Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначає, що по [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці знаходиться житловий будинок з надвірними господарськими спорудами, який згідно погосподарського обліку книги №3 в с.Попівка В.Писарівського району обліковується за [PERSON] - ? частка, та [PERSON] - ? частка. Правовстановлюючий документ співвласниками не отримувався, реєстрація речового права на нерухоме майно не проводилась. [INFO] [PERSON] помер в с.Попівка В.Писарівського району Сумської області. Позивач являється спадкоємцем за заповітом, однак оформити в нотаріальному порядку свої права на вищевказане спадкове майно не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа та державної реєстрації права власності співвласників, оскільки право власності на нерухоме майно не може бути зареєстроване за померлою особою. Таким чином оформити право власності на дане нерухоме майно можливо лише в судовому порядку. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити, оскільки в іншому порядку оформити право власності на нерухоме майно немає можливості, на стягненні судових витрат не наполягає. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно технічного паспорта житлового будинку індивідуального житлового фонду, виготовленого 21.04.2015 року ТОВ «Бюро технічної інвентарізації та експертиз», та довідки № 42 від 21.04.2015 року ТОВ «БТІ та експертиз» в [ADDRESS] знаходиться житловий будинок з надвірними господарськими спорудами (а.с.13,14-18), який знаходиться на приватизованій земельній ділянці загальною площею 0,44 га, безкоштовно переданій у приватну власність [PERSON], який державний акт не отримав (а.с.19). З довідки виконкому Попівської сільської ради В.Писарівського району № 202 від 05.05.2015 року вбачається, що згідно погосподарського обліку книги №3 житловий будинок [ADDRESS] обліковується за [PERSON] та [PERSON] по ? частці за кожним (а.с.21). Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Однак, з матеріалів справи та пояснення позивача у судовому засіданні вбачається, що державна реєстрація права власності співвласників на вказане нерухоме майно та отримання правовстановлюючого документа не проводились. [INFO] в с.Попівка В.Писарівського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). Згідно заповіту, посвідченого 29.01.2001 року секретарем Попівської сільської ради, [PERSON] на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно на користь [PERSON] (а.с.10), вказаний заповіт внесений до Спадкового реєстру за № 41175518, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 40424016 від 19.05.2015 року (а.с.32). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 40424045 від 19.05.2015 року після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] В.Писарівського райдержнотконторою заведена спадкова справа № 298 від 14.11.2006 року та 14.11.2006 року по р.р.№№1904,1905 видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки (паї) та майновий пай (а.с.31, 33). Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, договорів, укладених у порядку, встановленому законом; рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Відповідно до ст.1 Протоколу 1 Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті батька [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити свої права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на вищезгадане нерухоме майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved