Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,який був уточнений та в обґрунтування якого зазначає, що Виконавчим комітетом Преображенської сільської ради як місцевим органом опіки та піклування, проведено перевірку виконання батьківських обов"язків громадянином [PERSON], [INFO], уродженцем м.Оріхів Оріхівського району Запорізької області, щодо виховання та розвитку малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проведеною перевіркою встановлено, що відповідач не піклується про духовний розвиток дитини: не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, матеріально дитину не підтримує, не проявляє ініціативи щодо влаштування подальшої долі сина в сімейному оточенні. З 19 березня 2014 року малолітній [PERSON], перебуває в Комунальній установі Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини "Сонечко". [PERSON] ніяких спроб щодо вирішення питання про повернення сина [PERSON] в сім"ю не здійснює. На виявлені недоліки під час обстеження житлово-побутових умов проживання сім"ї відповідач не реагує. Ніяких звернень до ради опіки та піклування при Виконавчому комітеті Преображенської сільської ради, а також до установи Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини "Сонечко", з метою бажання повернути малолітнього сина [PERSON] в сім"ю не надходило. За весь час перебування дитини в Запорізькому обласному спеціалізованому будинку дитини "Сонечко", його батько - відповідач по справі, рідко відвідував, не цікавився станом його здоров"я. Неодноразово сім"ю [PERSON] відвідували працівники сільської ради, інспектор з соціальної допомоги, про що складались Акти про відвідування сім"ї. Умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, у приміщенні в зимовий час прохолодно, відсутній необхідний запас продуктів харчування, відсутнє облаштоване місце для молодшого сина [PERSON], відсутній його одяг. Відповідач живе за рахунок соціальних виплат на старшого сина - [PERSON], зловживає спиртними напоями, проживає в будинку матері, витрати за комунальні послуги не здійснює. Позивач прохає позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], стягнути з відповідача - [PERSON] на користь тих установ чи громадян, на чиєму утриманні буде знаходитися малолітній син [PERSON], [INFO], до його повноліття, або до усиновлення аліменти, в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.07.2018 року. В судовому засіданні представник позивача на вимогах позову наполягає, прохає їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, прохає відмовити в їх задоволенні, адже має намір в майбутньому забрати сина в сім"ю. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно дост.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов'язки батьків щодо виховання дитини. Судом встановлено, що відповідач - [PERSON] є батьком малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER].(а.с.32). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області №575 від 25 травня 2018 року, відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та має склад сім"ї - [PERSON], [INFO].(а.с.33). Неодноразово сім"ю [PERSON] відвідували працівники сільської ради, інспектор з соціальної допомоги, про що складались Акти про відвідування сім"ї.(а.с.34). Згідно акту про обстеження житлово- побутових умов проживання сім"ї відповідача, умови проживання не відповідають санітарно-гігієнічним нормам, у приміщенні в зимовий час прохолодно, відсутній необхідний запас продуктів харчування. Відсутнє облаштоване місце для молодшого сина [PERSON], відсутній його одяг. Відповідач живе за рахунок соціальних виплат на старшого сина - [PERSON], зловживає спиртними напоями, проживає в будинку матері, витрати за комунальні послуги не здійснює.(а.с.35,36). Як вбачається з характеристики відповідача, [PERSON] виховує старшого сина [PERSON], [INFO], з яким і проживає, до [PERSON] відноситься гркбо, молодшим сином [PERSON] не цікавиться. Зі слів сусідів та інспектора з соціальної допомоги часто перебуває у стані алкогольного сп"яніння, в побуті та спідкуванні з людьми та сусідами недружелюбний, не приймає участі в громадських зборах , що проводяться на території житлового кварталу.(а.с.37). У відповідності до довідки КУ Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини "Сонечко" Запорізької обласної ради №65 від 11.01.2018 року, малолітній [PERSON], [INFO], перебуває в даному закладі з 19 березня 2014 року відповідно до висновку ради опіки та піклування Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області. За весь час відповідач відвідував свого сина рідно, із заявою щодо повернення [PERSON] в сім"ю не звертався.(а.с.38). Крім того, в матеріалах справи міститься Рішення Виконавчого комітету Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області №117 від 03 липня 2018 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина [PERSON] (а.с.29) та Висновок ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області від 29 червня 2018 року.(а.с.30). У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав у даному випадку є доцільним, оскільки відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні сина - [PERSON], не утримує його та не спілкується з ним, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Суд роз'яснює відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав за умови зміни обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Крім того, згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Частина 3ст. 166 Сімейного кодексу Українипередбачає, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно дост. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу Українипередбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" зазначається, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, який відповідно до довідки Державного підприємства "Пологівське лісомисливське господарство" №503 від 02.10.2018 року працює трактористом, інші обставини справи та вважає за необхідне стягнути з нього на користь тих установ чи громадян, на чиєму утриманні буде знаходитися малолітній син [PERSON], [INFO], до його повноліття, або до усиновлення аліменти, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.07.2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 704 грн. 80 коп. судового збору на користь держави.

Outcome: partial