Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.04.2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми було винесено рішення по справі за цивільним позовом АБ «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки (справа № 1806/2-541/11), яким позов задоволено повністю та стягнуто з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 42 384, 59 дол. США та 34746,28 грн., судові витрати та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: - житловий будинок під літ. «А-1», загальною площею 62,3 м2, житловою - 40,4 м2, погріб під літерою «їй», вбиральня під літерою «Г», сарай - кухня під літерою «Д», літній душ під літерою «Ж», огорожа «№ 1 -4», що розташовані за адресою [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] (адреса проживання: [ADDRESS]). Рішення набрало законної сили. На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист. Ухвалою про роз'яснення судового рішення від 08.07.2011 року роз'яснено рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.04.2011 року. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28.05.2013 року по справі № 592/3669/13-ц в задоволенні заяви державного виконавця про встановлення способу та порядку виконання рішення суду шляхом заборони звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. 25.12.2013 року Ковпаківським районним судом м. Суми прийнято рішення по справі №592/10606/13-ц, яким позов банку про виселення задоволено та виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з будинку [ADDRESS], а також стягнуто в дольовому порядку витрати по сплаті судового збору. 13.02.2014 року Апеляційним судом Сумської області по справі №592/10606/13-ц апеляційну скаргу [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON] задоволено частково. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.12.2013 року в частині виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON] та в частині вирішення судових витрат скасовано, в зв'язку з тим, що зазначеним особам не надсилалась вимога-попередження про виселення. Також стягнуто з [PERSON] на користь АБ «Укргазбанк» в рахунок відшкодування судового збору сплаченого за розгляд справи в суді першої інстанції 114, 70 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін. На виконання зазначеного рішення видано виконавчі листи. Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №27292397 від 31.05.2011 року Ковпаківським ВДВС відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-541 від 28.04.2011року про стягнення заборгованості по кредитному договору. В ході проведення виконавчих дій було з'ясовано, що в будинку, на який звернуто стягнення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] проживає [PERSON], [PERSON], [INFO] (чоловік), [PERSON], [INFO], (син), [PERSON], [INFO] (донька), [PERSON], [INFO] (зять), [PERSON], [INFO] (онук), які добровільно виконувати рішення суду відмовляються та всіляко перешкоджають проведенню виконавчих дій, чим порушують права Позивача на задоволення вимог шляхом реалізації предмету іпотеки. АБ «Укргазбанк» 27.02.2014 року звертався до Відповідачів із письмовою вимогою звільнити зазначений будинок протягом тридцяти днів з дня отримання цієї вимоги, що підтверджується письмовим повідомленнями. Однак, Відповідачі на письмову вимогу банку звільнити будинок не відреагували. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить суд позов задовольнити. Зазначила додатково, що в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором (споживчим кредитом) від 10.10.2007 року, укладеним між АБ «Укргазбанк» та [PERSON], між [PERSON] та АБ «Укргазбанк» було укладено Договір іпотеки від 10.10.2007 року, відповідно до якого передано в іпотеку житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] Дане нерухоме майно використовується [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], як місце постійного проживання, також за даною адресою проживає малолітній [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON] [PERSON] згоди на відчуження іпотечного майна не надавала, в зв'язку з чим банк звертався до суду з відповідним позовом. У позивача відсутня інформація, що [PERSON] є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції». Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] (в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON].), [PERSON] повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з'явилися. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.04.2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в сумі 47000,97 дол. США, 83837 грн., та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок під літ. «А-1», загальною площею 62,3 кв.м., житловою - 40,4 кв.м., погріб під літерою «п/г», вбиральня під літерою «Г», сарай - кухня під літерою «Д», літній душ під літерою «Ж», огорожа «№ 1 -4», що розташовані за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] (а.с. 8-10). На підставі виконавчого листа № 2-541 виданого Ковпаківським районним судом м. Суми, постановою державного виконавця Ковпаківським ВДВС, було відкрито виконавче провадження ВП №27292397 від 31.05.2011 року з примусового виконання зазначеного рішення суду (а.с. 11). В ході проведення виконавчих дій було з'ясовано, що в будинку, на який звернуто стягнення за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], малолітній [PERSON], [INFO], [PERSON], які добровільно виконувати зазначене рішення суду відмовляються та перешкоджають в проведенні виконавчих дій, чим порушують права позивача на задоволення вимог шляхом реалізації предмету іпотеки (а.с. 17, 18, 20). 25.12.2013 року Ковпаківським районним судом м. Суми прийнято рішення по справі №592/10606/13-ц, яким позов банку про виселення задоволено та виселено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з будинку [ADDRESS] (а.с. 15, 16). 13.02.2014 року Апеляційним судом Сумської області по справі №592/10606/13-ц апеляційну скаргу [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON] задоволено частково. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.12.2013 року в частині виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON] та в частині вирішення судових витрат скасовано, в зв'язку з тим, що зазначеним особам не надсилалась вимога-попередження про виселення (а.с. 17, 18). Позивач 27.02.2014 року звертався до Відповідачів із письмовою вимогою звільнити зазначений будинок протягом тридцяти днів з дня отримання цієї вимоги, що підтверджується письмовими повідомленнями. Відповідачі на письмову вимогу банку звільнити будинок не відреагували (а.с.21-24). Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.4 ст.9 Житлового кодексу України, - ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом Згідно ч.3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. 07.06.2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII від 03.06.2014 року. Пунктом 1 ч.1 цього Закону передбачено, що протягом його дії: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст.4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із ст.5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку; Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм (частина 4). З матеріалів справи вбачається, що будинок за адресою: [ADDRESS], наданий в забезпечення кредиту в іноземній валюті та використовується [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], малолітнім [PERSON], [INFO], [PERSON], як місце постійного проживання. Даних, що [PERSON] має інше житло на праві власності позивачем не надано та судом не отримано. Загальна площа будинку становить 62,3 м2, житлова - 40,4 м2, що не перевищує передбачений законом розмір. Він знаходиться на території України, яка не визнана тимчасово окупованою відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». [PERSON] згоди на відчуження іпотечного майна не давала, вона не є особою, на яку поширюється дія Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції". Системний аналіз норм ст.9 ЖК України та положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» дає підстави суду для висновку, що до зняття заборони на примусове відчуження спірного будинку, вимога позивача щодо виселення відповідачів з будинку є похідною вимогою, яка випливає з примусового стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, що вважається предметом іпотеки, на що вищезазначеним Законом України накладений мораторій, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed