Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

Позивач звернулась до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з зазначеною позовною заявою, яку в ході розгляду було уточнено. Відповідно до уточнених позовних вимог просила визнати неправомірними та скасувати рішення правління садівничого товариства «Сокіл» прийняте відповідно до протоколу №4 від 29 вересня 2012 року про відключення від електропостачання земельної ділянки [NUMBER] площею 0.0618 га на території СТ «Сокіл» Новоолександрівської сільської ради, належної [PERSON]. Зобов'язати правління садівничого товариства «Сокіл» підключити до електромереж та мереж водопостачання належну [PERSON] земельну ділянку [NUMBER] площею 0.0618 га на території СТ «Сокіл» Новоолександрівської сільської ради. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач зазначила, що відповідно до державного акта про право приватної власності на землю від 16 вересня 1998 року, вона є власником земельної ділянки [NUMBER] площею 0.0618 га на території СТ «Сокіл» Новоолександрівської сільської ради. Після відмови продати земельну ділянку та вийти із складу членів садівничого товариства, її земельну ділянку було відключено від електропостачання та водопостачання на підставі неіснуючого боргу за воду та членські внески у липні 2010 року. 23 вересня 2012 року позивача було виключено із членів садового товариства «Сокіл». Відповідно до рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області позивача було поновлено в членах СТ «Сокіл». Однак вирішити питання щодо відновлення та підключення водопостачання та електропостачання у позасудовому порядку не передбачається можливим, тому позивач звернулась до суду за захистом своїх прав з даною позовною заявою. Позивач у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини, зазначені в уточненій позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що позивачу належить право власності на земельну ділянку [NUMBER] площею 0.0618 га на території СТ «Сокіл» Новоолександрівської сільської ради. 18.11.2005 року рішенням Новоолександрівської сільської ради про присвоєння поштової адреси земельній ділянці - належній позивачу земельній ділянці була присвоєна поштова адреса: [ADDRESS]. 27.11.2009 року рішенням Новоолександрівської сільської ради їй було надано дозвіл на зміну цільового призначення земельної ділянки [NUMBER], з метою використання під обслуговування та будівництво житлового будинку. На протязі останніх 20 років позивач була членом садівничого товариства, що підтверджується відповідними членськими книжками, та виписками із протоколів - загальних зборів товариства. Наприкінці 2010, 2011 року у позивача виник спір з головою Садівничого товариства «Сокіл», - Лебідь Миколою Михайловичем, з приводу необґрунтованого завишення ним тарифів на воду та не цільового використання коштів товариства, які сплачувати вона відмовилась. В липня 2010 року на підставі не існуючого боргу за воду та несплачені членські внески, згідно протоколу №3 від 25.07.2010 року, позивачу відключили світло та воду на її садовій ділянці. Будучи незгодною з такими діями голови садівничого товариства «Сокіл» вона неодноразових зверталась зі скаргами на його дії до міліції та прокуратури, але перевірка її скарг ситуацію в товаристві не змінило. На підставі тривалих неприязних відносин між нею та головою ТОВ «Сокіл» 23.09.2012 року останній сформував ситуативну більшість на свою користь і поставив на зборах товариства питання про виключення позивачки з членів товариства за відмову сплачувати неіснуючі борги перед товариством. Згідно протоколу від 23.09.2012 року вона була виключена із членів садівничого товариства «Сокіл». Відповідно до рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області позивача було поновлено в членах СТ «Сокіл». Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Статтею 8 закону України «Про кооперацію» передбачено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Під способами захисту суб"єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Позивач скористався способом захисту свого права шляхом пред'явлення позову з вимогою про визнаня дій правління СТ "Сокіл", які виразились у припиненні водопостачання та електропостачання до земельної ділянки [NUMBER], що знаходиться в СТ "Сокіл" та зобов'язання правління СТ "Сокіл" відновити електропостачання. Однак, з матеріалів справи вбачається, що відключення від електропостачання та водопостачання позивача відбувалось на підставі рішень правління садівничого товариства від 29 вересня 2012 року протокол №4. Суд приймає до уваги та погоджується з рішенням апеляційного суду щодо недоведеністю в судовому засіданні належними та допустимими доказами сплату заборгованості за спожиті воду та електроенергію за спірний період, сума заборгованості яку нарахували відповідачі позивачем не спростована, а тому підстав вважати, що таке відключення було незаконним у суду не має. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог, а особа яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Зазначені норми процесуального права узгоджуються і з положеннями ст. 20 ЦК України, згідно якої право на захист особа здійснює на свій розсуд. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до правління садівничого товариства "Сокіл". Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки [PERSON] при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні уточненого позову, то судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed