Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить визнати за ним право власності на будинковолодіння, що знаходиться по вул. Грушевського, 10, в с. Спас Рожнятівського району Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 28 вересня 2017 року. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 28 вересня 2017 року помер його батько [PERSON] Останній ще за життя склав в його користь заповіт, яким заповів йому все належне на день смерті майно. Після смерті батька відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке знаходиться по вул. Грушевського, 10 в с. Спас. Він є єдиним спадкоємцем за заповітом. Спадкоємцем першої черги за законом є його сестра [PERSON] - відповідач по справі, яка на спадкове майно після смерті [PERSON] не претендує. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа власності на спадкове майно. За таких обставин позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися спадковим майном, а тому змушений звернутися до суду із даним позовом. Представник позивача - адвокат [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю просив про задоволення позову. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала повністю, не заперечила проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті [PERSON] За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін, у порядку визначеному ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що у справі на виконання положень п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набула чинності 15 грудня 2017 року, проведено підготовче засідання, у якому відповідач визнав позов, суд дійшов висновку про ухвалення рішення в порядку ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В с. Спас по вул. Грушевського, 10, Рожнятівського району Івано-Франківської області знаходиться будинковолодіння, яке складається з житлового будинку "А", стайні "Б", стодоли "В", сараю "Г", вбиральні "Д", криниці "N1", огорожі " N2", огорожі " N3", воріт "N4", що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ФОП "Федоренко". Інвентаризаційна вартість житлового будинку та господарських споруд складає 84606 грн. (а.с.6-8). Зазначене будинковолодіння належало батькові позивача - [PERSON], що підтверджується довідкою №520 виданої Спаською сільською радою 16 березня 2018 року (а.с.11). [PERSON] помер 28 вересня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинковолодіння, яке знаходиться в с. Спас по вул. Грушевського, 10. Все своє майно, [PERSON] заповів позивачу [PERSON], що підтверджується копією заповіту, складеного спадкодавцем 25 листопада 2015 року (а.с. 10). Позивач [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживав разом з ним у спадковому будинковолодінні, та залишився там проживати після його смерті, що підтверджується довідкою №520, виданої Спаською сільською радою 16 березня 2018 року (а.с.11). У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька позивачу відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно, що підтверджується листом нотаріуса Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори № 401/02-14 від 07 травня 2018 року (а.с. 9). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за заповітом мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який обчислюється з часу відкриття спадщини. За змістом ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Аналізуючи надані позивачем докази судом встановлено, що [PERSON] за життя належало будинковолодіння у с. Спас по вул. Грушевського, 10, яке він на випадок своєї смерті заповів [PERSON] Позивач, на час смерті [PERSON] проживав разом з ним у спадковому будинковолодінні, а тому відповідно до ст. 1269 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідачка проти визнання права власності на спадкове майно за позивачем не заперечила, про що зазначила в адресованій суду заяві. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове будинковолодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 28 вересня 2017 року.

Outcome: approved