Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК", в інтересах якого діє представник Гребенюк О.С. звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за заявою б/н від 05.05.2017, посилаючись на те, що в порушення умов договору відповідач зобов`язання належним чином не виконує, не здійснює платежі щодо погашення заборгованості, що призвело до виникнення станом на 20.04.2020 заборгованості по кредиту у розмірі 12675 грн. 81 коп, яку позивач просить стягнути з відповідача та судові витрати у розмірі 2102 грн. Суд своєю ухвалою від 09.06.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання. Свалявський районний суд Закарпатської області ухвалою від 01.09.2020 закрив підготовче провадження у справі, призначив справу до судового розгляду з повідомленням сторін. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви та доданих документів з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". 21.10.2020 судом постановлено окрему ухвалу, якою доведено до відома генерального директора акціонерного товариства "Укрпошта" Смілянського І.Ю. про виявленні порушення Правил надання послуг поштового зв`язку. Представник позивача Гребенюк Олександр Сергійович (на підставі довіреності № 367-К-Н-О від 31.01.2019 року) подав до суду письмову заяву (вх. № 3022) про розгляд справи у відсутності представника позивача, на підставі доказів в матеріалах справи. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач відзив на позовну заяву не подала, відповідачу роз`яснено, що в разі ненадання нею відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом направлялися відповідачеві ухвала про відкриття провадження у справі з доданими документами, судові повістки з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". 06.11.2020 року поштове відправлення повернуто до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній» (відповідно до п.5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України), а тому суд уважає ухвалу про відкриття провадження у справі врученою адресату.Про причини неявки в суд відповідач не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності не надавав. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи та доводи позовної заяви,проведено заочний розгляд справи (у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України). Суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить такого висновку. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" банківський кредит це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору; ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи; ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ: Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори (п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України). Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (згідно із зареєстрованою 14 червня 2018 року новою редакцією Статуту банку повне офіційне найменування банку - Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПриватБанк») та відповідачем [PERSON] 05 травня 2017 року року укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 грн. (п`ятсот гривень 00 коп.) у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг к ПриватБанку вказано, що відповідач ознайомлена і згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, яку власноручно підписала (а.с. 13). Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 627 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (ч.1 ст.634 ЦК України); договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК Україн); договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України). Відповідно до ст. 1055 ЦК України - кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. За змістом ст. 1056 ЦК України - розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України - позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст.1049 ЦПК України - позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Посилаючись на те, що Заява, в сукупності з тарифами, а також умовами та правилами надання банківських послуг складають умови кредитного договору, який відповідач не виконує, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, що виникла станом на 20.04.2020 в сумі 12675 грн. 81 коп. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 671 грн. 46 коп., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 671 грн. 46 коп., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 - 245 грн. 64 коп., нарахована пеня - 10678 грн. 91 коп., штраф (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 579 грн. 80 коп. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту, пенею та штрафами. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, позивач посилається на Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень того, що саме з цими Витягом з Тарифів та Витягом з Умов було ознайомлено відповідача, який при цьому погодився з ними, підписуючи Заяву. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки зміст цього документа повністю залежить від волевиявлення і дій лише однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України - доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані, не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в Заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору (суд ураховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 справа № 342/180/17). Крім того, судом встановлено, що згідно пунктів 1.1.5.21, 2.1.1.12.6.1 Умов і правил надання банківських послуг передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне погашення заборгованості. У той самий час, згідно з пунктами 1.1.5.20, 2.1.1.7.6 умов і правил надання банківських послуг передбачена сплата позичальником штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань тобто несвоєчасне повернення кредиту та процентів за користування кредитом. Суд враховує вищевикладене, а також бере до уваги те, що відповідно до ст. 549 ЦПК України - штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором є недотриманням положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (суд ураховує правову позицію Верховного Суду України в постанові від 21.10.2015, справа № 6-2003цс15). Таким чином, застосування окрім штрафу, визначеного Умовами та правилами надання банківських послуг, додатково пені - є необґрунтованим, оскільки згідно вимог чинного законодавства, кредитору при притягненні позичальника до цивільної відповідальності через суд, за порушення грошового зобов`язання, слід обирати що стягувати: пеню чи штраф. Отже, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 171 грн. 46 коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту - 671 грн. 46 коп., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит - 245 грн. 64 коп., нарахованої пені - 10678 грн. 91 коп., штрафу (фіксована частина) - 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) - 579 грн. 80 коп., поскільки позичальник при укладенні кредитного договору у вигляді заяви-анкети не підписав жодного документу, який обумовлював би порядок та умови сплати таких платежів. Водночас, враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги ч.2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає можливим стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту в сумі 500 грн (п`ятсот гривень). Саме така сума коштів доводиться матеріалами справи, оскільки з довідки банку про відкриті картки, встановлено, що [PERSON] за умовами кредитного договору надано кредитну картку номер [NUMBER] з встановлення кредитного ліміту 500 грн. Жодного доказу, який би підтверджував, збільшення кредитного ліміту, надання інших кредитних коштів позивачем не надано. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, тому суд вважає доведеною заборгованість за тілом кредиту, в межах встановленого кредитного ліміту підтвердженого документом банку - в розмірі 500,00 грн. кредиту. Отже, враховуючи встановлені та перевірені докази в судовому засіданні, суд вважає що позов АТ КБ "ПРИВАТБАНК" слід задовольнити частково, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 500 грн. та штраф за несвоєчасну сплату тіла кредиту (фіксована частина) в сумі 500 грн. В решті позовних вимог відмовити. В частині вимоги позивача про стягнення судового збору, суд доходить наступного висновку. Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України). Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 2102 грн. (платіжне доручення № IHB90B339N від 30.04.2020). Ціна позову становить 12675,81 грн, задоволено позов на суму 1000 грн., тобто на 7,89 % (1000 х100:12675,81). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 165,84 грн (2102 х 3,95 : 100). Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: partial