Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 21), просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги централізованого опалення в розмірі 6905,90 грн. та суму витрат на оплату судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач тривалий час користується послугами позивача з опалення та гарячого водопостачання, однак не оплачує дані послуги, у зв'язку утворилась заборгованість. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить особистий підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке повернувся на адресу суду. (а.с. 20, 32) Відповідно до вимог ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована в [INFO], вказана квартира забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради. Згідно особового рахунку № 061637, відповідач за період з 01 травня 2010 р. по 01 червня 2013 року за розрахунком відповідача заборгував 6905,90 грн. за послуги з централізованого постачання теплої енергії, від отримання послуг не відмовлявся, про що також свідчить часткова оплата за надані послуги. (а.с. 22-24) Між КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради як надавачем послуг з однієї сторони та відповідачем як споживачем наданих послуг з іншої сторони існують фактичні договірні відносини з приводу надання послуг на підставі відкритого особового рахунку. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. За змістом ст. 162 Житлового кодексу України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і оплату за комунальні послуги. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таким чином, між сторонами фактично існують правовідносини по наданню та отриманню послуг з централізованого постачання теплової енергії. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 7955 грн. 17 коп. заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved