Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши який (а.с.132-136), просить визнати недійсними довіреність від 11.03.2015 року від імені [PERSON] на ім'я [PERSON] на вчинення договору дарування його частки розміром 46/100 часток житлового будинку під № 8, розташованого по вулиці Радянській в селищі Жовтнева Революція Біляївського району Одеської області; договір дарування від 19.02.2016 року 70/100 часток зазначеного житлового будинку, що складається в цілому з одного черепашникового житлового будинку під літерою "А", загальною площею 172,34 кв.м., житловою площею 113,21 кв.м. та надвірних будівель під літерами "Б" гараж, "В" сарай, "Г" сарай, 1-3 огорожа, що розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться у фактичному користуванні, вчинений дарувальниками [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON], який був посвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 5-108, а також скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності за [PERSON] 70/100 частин вищевказаного житлового будинку. Свої вимоги мотивує тим, що 19.02.2016 року [PERSON], державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори посвідчила договір дарування 70/100 часток житлового будинку по вул. Радянській, 8 в селищі Жовтнева революція Біляївського району Одеської області. В договорі дарування зазначено, що частка (70/100) належить дарувальникам на праві спільної часткової власності. 24/100 частки житлового будинку належать [PERSON] на підставі договору дарування від 09.11.2001 року, а 46/100 [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 04.06.2001 року. В п.8 договору дарування вказано, що у будинку осіб, які у ньому проживають, немає. В п.9 вказано, що дарувальники засвідчили, що інтереси членів їх сімей укладанням цього договору не порушуються. Позивач вказує, що він проживав разом з батьком - [PERSON] у спірному будинку, проживає до цього часу, 04.06.2001 року отримав свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок. За життя батька, у нього з сестрою [PERSON] виникли суперечності, тому що в листопаді 2001 року батько подарував їй 24/100 часток житлового будинку, запевнивши його, що 46/100 часток житлового будинку перейде йому у спадщину. Не бажаючи, щоб він отримав долю батька, [PERSON] забрала останнього жити до себе в м. Одеса, чим припинила їхнє спілкування. На той час батько був дуже хворим та фактично нічого не бачив. 07.03.2016 року [PERSON] помер. В установленому законом порядку він звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак отримав відповідь про те, що за життя його батько [PERSON] заповів своє майно [PERSON] Про те, що 19.02.2016 року було укладено договір дарування, відповідно до якого [PERSON] діяла від свого імені та від імені [PERSON] на підставі довіреності, передала у власність [PERSON] 70/100 часток вказаного житловому будинку з надвірними будівлями (з урахуванням 46/100 часток, належних батькові), йому стало відомо на початку квітня 2017 року. Але в зазначеному договорі дарування відсутній підпис [PERSON], що свідчить про те, що його волевиявлення на дарування не було. Тому вказаний договір повинен бути визнаним недійсним. При укладанні договору дарування [PERSON] діяла від імені [PERSON] на підставі довіреності від 11 березня 2015 року, яка була посвідчена державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] Вказана довіреність була видана з порушенням вимог цивільного законодавства, тому повинна бути визнаною недійсною. Як вбачається з тексту довіреності, [PERSON] хворів і не міг власноручно її підписати. При зясуванні обставин дарування частки житлового будинку, вчиненого від імені [PERSON], відповідач заперечувала хворобу батька, а тому виникли сумніви в дійсності вказаного правочину. У звязку з викладеним він звернувся з позовом до суду. Позивач та його представник у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву не визнала і пояснила, що її батько [PERSON] при житті мав намір відчужити будинок на користь трьох своїх дітей, в тому числі і позивача. Але він (позивач) заперечував, мав намір отримати у власність весь будинок, після чого його спілкування з батьком було припинено і батько 24/100 частки подарував їй, 30/100 [PERSON] (його доньці), а 46/100 залишилося у власності батька. Батько переніс інсульт і вона забрала його до себе, доглядала його. Психічно батько був здоровий, але у нього тремтіли руки і він важко пересувався. Укладення договору дарування на користь [PERSON] це було ініціативою батька, у звязку з чим за місцем його проживання був викликаний нотаріус, була посвідчена довіреність, а згодом на підставі цієї довіреності був посвідчений договір дарування. Будь-яких порушень при посвідченні довіреності та договору дарування нотаріусом допущено не було, а тому вона просила у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що будь-яких порушень при посвідченні довіреності та договору дарування державним нотаріусом [PERSON] допущено не було, а тому просила у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав пояснення, надані [PERSON] і просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Третя особа державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, при цьому пояснила, що у звязку з хворобою довірителя вона була запрошена для посвідчення довіреності за місцем проживання довірителя [ADDRESS]. Вона розмовляла з [PERSON], сумнівів у його дієздатності у неї не виникло. Через фізичну обмеженість підписати вказану довіреність за нього підписала [PERSON] Крім того, вона посвідчила довіреність в межах нотаріального округу, а тому вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Вислухавши пояснення сторін, представників, свідка, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Ч. 1 ст. 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. У відповідності до ч.1 ст. 245 ЦК України форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Згідно ч.1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Ч.4 ст. 720 ЦК України договір дарування від імені дарувальника може укласти його представник. Як встановлено у судовому засіданні, 04.06.2001 року [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на житловий будинок, який розташований по вул. Радянській, 8 в селищі Жовтнева Революція Біляївського району Одеської області (а.с.11, 47). 21.09.2001 року філією м. Біляївка Одеського міського Бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості було видано довідку про розрахунок часток у житловому будинку № 8 по вул. Радянській в селищі Жовтнева революція Біляївського району Одеської області, відповідно до якої [PERSON] належить 24/100 частки, [PERSON] 46/100 [PERSON] 30/100 (а.с. 17). Як пояснила у судовому засіданні відповідач [PERSON], батько мав намір подарувати кожному з дітей певну частку, але [PERSON] відмовився, претендуючи при цьому на весь будинок. 09.11.2001 року було укладено договір дарування, відповідно до якого [PERSON] подарував [PERSON] 24/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Радянська, 8 селище Жовтнева Революція Біляївського району Одеської області та складається в цілому з однієї камяної житлової будівлі, загальною житловою площею113,21 кв.м. та надвірних споруд: "Б" гаражу, "В" сараю, "Г" сараю, 1-3 огородження, розташованих на земельній ділянці, розміром 0,18 га, що закріплена за Хлібодарською селищною радою Біляївського району Одеської області (а.с.45). Про наведене також свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 46). 30/100 частин спірного житлового будинку [PERSON] 09.11.2001 року подарував [PERSON], тобто у власності залишилося 46/100 частин спірного житлового будинку, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а також інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 48, 68-69). 19.02.2016 було укладено договір дарування, відповідно до якого [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] від 11.03.2015, за реєстровим № 5-494, безоплатно передала у власність, а [PERSON] прийняв в дарунок 70/100 часток житловому будинку під № 8, розташованого по вулиці Радянській в селищі Жовтнева Революція Біляївського району одеської області, що складається в цілому з одного черепашникового житлового будинку під літерою "А", загальною площею 172,34 кв.м., житловою площею 113, 21 кв.м. та надвірних будівель під літерами "Б" гараж, "В" сарай, "Г" сарай, 1-3 огорожа, що розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться у фактичному користуванні, який був посвідчений державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 5-108 (а.с.39-40). В абзаці першому договору зазначено, що [PERSON] діяла від свого імені та від імені [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори 11.03.2015 року за реєстровим № 5-494. Крім того, 19.02.2016 року [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені [PERSON] за довіреністю, подала заяву про відсутність самовільно зведених добудов, переобладнань, перепланувань та реконструкцій та заяву про те, що 46/100 часток будинку, належні [PERSON], не є спільною сумісною власністю (а.с. 42, 43). На останньому аркуші договору дарування міститься підпис у графі дарувальники: [PERSON], та обдарований: [PERSON] Позивач та його представник наполягали на тому, що договір підписаний [PERSON] лише від її імені. Але, як вбачається з тексту договору, [PERSON] діяла від свого імені та від імені [PERSON] за довіреністю, і на останній сторінці міститься також надпис про те, що повноваження представника, належність [PERSON] та [PERSON] частки житлового будинку перевірено. Згідно довіреності від 11.03.215 року, посвідченої державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] уповноважив [PERSON] зокрема подарувати [PERSON] належну йому частку житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Радянській, 8 в сел. Жовтнева революція Біляївського району Одеської області. У звязку з хворобою [PERSON] який не може підписати довіреність, на його особисте прохання та в його присутності, в присутності державного нотаріуса, текст довіреності підписано [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO]. На зворотному аркуші довіреності вказано, що у звязку з хворобою довірителя довіреність посвідчено удома за адресою: [ADDRESS] (а.с. 58). Позивач та його представник наполягали на тому, що на копії довіреності, яка надана державним нотаріусом [PERSON] (а.с. 58), не поставлена гербова печатка та відсутній підпис нотаріуса, реєстраційний номер. Разом з тим, на цій ксерокопії міститься і підпис нотаріуса, і гербова печатка, і реєстраційний номер, але їх слабко видно. Як пояснила у судовому засіданні державний нотаріус [PERSON], вони використовує ручку зі світлою пастою, а тому на ксерокопії їх погано видно. Крім того, у судовому засіданні було оглянуто оригінал вказаної довіреності, на яких чітко видно підпис нотаріуса, гербову печатку та реєстраційний номер, а тому суд вважає доводи позивача та його представника такими, що не заслуговують на увагу. Відповідачами надано ксерокопію цієї ж довіреності, на якій містяться і підпис нотаріуса, і гербова печатка, і реєстраційний номер (а.с. 96). Крім того, відповідно до Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, довіреність від 11.03.2015 року від імені [PERSON] зареєстрована у реєстрі нотаріальних дій за № 5-494 (а.с. 97). При посвідченні довіреності та договору державний нотаріус Третьої одеської державної нотаріальної контори керувався Порядком вчинення нотаріальний дій нотаріусами України від 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595 від 22.02.2012 року. Посилання позивача та його представника на Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України суд до уваги не приймає, оскільки вона втратила чинність 22.02.2012 року. Згідно п.1 глави 3 Розділу І Порядку вчинення нотаріальний дій нотаріусами України при вчиненні нотаріальної дії нотаріус установлює особу, що звернулась за вчиненням нотаріальної дії. У відповідності до п.1 глави 4 Розділу І вказаного Порядку дієздатність громадянина, що звернувся за вчиненням нотаріальної дії, перевіряється нотаріусом на підставі наданих документів, передбачених статтею 43 Закону України «Про нотаріат», що підтверджують його вік, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та розяснення наслідків вчинення нотаріальної дії у здатності цієї особи усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту розяснень нотаріуса, а також відповідності волі і волевиявлення особи щодо вчинення нотаріальної дії. Згідно вказаного Порядку державний нотаріус [PERSON] після встановлення особи [PERSON] було проведено з ним бесіду щодо оформлення довіреності та розяснено наслідки вчинення нотаріальної дії. Нотаріусом було встановлено здатність [PERSON] усвідомлювати значення цієї нотаріальної дії, її наслідків та змісту розяснень нотаріуса, а також відповідності волевиявлення щодо вчинення нотаріальної дії. П.6 глави 3 Розділу І Порядку у разі, якщо за фізичну особу, яка внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноруч підписати правочин і заяву або інший документ, підписує інша фізична особа, нотаріусам встановлює особу громадянина, що бере участь у нотаріальній дії, і особу громадянина, який підписався за нього. Судом встановлено, що у звязку з похилим віком та хворобою [PERSON] (тремтіння рук) за його дорученням, в його присутності та в присутності державного нотаріуса текст довіреності було підписано [PERSON] У звязку з хворобою [PERSON] за його дорученням довіреність складено та посвідчено вдома за адресою: [ADDRESS]. Відповідно п.4 глави 4 Розділу І Порядку дійсність нотаріально посвідченої довіреності перевіряється нотаріусом за Єдиним реєстром довіреностей, за винятком довіреностей, які посвідчено або видано за кордоном компетентними органами іноземних держав, за умовами їх легалізації уповноваженими органами. За результатами перевірки дійсності довіреності (її дубліката) виготовляється витяг з Єдиного реєстру довіреностей, який додається до примірника правочину, що залишається у справах нотаріуса. На момент укладення договору дарування [PERSON] довіреність не скасував. Згідно п.6 глави 9 Розділу І Порядку якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, має вади зору або з інших причин не має змоги самостійно прочитати документ, нотаріус уголос прочитує їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка. Як пояснила державний нотаріус [PERSON] у судовому засіданні, текст не була прочитана вголос, оскільки довіритель [PERSON] не мав вади зору, у нього лише тремтіли рук, він особисто прочитав текст довіреності, а тому необхідності читати текст довіреності вголос не було. Згідно п.2 глави 1 Розділу І Порядку нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з'явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу. Довіреність від імені [PERSON] була посвідчена 11.03.2015 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] за адресою: [ADDRESS] за місцем проживання [PERSON], тобто в межах нотаріального округу Третьої одеської державної нотаріальної контори. Крім того, як було встановлено в судовому засіданні ця адреса є місцем проживання і реєстрації відповідача [PERSON], що підтверджується її паспортом (а.с. 62, зв.), і разом з [PERSON] проживав її батько [PERSON], яка доглядала за ним. За змістом вказаної довіреності вбачається про розяснення [PERSON] державним нотаріусом [PERSON] змісту вказаного правочину та його наслідки із встановлення добровільності волевиявлення [PERSON] на видачу довіреності, усвідомлення значення та дійсності намірів на її укладення, перевірки його дієздатності. Крім того, в судовому засіданні був оглянутий Реєстр для реєстрації нотаріальних дій (том 1 за 2015 р.), з якого вбачається (сторінки 92-93), що за адресою: [ADDRESS] вчинено нотаріальну дію посвідчено довіреність від імені [PERSON], у звязку з його хворобою. 07 березня 2016 року [PERSON] помер, згідно свідоцтва про смерть (а.с.14). 30 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Біляївського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] (а.с.15). У вересні 2016 року державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області [PERSON] [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що Третьою Одеською державною нотаріальною конторою 23 березня 2012 року посвідчено заповіт від імені [PERSON] на ім'я [PERSON], зареєстрований у реєстрі за № 5-578 (а.с.16). Згодом позивач дізнався про існування договору дарування від 19.02.2016 року, у звязку з чим звернувся з позовом до суду. Позивачем також подана заява (а.с. 22-24), в якій він просить поновити строк позовної давності для подачі позову про визнання недійсним договору дарування. При цьому посилається на те, що про існування договору дарування дізнався лише на початку квітня 2017 року у Хлібодарській селищній раді Біляївського району Одеської області, а тому вважає, що строк ним пропущений з поважних причин. Суд вважає, що позивачем строк позовної давності не пропущений, а тому немає підстав для його поновлення, виходячи з наступного. Згідно п.5 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про розірвання дарування (ст. 728 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки позивачем заявлено позовні вимоги не про розірвання договору дарування, а про визнання його недійсним (за якою строк позовної давності становить три роки), строк позовної давності не пропущений, виходячи з чого відсутні підстави для його поновлення. Відповідно до рішення Хлібодарської селищної ради Одеської області від 06 листопада 2012 року за №162, в звязку з різними трактовками в документах назви населеного пункту селище Жовтнева революція Хлібодарської селищної ради Біляївського району Одеської області, а саме: селище Жовтнева революція, селище Жовтневої революції, селище Жовтень, с. Октябрь, присвоєно нову адресу селище Жовтнева революція Біляївського району Одеської області (а.с.52). Судом встановлено, що договір дарування був укладений на підставі нотаріально посвідченої довіреності, з якої вбачається волевиявлення на дарування 46/100 часток житлового будинку [PERSON], який набула за вищевказаним договором право власності. Крім того, будь-яких порушень з боку державного нотаріуса Третьої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] при посвідченні довіреності 11.03.2015 року та договору дарування 19.02.2016 року не встановлено. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не доведено обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог, тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Згідно ч.9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою суду від 13.05.2017 року були вжиті заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на 70/100 часток житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: селище Жовтнева революція вул. Радянська, 8 Біляївського району Одеської області. Виходячи з положень ст. 158 ЦПК України, суд вважає, що заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Outcome: dismissed