовано постановою апеляційного суду, повинно бути зареєстровано щодо нового власника нерухомого майна, оскільки воно виступає забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором №14/К-08. За таких обставин позивач ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів. Узагальнені доводи відзивів відповідачів щодо предмета спору. Відповідачі державний реєстратор Скакун В. та представник відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Костик А.О. подали відзиви на позов АТ «Дельта Банк», просили відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначили, що 10.08.2018 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області із заявою про скасування запису про інше речове право (іпотека), внесення запису про скасування реєстраційних дій щодо припинення державної реєстрації за №4742821 у зв`язку із скасуванням рішення суду першої інстанції, на підставі якого такий запис був виконаний. Для проведення державної реєстрації заявником було надано постанову Апеляційного суду Полтавської області від 28.03.2018 року у справі №537/6072/16-ц, якою було скасовано рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.01.2017 року про припинення дії договору іпотеки. В ході розгляду заяви державний реєстратор встановила, що на підставі вказаного рішення суду першої інстанції 02.03.2017 року було припинено запис про іпотеку №4742821 у Державному реєстрі речових прав. Після чого іпотекодавець [PERSON] здійснив відчуження нерухомого майна (нежитлової будівлі міні-магазинів, розташованих за адресою [ADDRESS] , площею 176,6 м2.), шляхом укладення с [PERSON] договору купівлі-продажу №595 від 13.03.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Ганночка О.В. В подальшому 20.07.2017 року [PERSON] на підставі договору дарування №2053 від 20.07.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Ганночка О.А., подарувала вказаний об`єкт нерухомого майна [PERSON] . Таким чином у період чинності заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.01.2017 року у справі №537/6072/16-ц та після виключення запису про іпотеку з Державного реєстру іпотек, було двічі здійснено відчуження об`єкта нерухомого майна, який на момент вчинення вказаних правочинів не був предметом іпотеки. 24.05.2019 року проведено державну реєстрацію зміни суб`єктного складу власників вищевказаного об`єкту нерухомого майна внаслідок укладення між [PERSON] та [PERSON] договору про пайову участь в реконструкції об`єкту нерухомого майна від 23.12.2018 року, а також зареєстровано реконструкцію нежитлової будівлі (міні магазин) під будівлю магазину непродовольчих товарів першої необхідності, внаслідок якої змінилася не лише назва об`єкту нерухомого майна, а і його площа - з 176,6 м2 на 174,7 м2. Державний реєстратор вважав, що згідно з положеннями ст.41 Конституції України, ст.319, ст.321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.5 ЗУ «Про іпотеку» стосовно непорушності права власності, з врахуванням принципу правомірності право чинів, прийняте рішення про відмову у задоволенні заяви АТ «Дельта Банк» про скасування запису про інше речове право (іпотека) внесення запису про скасування реєстраційних дій щодо припинення державної реєстрації за №4742821, - є правомірним, оскільки нові власники об`єкту нерухомості не є іпотекодавцями за договором іпотеки, укладеним між АТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Крім того державний реєстратор Скакун В.І. зазначала, що її повноваження щодо проведення реєстраційних дій є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією. Суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавцем віднесені до компетенції цього органу державної влади. З цих підстав позовні вимоги щодо скасування рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову вчинити дії з метою відновлення скасування запису про припинення іпотеки №4742821 від 02.03.2017 року та зобов`язання виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області вчинити такі дії - є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, виходять за межі завдань судочинства, а тому не підлягають задоволенню. (а.с. 74-91). Узагальнені доводи письмових пояснень третьої особи [PERSON] щодо предмета спору. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] подала письмові пояснення щодо позову. Зазначила, що за заявою [PERSON] , на підставі заочного рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.01.2017 року про припинення дії договору іпотеки, 02.03.2017 року державним реєстратором припинено запис про іпотеку №4742821у Державному реєстрі речових прав. Після припинення іпотеки на підставі судового рішення та проведення державної реєстрації такого припинення [PERSON] розпорядився належним йому нерухомим майном, здійснивши відчуження нежитлової будівлі (міні магазинів) шляхом укладення з [PERSON] договору купівлі-продажу №595 від 13.03.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Ганночкою О.В. 20.07.2017 року [PERSON] подарувала вказаний об`єкт нерухомого майна [PERSON] шляхом укладення договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Ганочкою О.В., який провів державну реєстрацію такого права. Укладені правочини, за якими право власності перейшло від іпотекодавця [PERSON] до інших осіб - є правомірними, їх недійсність не встановлена ані законом, ані судом. А тому задоволення позовних вимог порушить право власності нових власників вказаного об`єкту нерухомого майна, які є добросовісними набувачами, і не передавали вказане майно в іпотеку Банку. З дотриманням положень ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», отримавши заяву ПАТ «Дельта Банк», державний реєстратор встановив суперечність між заявленими Банком вимогами про скасування запису про припинення іпотеки та зареєстрованим в установленому законом порядку речовим правом власності [PERSON] на зазначений об`єкт нерухомості. А тому державний реєстратор правомірно відмовив АТ «Дельта Банк» у скасуванні припинення запису про інше речове право (іпотеку) внесення запису про скасування реєстраційної дії щодо припинення державної реєстрації за №4742821. Орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. До виключної компетенції цього органу належить і прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених законом підстав. Такі повноваження є дискреційними повноваженнями та виключною компетенцією державного реєстратора. Суд не має права втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, зобов`язуючи його приймати відповідні рішення. Станом на час розгляду справи не існує такого об`єкту нерухомого майна як нежитлова будівля (міні-магазини) за адресою [ADDRESS] . Закрито відповідний розділ в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, анульовано відповідний номер об`єкту. Тому обраний позивачем АТ «Дельта Банк» спосіб захисту не відповідає змісту відповідного права, характеру його порушення, невизнання та оспорення, спричиненим цими діяннями наслідкам, обраний спосіб захисту не є ефективним, оскільки не забезпечить відновлення порушеного права позивача, оскільки реєстратор не може поновити запис про іпотеку об`єкта нерухомого майна, якого немає в Реєстрі. Рух справи. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.08.2019 року відкрито провадження у справі №537/3470/19 за позовом ПАТ "Дельта Банк" про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про відмову у скасуванні запису про інше речове право (іпотека)/ внесенні запису про скасування реєстраційних дій щодо припинення державної реєстрації об`єкту нерухомого майна, про зобов`язання скасувати запис про припинення іпотеки, з дотриманням правил підсудності, візначених ст.19, ст.30 ЦПК України. (а.с. 57). Зазначена ухвала була оскаржена в апеляційному порядку третьою особою [PERSON] з підстав порушення правил підсудності. (а.с.92-97). Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22.10.2019 року у справі №537/3470/19 постановлено апеляційну скаргу вважати неподаною та повернути скаржнику. (а.с. 106-107). Позиції учасників в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача АТ «Дельта Банк» Нестерко І.О. підтримав позов з наведених в ньому підстав, просив його задовольнити. Незважаючи на роз`яснення суду, вважав зазначених в позові відповідачів належними, а обраний спосіб захисту ефективним, таким що відповідає Закону. Відмовився заявити клопотання про заміну відповідачів на належних та про зміну предмету позову. Відповідач державний реєстратор Скакун В.І. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві. Також зазначила, що на теперішній час не існує окремого об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі (міні-магазину), розташованого за адресою [ADDRESS] , площею 176,6 м2. Закрито відповідний розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та погашено право власності. 04.09.2019 року власники нежитлової будівлі (міні-магазину) здійснили його поділ, в результаті якого утворено 8 окремих новостворених об`єктів нерухомого майна з присвоєнням кожному окремої поштової адреси, що зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Неможливо провести реєстраційні дії у закритому розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно після погашення права власності на відповідний об`єкт нерухомого майна. Представник відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради не з`явився в судове засідання, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у відзиві. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову з підстав, наведених у письмових поясненнях. Фактичні обставини справи. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 27 березня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПП «Кремавто-Плюс» було укладено кредитний договір на відкриття відновлювальної кредитної лінії №14/К-08, за умовами якого банк надав позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 1 400 000 грн. 00 коп. зі строком кредитної лінії до 26 березня 2015 року включно, на умовах сплати 19% річних та комісії за підготовку та оформлення договору в розмірі 150 грн. 00 коп., комісії за зміну суттєвих умов кредитного договору за ініціативою Позичальника в розмірі 0,05% від суми ліміту кредитування. (а.с.10-18). Позивач ПАТ "Дельта Банк" стверджував, що ПП «Кремавто-Плюс» не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором на відкриття відновлювальної кредитної лінії №14/К-08 від 27.03.2008 року. Подав розрахунок заборгованості за вказаним договором, згідно з яким станом на 08.01.2019 року заборгованість ПП "Крем авто-Плюс" становить 4736683,68 грн. (а.с. 46-48). В цей же день 27 березня 2008 року з метою забезпечення взятих ПП «Кремавто-Плюс» зобовязань за кредитним договором №14/К-08, між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір №14/Zкіп-08, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою І.Б. (а.с.19-24). Згідно пункту 1.2 іпотечного договору [PERSON] передав в іпотеку ТОВ «Український промисловий Банк» у якості забезпечення виконання позичальником зобов`язання за договором кредиту №14/К-08 від 27.03.2008 року нерухоме майно, а саме нежитлову будівлю (міні магазини в кількості 4 штук), що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 176,6 м2, що належить іпотекодавцю на праві власності, на підставі Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області по справі №2-1001(06) від 19.05.2006 року, зареєстроване КП "Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації" в реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.09.2006 року під реєстраційним номером 16045396 (номер запису 852 в книзі ОН-5). (а.с.20). 15 березня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», як правонаступником ТОВ "Український промисловий банк" та [PERSON] було укладено договір про внесення змін №1 до Іпотечного договору №14/Zкіп-08, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ліньковою І.Б. та зареєстрований в реєстрі за номером 999, відповідно до якого змінено розмір кредитного зобов`язання з 1400000 грн. 00 коп. до 1791530 грн. 00 коп. (а.с. 25-30). Заочним рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 17.01.2017 року у справі №537/6072/16-ц задоволено позовні вимоги [PERSON] до ПАТ "Дельта банк", ПП "Крем Авто Плюс" ТОВ "Український промисловий банк" про припинення дії договору іпотеки. Визнано припиненим Іпотечний договір №14/Zкіп-08, укладений 27.03.2008 року між [PERSON] та ТОВ "Український промисловий банк". Визано припиненим договір про внесення змін №1 до іпотечного договору №14/Zкіп-08, укладеного 15.03.2010 року між [PERSON] та ПАТ "Дельта Банк". Припинено обтяження нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі (міні магазини в кількості 4 штук), що розташоване за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 176,5 м2, шляхом виключення з Реєстру обтяжень нерухомого майна та Реєстру іпотек. (а.с. 31-34). Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 28.03.2018 року у справі №537/6072/16-ц скасовано заочне рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області вд 17.01.2017 року, ухвалено нове судове рішення. Відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ "Дельта банк", ПП "Крем Авто Плюс" ТОВ "Український промисловий банк" про припинення дії договору іпотеки. (а.с. 40-44). 10 серпня 2018 року представник ПАТ "Дельта Банк" Нестерко І.О. звернувся до державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Скакун В.І. із заявою про скасування запису про інше речове право (іпотека)/ внесення запису про скасування реєстраційний дій щодо припинення державної реєстрації за номером 4742821 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 297646053104. Рішенням державного реєстратора Скакун В.І. №42488478 від 10.08.2018 року відмовлено в задоволенні заяви представника ПАТ "Дельта Банк" Нестерко І.О. від 10.08.2018 року про скасування запису про інше речове право (іпотека)/ внесення запису про скасування реєстраційний дій щодо припинення державної реєстрації за номером 4742821 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 297646053104/ спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с.45). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №133512003 від 07.08.2018 року, об`єкт нерухомості нежитлова будівля (міні магазини), загальною площею 176,6 м2, за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер 297646053104 - належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору дарування нежитлової будівлі (міні-магазинів) №2053, посвідченого 20.07.2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В. Номер запису про іпотеку 4742806, зареєстрований 27.03.2008 року на підставі договору іпотеки №1583, посвідченому 27.03.2008 року приватним нотаріусом Лінькова І.Б. Обтяження припинено 02.03.2017 року на підставі рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.01.2017 року у справі 537/6072/16-ц. (а.с. 35-38). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №176535582 від 06.08.2019 року, об`єкт нерухомості будівля магазину непродовольчих товарів, загальною площею 174,7 м2, за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер 297646053104 - належить на праві приватної спільної часткової власності, а саме Ѕ частки - [PERSON] на підставі договору дарування нежитлової будівлі (міні-магазинів) №2053, посвідченого 20.07.2017 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночка О.В., а також Ѕ частки [PERSON] на підставі договору пр пайову участь в реконструкції об`єкта нерухомого майна від 23.12.2018 року та акта приймання-передачі нерухомого майна від 26.04.2019 року, укладених між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 39). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №189926848 від 22.11.2019 року, відсутні відомості щодо об`єкта нерухомості з реєстраційним номером 297646053104. (а.с. 136). Позиція суду першої інстанції. В ст. 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право на справедливий суд. Так, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ. У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Можна зробити висновок, що суди загальної юрисдикції не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а друге - суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). Відповідно до частини першої статті 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. Отже, одним з учасників адміністративного спору є суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства. В ст. 4 КАСУ визначено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Адміністративне судочинство визначено як діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення справ у порядку, установленому цим законом. Під час вирішення питання щодо компетенції суду слід урахувати суб`єктний склад спірних правовідносин, одним з яких є участь суб`єкта владних повноважень, визначити характер правовідносин, з яких виник спір, і кінцеву мету пред`явлення позову. У цьому випадку виник спір про право, а не спір між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності, тому цей спір не є публічно-правовим і належить до цивільної юрисдикції, оскільки саме суть правовідносин (зміст та характер спору) є вирішальною під час віднесення справи до цивільної чи адміністративної юрисдикції, а не суб`єктний склад та участь суб`єкта владних повноважень, який сам по собі не визначає спір як публічно-правовий і не відносить до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за його участю. До того ж публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом із тим однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового права та інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений загрозою порушення приватного права та інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень. Виникнення спірних правовідносин обумовлено наявністю спору про право, що виник з договірних відносин про іпотеку між ПАТ «Дельта Банк», як правонаступника ТОВ «Український промисловий Банк» і відповідно іпотекодержателя майна, та [PERSON] , як іпотекодавця майна, оскільки іпотекодавець [PERSON] без згоди іпотекодержателя ПАТ «Дельта Банк» під час чинності заочного рішення суду першої інстанції від 17.01.2017 року, яким припинено дію договору іпотеки, припинено обтяження нерухомого майна, переданого в іпотеку, до його скасування постановою суду апеляційної інстанції від 28.03.2018 року, відчужив іпотечне майно на підставі договору купівлі-продажу від 13.03.2017 року [PERSON] . Після чого іпотечне майно ще двічі було відчужено, останніми відомими суду співвласниками цього майна були [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок дій [PERSON] накладені на іпотечне майно обтяження були припинені, майно неодноразово відчужено без згоди іпотекодержателя ПАТ "Дельта Банк", на теперішній час погашено право власності на окремий об`єкт нерухомого майна - нежитлову будівлю (міні-магазину), розташовану за адресою [ADDRESS] , з реєстраційним номером 297646053104. Відсутні відомості про вказаний об`єкт нерухомом майна в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно. Спір щодо скасування припинення обтяжень на майно, передане в іпотеку на підставі договору, знятих судовим рішенням, яке в подальшому скасоване, свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин. Тобто цей позов поданий на захист цивільного (речового) права позивача ПАТ "Дельта Банк". Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення та/чи запису про проведену державну реєстрацію права має бути особа, право якої зареєстровано, а тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Саме такі правові висновки містяться в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 14-109цс18, від 21 листопада 2018 року у справі № 14-330цс18, від 28 листопада 2018 року у справі № 1021апп18, від 12 грудня 2018 року у справі № 14-417цс18, від 23 січня 2019 року у справі № 11-1288апп18, від 13 листопада 2019 року у справі № 755/9215/15-ц. Ураховуючи те, що в цій справі предметом оскарження є відносини, що виникли з приводу припинення обтяження майна, переданого в іпотеку, та відчуження цього майна без згоди іпотекодержателя, що впливає на майнові права та інтереси позивача ПАТ «Дельта Банк» та власників майна, переданого в іпотеку, тому суд вважав за необхідне розглянути справу в порядку цивільного судочинства. Встановлено, що ПАТ «Дельта Банк», звертаючись до суду з позовом, зазначив відповідачами державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Скакун В.І. та виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області. При цьому [PERSON] та [PERSON] , які на момент звернення до суду з позовом мали право спільної часткової власності на спірне іпотечне майно, щодо якого оскаржуваним рішенням державного реєстратора було відмовлено у скасуванні запису про припинення обтяження, - не були залучені в якості відповідачів (співвідповідачів). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (ч.2 ст.48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України). Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (пункти 2-4 ч.3 ст.175 ЦПК України). Позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов`язки; 2) права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки (стаття 50 ЦПК України) Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою (статті 188 ЦПК України). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст.51 ЦПК України). Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову, ефективності обраного способу захисту - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Пред`явлення позову до неналежного відповідача (або непред`явлення позову до належного відповідача (співвідповідача)) не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Вказане може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог по суті заявлених вимог. Зазначене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Встановлено, що рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Скакун В.І. №42488478 від 10.08.2018 року відмовлено в задоволенні заяви ПАТ Дельта Банк» про скасування припинення запису про інше речове право (іпотеку), внесення запису про скасування реєстраційної дії щодо припинення державної реєстрації за №4742821 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 297646053104/ спеціального розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з підстав передбачених п.5, п.7 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за наявності суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; оскільки заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем, оскільки відносини на підставі договору про іпотеку з внесеними змінами виникли між ПАТ «Дельта Банк», як правонаступника ТОВ «Український промисловий банк», та [PERSON] , а на момент розгляду заяви про реєстрацію обтяжень на майно, що передавалось в іпотеку, власником вказаного майна стала інша особа - [PERSON] . При таких обставинах на момент звернення до суду з позовом існував спір між позивачем ПАТ «Дельта Банк», як особою, яка вимагає зареєструвати обтяження нерухомого майна, яке виникло на підставі договору іпотеки від 27.03.2008 року з внесеними змінами від 15.03.2010 року, проте було припинено рішенням суду першої інстанції, що на теперішній час скасовано судом апеляційної інстанції, щодо нових співвласників [PERSON] та [PERSON] , з підстав, що особи, до яких перейшло право власності на предмет іпотеки, набувають статус іпотекодавця і мають всі його права та несуть всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття права власності на предмет іпотеки. Такий спір на момент звернення до суду слід розглядати як такий, що пов`язаний із порушенням права позивача ПАТ «Дельта Банк» відповідачами [PERSON] та [PERSON] . Відповідно належним відповідачем (співвідповідачем) у таких справах є особа, право на майно якої оспорюється, тобто на момент звернення до суду з позовом - [PERSON] та [PERSON] . Такий висновок повністю відповідає правовій позиції, викладеній у пункті 36 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 823/2042/16 від 04.09.2018 року. Проте, у цьому спорі не було пред`явлено позов до [PERSON] та [PERSON] . Вказані особи не були залучені до участі у розгляді справи в якості відповідачів (співвідповідачів). За таких обставин належне вирішення такого судового спору без залучення в якості відповідачів (співвідповідачів) [PERSON] та [PERSON] , як власників спірного майна на момент звернення до суду з позовом, - неможливе. Зазначені ПАТ «Дельта банк» відповідачі Державний реєстратор прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області Скакун В.І. та виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області є неналежними відповідачами, за огляду на такі положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV). Так, дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. (ст.1 Закону № 1952-IV ). У цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: - державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; - Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження. (ст.2 Закону № 1952-IV). Речові права на нерухоме майно та їх обтяження підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. (ч.2 ст.3 Закону № 1952-IV). Державній реєстрації прав підлягають обтяження речових прав на нерухоме майно, в тому числі іпотека. (ст.4 Закону № 1952-IV). В ст. 6 Закону № 1952-IV встановлено, що організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. (ст.11 Закону № 1952-IV). В п.5, п.7 ч.1 ст. 24 Закону № 1952-IV встановлено підстави для відмови в державній реєстрації прав, а саме: наявність суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем. З огляду на наведене, суд вважає, що державний реєстратор Скакун В.І. в межах своїх повноважень прийняла рішення №42488478 від 10.08.2019 року з дотриманням положень п.5, п.7 ст.24 Закону № 1952-IV, відповідно жодним чином не порушуючи права ПАТ «Дельта Банк». В позові ПАТ «Дельта Банк» не зазначені підстави вважати, що Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області порушив його права. З огляду на наведене державний реєстратор Скакун В.І. та виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області не можуть бути відповідачами у цій справі. Суд вважає, що обраний позивачем ПАТ «Дельта Банк» спосіб захисту, з яким він звернувся до суду, - є неефективним, таким, що прямо суперечить положенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Так, відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відтак зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до статті 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач на власний розсуд обирає спосіб захисту. Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених статтею 16 ЦК України із урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18). В ст.26 Закону № 1952-IV встановлено, що за результатом розгляду документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор на підставі прийнятого ним рішення про державну реєстрацію прав вносить відомості про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав. Рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Разом з цим в ч.3 ст.26 ЗУ Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). В ч.2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката. Звертаючись до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора, яким відмовлено у скасуванні запису про припинення обтяження (іпотеки) в розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно без одночасного заявлення позовних вимог про визнання цим рішенням обтяжень речових прав нових співвласників вказаного майна, зареєстрованих відповідно до законодавства, оскільки вони не були учасниками договірних відносин про іпотеку, позивач ПАТ «Дельта Банк» обрав спосіб захисту, який заборонений положеннями ч.3 ст.26 ЗУ Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що регулюють відповідні правовідносини. Також і обраний позивачем ПАТ «Дельта Банк» спосіб захисту про зобов`язання відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області скасувати запис про припинення іпотеки порушує дискреційні повноваження органу системи державної реєстрації прав, визначені положеннями ст.11 Закону № 1952-IV, не відповідає особливостям методу цивільно-правового регулювання, який полягає у юридичній рівності сторін. Орган державної реєстрації прав має виключну компетенцію в питаннях прийняття рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень чи відмову у реєстрації за наявності до того передбачених Законом підстав. А тому суд не вправі втручатись у діяльність органу державної реєстрації прав, зобов`язуючи його приймати такі рішення. Вищий адміністративний суд України в постанові від 24.02.2016 року у справі №к/800/22687/15 зазначив, що суд не вправі втручатися у діяльність органу державної реєстрації прав, оскільки до виключної компетенції державного реєстратора належить вирішення питання встановлення відповідності заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства та відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами. Така правова позиція була висловлена і у постанові Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі 819/1849/13-а. Більш того, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач ПАТ «Дельта Банк» просив скасувати рішення державного реєстратора №42488478 від 10.08.2018 року про відмову у скасуванні припинення запису про інше речове право (іпотеку) внесення запису про скасування реєстраційної дії щодо припинення державної реєстрації за №4742821, зобов`язати виконавчий комітет Кременчуцької міської ради Полтавської області скасувати запис про припинення іпотеки №4742821 від 02.03.2017 року на нерухоме майно нежитлової будівлі (міні-магазинів), що розташовані за адресою [ADDRESS] , площею 176,6 м2, під реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 297646053104, зареєстрованим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що з метою забезпечення кредитного договору №14/К-08 від 27.03.2008 року передано в іпотеку за відповідним іпотечним договором № 14/Zкіп-08 від 27.03.2008 року зі змінами, внесеними договором №1 від 15.03.2010 року. До початку підготовчого засідання з письмових пояснень відповідача державного реєстратора Скакун В.І. та представника третьої особи [PERSON] - адвоката Бурзаковської Т.В. стало відомо, що вкотре змінилися власники вказаного майна, переданого в іпотеку. Цими власниками було проведено поділ зазначеного майна. Закрито відповідний розділ Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно щодо цього об`єкту нерухомого майна 297646053104. Таким чином на момент розгляду справи в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо такого об`єкту нерухомого майна як нежитлова будівля (міні магазини) за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер 16045396 (номер запису 852 в книзі ОН-5), зареєстрований КП «Кременчуцьке бюро технічної інвентаризації» в реєстрі прав власності на нерухоме майно 14.09.2006 року, та під реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 297646053104, зареєстрованим в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Закрито відповідний розділ Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно щодо цього об`єкту. (а.с. 136). В ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій. Відомості, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в тому числі в разі: 1) знищення об`єкта нерухомого майна; 2) поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна. У разі наявності в Державному реєстрі прав двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна в результаті допущення технічної помилки закривається розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа, відкриті пізніше. Закритий розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа не підлягають поновленню. У разі скасування рішення державного реєстратора про закриття розділу Державного реєстру прав на об`єкт нерухомого майна відкривається новий розділ та формується нова реєстраційна справа відповідно до цього Закону. У разі знищення об`єкта нерухомого майна або скасування державної реєстрації земельної ділянки відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, а реєстраційний номер цього об`єкта скасовується. У разі поділу об`єкта нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, а реєстраційний номер цього об`єкта скасовується. На кожний новостворений об`єкт нерухомого майна відкривається новий розділ Державного реєстру прав та формується нова реєстраційна справа, а також присвоюється новий реєстраційний номер кожному з таких об`єктів. Відповідно до ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених статтею 14 цього Закону. Скасований реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна не може бути присвоєний іншому об`єкту нерухомого майна. Інформація про скасовані реєстраційні номери зберігається у Державному реєстрі прав протягом усього часу існування цього реєстру. Засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом. (ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Враховуючи, що на час розгляду справи не існує такий об`єкт нерухомого майна як нежитлова будівля (міні магазини) за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер 16045396 (номер запису 852 в книза ОН-5), зареєстрований КП «Кременчуцьке бюро технічної інвентаризації» в реєстра прав власності на нерухоме майно 14.09.2006 року, та під реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 297646053104, зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, тому у зв`язку із закриттям відповідного розділу Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно щодо цього об`єкту, неможливо внести жодних нових записів стосовно обтяжень цього майна. Як встановлено в судовому засіданні, Позивач ПАТ «Дельта Банк» не оскаржував правочини щодо відчуження вказаного нерухомого майна первинним іпотекодавцем [PERSON] , не оскаржував правочини, внаслідок яких право на це майно перейшло до інших осіб. Не оскаржував правочини щодо поділу вказаного майна, внаслідок якого відповідний запис щодо цього об`єкта нерухомого майна був закритий, і цей запис також не оскаржений. Скасування рішення державного реєстратора про відмову у скасуванні припинення запису про інше речове право (іпотеку), зобов`язання суб`єкта державної реєстрації прав скасувати запис про припинення іпотеки на об`єкт нерухомого майна, щодо якого відсутній реєстраційний запис в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно у зв`язку із закриттям відповідного розділу, - не відновлює права іпотекодержателя ПАТ «Дельта Банк» на 8 об`єктів нерухомого майна, які утворилися після поділу об`єкта нерухомого майна нежитлової будівлі (міні магазини) за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 297646053104. З огляду на наведене обраний позивачем ПАТ «Дельта Банк» спосіб захисту порушеного права є неефективним. В підготовчому засіданні суд роз`яснив представнику позивача ПАТ «Дельта Банк» його право замінити відповідачів на належних та змінити предмет позову, обравши ефективний спосіб захисту. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного в ст.13 ЦПК України, Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Представник відповідача наполягав на розгляді зазначених ним позовних вимог, вважав зазначених ним позивачів належними, не подав клопотань про зміну предмету позову та про заміну відповідачів на належних. За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» щодо скасування рішення державного реєстратора про відмову в скасуванні припинення запису про інше речове право (іпотеку) внесення запису про скасування реєстраційної дії щодо припинення державної реєстрації за №4742821, зобов`язання скасувати запис про припинення іпотеки №4742821 на нерухоме майно з підстав, що позов пред`явлений до неналежних відповідачів, а обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є неефективним. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, у разі відмові в позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed