Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що наказом за № 88/к від 09.12.2005 року він був прийнятий на ш. «Прогрес» ДП «Торезантрацит» в якості підземного гірника очисного забою 4-го розряду з повним робочим днем під землею. Наказом за № 75/к від 27.01.2006 року переведений підземним гірником очисного вибою 5-го розряду; наказом за № 181/к 18.02.2011 року звільнений у зв'язку з переходом на пенсію за віком за ст.38 КЗпП України. На підприємстві відповідача він також працював з 1986 року по 14.07.1998 року. Всього на ведучих професіях гірничої промисловості він пропрацював більше 21 року. Причиною його звільнення стало те, що за своїм станом здоров'я він не міг продовжувати роботу за своєю професією або за іншою професією, пов'язаною з підземними роботами. У квітні 2011 року був направлений на обстеження в обласну клінічну лікарню профзахворювань, йому встановлено діагноз: вегето-сенсорна полінейропатія верхніх кінцівок з денеративно-дистрофічними порушеннями в кистях. Згідно з висновком МСЕК йому встановлена втрата працездатності в розмірі 25% вперше. Оскільки його стан здоров'я постійно погіршувався він знову був направлений на обстеження. З 07.05.2014 року по 20.05.2014 року він перебував на стаціонарному лікуванні в ОКБПЗ м. Донецька, де встановлений діагноз: пневмоканіоз першого-другого ступеню, захворювання професійне, встановлене вперше. 10.06.2014 року складений акт за № 20 про розслідування причин виникнення хронічного профзахворювання з підтвердженням даного діагнозу. Висновком МСЕК від 17.06.2014 року він визнаний інвалідом 3 групи, встановлена втрата працездатності - 30% вперше. У сукупності з 12.06.14 року втрата професійної працездатності склала 55%. У зв'язку з професійним захворюванням та погіршенням стану здоров'я він постійно проходить курси амбулаторного та стаціонарного лікування йому рекомендовано: медикаментозне та санаторно-курортне лікування, протипоказані: важке фізичне навантаження, робота в підземних умовах в контакті з пилом, газами, у несприятливих метеоумовах, постійне диспансерне спостереження і лікування. Відповідно до ст.1167 ЦК України він має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки протягом понад 21 року працював на підприємствах вугільної промисловості з важкими підземними умовами праці, з підвищеною концентрацією породно-вугільного пилу, з несприятливим мікрокліматом, з різкими перепадами температури і протягами, з підвищеною вологістю повітря. Через отримане профзахворювання його образ життя повністю змінився, він постійно відчуває фізичні та моральні страждання, йому довелося звільнитися з роботи, він не може обробляти свою земельну ділянку, яка надавала допомогу до сімейного бюджету, через загострення захворювання у осінньо-зимовий період не може виїхати за межі для лікування, постійно відчуває фізичні страждання та дискомфорт. Просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди суму 10 000грн. (а.с.1-2). Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, 23.07.2014 року до суду надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги уточнює, просить стягнути з ДП «Торезантрацит» на його користь у відшкодування моральної шкоди, завданої йому втратою працездатності у розмірі 30%, встановленою висновком МСЕК від 17.06.2014 року, суму 10 000 грн., справу розглянути у його відсутність (а.с.28). Представник відповідача у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, до суду надав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги не визнає, просив у позові відмовити, справу розглянути у його відсутність (а.с.34). Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно з трудовою книжкою позивач працював на підприємствах вугільної промисловості з повним робочим днем під землею, в тому числі: з 15.08.1983р. по 07.03.1986р. на шахті «Лісна», з 17.03.1986р. по 14.07.1998р. на шахті «Прогрес» ВО «Торезантрацит»; з 04.11.1999р. по 06.06.2000р. на шахті Торез ВО «Торезантрацит»; з 25.07.2005р. по 04.12.2005р. на ВП Ш/у «Волинське» ДП «Торезантрацит»; з 08.12.2005р. по 18.02.2011р. на шахті «Прогрес» ДП «Торезантрацит» (а.с.3-7). Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] він знаходився на лікуванні з 07.05.2014р. по 20.05.2014 року в КЛПУ "Обласна клінічна лікарня профзахворювань" (КЛПУ "ОКЛПЗ") з діагнозом осн.: пневмоконіоз: захворювання професійне, встановлене вперше. Підґрунтям для визначення професійної категорії захворювання явились: дані клінічного обстеження; клініко-рентгенологічні дані, інформація про умови праці, представлена в інформаційній довідці від 01.04.2011р. №708, згідно з якою хворий піддавався дії пилу, концентрації якого перевищували ГДК; стаж в шкідливих умовах праці - 18 років 1 місяць. Вібраційна хвороба 1-2 ступеню (вегето-сенсорна полінейропатія верхніх кінцівок з денеративно-дистрофічними порушеннями в кистях у сполученні з дефартрозом ліктьових суглобів 2 ступеню) - захворювання професійне, встановлене ЛЕК КЛПУ ДОКЛПЗ у 2011 році. Супровідні: гіпертонічна хвороба 1 ступеню, лівобічна приглухуватість. Протипоказана робота в умовах дії пилу, несприятливого мікроклімату, вібрації, фізичного навантаження, вимушеної робочої пози. Рекомендовано "Д" спостереження, лікування та санаторно-курортне лікування (а.с.9); У медичному висновку ЦЛЕКК ЛПУ "ОКЛПЗ" від 20.05.2014р. № 19/785 вказано, що [PERSON] встановлений основний діагноз: пневмоконіоз: захворювання професійне, встановлене вперше; вібраційна хвороба - захворювання професійне, встановлене ЛЕК КЛПУ ДОКЛПЗ у 2011 році; надані рекомендації: протипоказана робота в умовах впливу небезпечних чинників виробничого середовища (а.с.10). 10.06.2014р. складений акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №20, в якому вказано, що комісією, до складу якої включені представники: лікар із загальної гігієни відділу санітарного нагляду Торезького МУ ГУ Держсанепідемслужби у Донецькій області, заступник головного лікаря з трудової експертизи ЦМЛ м. Тореза, завідувач сектору страхових експертів, заступник директора з охорони праці ВП шахта «Прогрес» ДП «Торезантрацит», голова первинної профспілкової організації ВП шахта «Прогрес» ДП «Торезантрацит», проведено розслідування причин виникнення у [PERSON] хронічного професійного захворювання: пневмоконіоз: захворювання професійне, встановлене вперше. Вібраційна хвороба - захворювання професійне, встановлене ЛЕК КЛПУ ДОКЛПЗ у 2011 році. На момент розслідування [PERSON] пенсіонер (не працює). Професійне захворювання виникло в зв'язку з недосконалістю технологічних процесів виїмки та транспортування гірської маси. Причина виникнення професійного захворювання: запиленість повітря робочої зони (концентрація пилу), в тому числі вміст вільного двоокису кремнію (до 10%): середній 30-40 мг/м-3, максимальний - 90-155 мг/м-3, загазованість повітря робочої зони шкідливими речовинами (концентрація речовин та їх гранично допустима концентрація): підвищені та знижені температури, температура поверхні устаткування, матеріалів, повітря робочої зони: +29+31 С; рівень вологості та рухомості повітря: 80-85%, 3,0 м/с, рівень шуму: 88-103 дБА; рівень загальної та локальної вібрації: 114-116 дБ, рівень фізичного перевантаження: важкість праці - 3 клас 2 ступінь. Вказані заходи, які необхідно здійснити директору шахти з метою ліквідації та запобігання професійним захворюванням (а.с.8). Згідно з листом ВВД ФСС від 04.07.2014 року [PERSON] є інвалідом 3 групи за професійним захворюванням, отримує страхові виплати у розмірі 55% втрати працездатності за сукупністю, з них 25% з 16.05.2011 року, 30% - з 12.06.2014 року (а.с.11). Згідно з випискою із акту огляду МСЕК від 25.05.2011р. позивачу [PERSON] первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 25% з 16.05.2011 року безстроково. Вказана потреба у додаткових видах допомоги: медикаментозне лікування, по професійному захворюванню (а.с.12). Рішенням Торезького міського суду від 14.11.2011 року стягнуто з ДП «Торезантрацит» на користь [PERSON] у рахунок відшкодування моральної шкоди 7500грн. Дана сума стягнута у зв'язку з професійним захворюванням позивача, внаслідок якого позивачу висновком МСЕК від 25.05.2011 року було вперше встановлено 25% стійкої втрати працездатності у зв'язку з професійною хворобою - вібраційна хвороба (а.с.32,33). Згідно з випискою із акту огляду МСЕК від 17.06.2014р. позивачу [PERSON] при повторному гляді встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 55% за сукупністю з 12.06.2014 року по 01.07.2016 року, у тому числі: первісно - 30% по пневмоканіозу 20.05.2014р., 25% - вібраційна хвороба. Дата переогляду: 17.06.2016 року. Вказана потреба у додаткових видах допомоги: медикаментозне та санаторно-курортне лікування, по професійному захворюванню (а.с.13). У довідці з Акту огляду МСЕК вказано, що позивачу при повторному огляді встановлена третя група інвалідності з 12.06.2014 року у зв'язку з професійним захворюванням, до 01.07.2016 року. Висновок про умови та характер праці: протипоказана робота в умовах впливу шкідливих факторів на виробництві, рекомендовано диспансерний нагляд (а.с.29). Державне підприємство "Торезантрацит" зареєстровано як юридична особ, (а.с.35). Відповідно до ст.1, 3, 21, 43 ч.4, 46 ч.1 Конституції України, Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість діяльності якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосила право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Відповідно до ст.1 ЗУ "Про охорону праці" від 14.10.1992 року охорона праці -це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров'я і працездатності людини у процесі трудової діяльності. Відповідно до ст.13 цього закону роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Відповідно до ч.3 ст.153 КЗпП України умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин механізмів, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Статтею 158 КЗпП України передбачено, що власник зобов'язаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, засобів механізації та автоматизації виробництв, позитивного досвіду з охорони праці. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах по відшкодуванню моральної ( немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4 (із змінами) під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або без діями інших осіб. Судом встановлено, що позивач працював на роботах з повним робочим днем під землею на ВП "Шахта Прогрес" ДП "Торезантрацит", яке входить до складу ДП "Торезантрацит". За період роботи у шкідливих і небезпечних умовах праці у позивача виникло професійне захворювання. Згідно з випискою із акту огляду МСЕК йому 17.06.2014 року вперше встановлено ступінь втрати професійної працездатності 30% по пневмоканіозу з 12.06.2014 року, а у зв'язку з вібраційною хворобою повторно - 25%; рекомендовано медикаментозне та санітарно-курортне лікування. В результаті професійного захворювання у позивача пошкоджене здоров'я, у нього порушені нормальні життєві зв'язки, він не може продовжити активне життя (виконання домашньої фізичної роботи, активний спосіб відпочинку), у зв'язку з цим порушена його психіка, він страждає, переживає. Для організації свого життя позивачу доводиться докладати додаткові зусилля, порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи викладене, а також сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, що узгоджуються між собою, суд дійшов висновку, що порушено право позивача на належні, безпечні і здорові умови праці, через що він отримав професійне захворювання. У зв'язку з чим позивачу заподіяно моральну шкоду, що полягає: у фізичних стражданнях, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я й необхідністю постійного лікування, у зв'язку з встановленням йому 30% втрати професійної працездатності вперше 17.06.2014 року, це викликає у нього почуття неповноцінності, спричиняє йому страждання; у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного життя, неможливість працювати, виконувати домашню роботу; у моральних стражданнях у зв'язку неможливістю продовження реалізації своїх звичок та захоплювань. Для організації свого життя позивачу доводиться докладати додаткові зусилля. Тому суд вважає, що у позивача є право вимагати відшкодування моральної шкоди, що порушення законних прав позивача призвело його до моральних страждань, його вимоги про відшкодування моральної шкоди ґрунтуються на матеріальному законі і знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Відповідно до діючого законодавства, втрата працездатності, що встановлена висновком МСЕК, вже сама по собі свідчить про заподіяння моральної шкоди, оскільки стан здоров'я потерпілого погіршено. Обов'язкове ж призначення МСЕК для встановлення факту заподіяння моральної шкоди передбачається у випадку відсутності вищевказаних доказів. З огляду на викладене, суд вважає, що підтвердження факту моральних страждань медичним висновком не є обов'язковим. Судом встановлено, що право позивача на відшкодування шкоди виникло з дня встановлення вперше стійкої втрати працездатності у зв'язку з професійним захворюванням у розмірі 30% - висновком МСЕК від 17.06.2016 року, у термін, коли набрав чинності ЗУ №717-У від 23.02.2007р., яким виключені статті ЗУ "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві й професійного захворювання, яке спричинило втрату працездатності", що регламентували порядок відшкодування потерпілим на виробництві моральної шкоди, передбачали відшкодування моральної шкоди ВВД ФСС. Конституційний Суд зазначив, що право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст.1167 ЦК України та ст.237-1 КЗпП України їм надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника (роботодавця). Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана особі неправомірними діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Професійне захворювання у позивача виникло у зв'язку з порушенням ЗУ "Про охорону праці" і не застосуванням роботодавцем заходів захисту робітників. За таких обставин необхідно застосувати ст.237-1 КЗпП України, ст.1167, ч.1 ст.1168 ЦК України, які передбачають відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику, підстави відповідальності за завдану шкоду та порядок відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Тому ДП "Торезантрацит" є належним відповідачем по даній справі, з нього підлягає стягненню моральна шкода у зв'язку з ушкодженням здоров'я позивача, заподіяного професійним захворюванням. Представник відповідача вказав, що вимоги не визнає, але не обґрунтував свої заперечення. Визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню у відшкодування моральної шкоди, суд вважає необхідним врахувати конкретні обставини по справі: тривалість хвороби позивача у зв'язку з професійним захворюванням, перенесені при цьому ним біль та страждання; тяжкість діагнозу захворювань; встановлення йому МСЕК уперше 30% втрати професійної працездатності безстроково; обмеження у праці та необхідність подальшого лікування. Позивач не має можливості повноцінно займатися фізичною працею. Необхідно врахувати, що позивачу приходиться докладати значних зусиль по організації свого життя та сім'ї, що його моральні страждання носять тривалий характер. Ті зміни, які наступили у його здоров'ї, житті є значними. Моральна шкода, яка заподіяна позивачу порушила особисті права позивача на життя, на охорону здоров'я, тощо. Необхідно врахувати, що перед встановленням професійного захворювання позивач працював саме у відповідача, що у період роботи у відповідача виникло та встановлено професійне захворювання, що відповідачем складений акт форми П-4, в якому зазначено, що професійне захворювання виникло в зв'язку з недосконалістю технологічних процесів виїмки та транспортування гірської маси, низької ефективності пилеподавлення на підприємстві відповідача, що саме у відповідача виявлені виробничі фактори, що призвели до захворювання позивача; вказані заходи, які необхідно здійснити відповідачу з метою ліквідації та запобігання професійним захворюванням. Заподіяна моральна шкода визначена позивачем у розмірі 10 000 грн., суд вважає, що позивачеві заподіяні істотні моральні страждання, які підлягають відшкодуванню, однак, позов у цій частині завищений і підлягає частковому задоволенню у сумі 9 000 грн., з урахуванням усіх вказаних конкретних обставин справи. Таким чином, стягненню з ДП "Торезантрацит" на користь позивача підлягає моральна шкода в розмірі 9 000 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України з ДП "Торезантрацит" підлягають стягненню у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

Outcome: partial