Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

[PERSON]. просить встановити факт, що він постійно проживав з [PERSON] з 200 року по 15.06.2016 року. Одночасно позивач просить визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] (пр. Леніна) у м. Кам'янське (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області загальною площею 34,2 м.кв., житловою площею 17,9 м.кв. в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої 15.06.2016 року. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 вересня 1998 року померла його дружина [PERSON]. Через деякий час після смерті дружини він познайомився з [PERSON], з якою у нього виникли стосунки. У 2000 році він переїхав проживати до [PERSON] за адресою: м. Кам'янське, пр. Свободи, б. 86, кв. 21, де вони проживали разом однією сім'єю як чоловік та дружина в незареєстрованому шлюбі, мали спільний бюджет, який складався з пенсій, вели домашнє господарство. 15 червня 2016 року [PERSON] померла. Позивач здійснив поховання [PERSON] і продовжує проживати в даній квартирі по теперішній час, сплачуючи відповідні комунальні послуги. У встановлений законом шестимісячний термін він звернулася з заявою про прийняття спадщини до Першої Дніпродзержинської нотаріальної контори Дніпропетровської області, після смерті [PERSON], померлої 15 червня 2016 року. Але постановою нотаріуса від 20.12.2016 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, як спадкоємцю за законом, оскільки не підтверджений факт спільного проживання однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини. Тому позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом свого майнового права та інтересу. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позові. Представник відповідача - Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи № 496/2016 яка заведена після смерті [PERSON], померлої 15 червня 2016 року, перевіривши надані докази, вислухавши пояснення представника позивача, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] на праві приватної власності належала квартира [ADDRESS] (пр. Леніна) у м. Кам'янське (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с.13). В зазначеній квартирі з 2000 рокуразом із [PERSON]О без реєстрації мешкав [PERSON] до моменту її смерті. Також проживає і по теперішній час, що підтверджується актом № 183 від 07.02.2017 року, складеним техніками КП КМР "УКОЖФ", також за підписами сусідів [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.12). 30.11.2006 року [PERSON] був складений заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно вона заповідала [PERSON]. Даний заповіт був посвідчений державним нотаріусом Другої дніпродзержинської нотаріальної контори [PERSON] (а.с.18). 16 квітня 2011 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 18.04.2011 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 470 (а.с.19). [PERSON] здійснив поховання [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про поховання (а.с.67), показами допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] 06.07.2016 року у Першій дніпродзержинській державній нотаріальній конторі було проведено реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] (а.с.9). 20.12.2016 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 15 червня 2016 року [PERSON] у зв'язку з не підтвердженням факту спільного проживання однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини (а.с.10). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є дочкою [PERSON] У 2000 році батько познайомився з [PERSON] і вони стали мешкати разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою: : м. Кам'янське, пр. Свободи, б. 86, кв. 21. Разом вели господарство, мали спільний бюджет. Коли [PERSON] захворіла, батько здійснював догляд за нею, постійно відвідував у лікарні. 15.06.2016 року [PERSON] померла. Батько здійснив її похорон. В теперішній час він продовжує мешкати у зазначеній квартирі. У [PERSON] інших спадкоємців не має. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON], який з 200о року мешкав за адресою: м. Кам'янське, пр. Свободи, б. 86, кв. 21, разом із [PERSON] однією сім'єю: вели господарство, мли спільний бюджет, разом здійснювали ремонт квартири. Після того як [PERSON] захворіла, [PERSON] здійснював за нею догляд, відвідував у лікарні. В червні 2016 року [PERSON] померла. [PERSON] здійснив її похорон. Інших спадкоємців у [PERSON] не має. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сусідом [PERSON] З 2000 року він разом із [PERSON] мешкав за адресою: м. Кам'янське, пр. Свободи, б. 86, кв. 21, однією сімєю. Вони мешкали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Разом вели господарство, мали спільний бюджет, разом святкували свята, дні народження. Після того як [PERSON] захворіла, [PERSON] здійснював догляд за нею. У червні 2016 року [PERSON] померла. [PERSON] здійснив її похорон. Інших спадкоємців у [PERSON] не має. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись особа за захистом свого невизнаного, оспорюваного або порушеного права. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживають зі спадкоємцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.3\~ст. 1268 ЦК України). Як встановлено у судовому засіданні позивачка не відмовлялася від прийняття спадщини. Преамбулою\~Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно\~ст. 67 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII "Про нотаріат"\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли\~спадщину, строком не обмежена. Відповідно до п.4.11. Глави 10 Розділу ІІ Порядку\~вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5\~для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком. Нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Таким чином, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а територіальною громадою (як органу до якого переходить відумерле майно) відмовлено у визнанні права позивача на спадкове майно, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні у порядку\~ст.392 ЦК України. Крім того, відповідно до ч.2\~ст.256 Цивільного процесуального кодексу України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~- якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що [PERSON] дійсно з 2000 року постійно проживав з [PERSON] однією сім'єю в квартирі [ADDRESS] (Дніпродзержинську) до часу відкриття спадщини 15 червня 2016 року, тобто не менше п'яти років, а тому позовні вимоги в цій частинні підлягають задоволенню. При цьому, судом не встановлено інших спадкоємців, крім позивачки, які б мали намір прийняти спадщину або які мають право на отримання спадщини після смерті [PERSON], померлої 15.06.2016 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне також задовольнити позовні вимоги [PERSON] в частинні визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS] (пр. Леніна) у м. Кам'янське (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області загальною площею 34,2 м.кв., житловою площею 17,9 м.кв. в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлої 15 червня 2016 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved