Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

Заступника прокурора м.Івано-Франківська\~ В.Д.Торованин в березні 2011 року звернувся з позовом в інтересах держави ВАТ «Державний [PERSON] банк України»\~ до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що до прокуратури м. Івано-Франківська звернувся начальник обласного управління філії Івано-Франківського обласного управління ВАТ «Державний ощадний банк Украйни» [PERSON] з клопотанням про захист інтересів держави в порядку ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" шляхом звернення до суду в інтересах держави в особі ВАТ "Державний ощадний банк України" у звязку із порушенням законодавства і України та умов кредитного договору [PERSON], [PERSON], [PERSON] щодо вчасного та повного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, який був наданий Державним ощадним банком України. Станом на 01.02.2011 р. сума нарахованої пені склала 15 516,73 грн.. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] перед ВАТ "Державний ощадний банк України" становить 35 340.86 грн. 07 листопада 2011 року подано заяву про зміну розміру позовних вимог, якими зазначено, що станом на 07.11.2011 року заборгованість по кредиту становить 46 402,71 грн., яку просять стягнути з відповідачів. Рішенням Івано-Франківського міського суду\~ Івано-Франківської області від\~ 12.12.2012 року позов заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави ВАТ Державний [PERSON] України\~ в особі філії Івано-Франківського обласного управління ВАТ\~ Державний [PERSON] України до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено.\~ Вирішено стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] В солідарному порядку в користь ВАТ Державний [PERSON] України в особі філії Івано_Франківського обласного управління ВАТ Державний [PERSON] України заборгованість в сумі 46402, 71 грн., 464, 02 грн. судового збору та 120 грн. на ІТЗ судового процесу ( а.с. 57-58 т.1). Ухвалою Івано-Франківського міського\~ суду від 20.12.2017 року\~ заочне рішення від 12.12.2012 року у справі за позовом заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави ВАТ Державний [PERSON] України в особі філії Івано-Франківського обласного управління ВАТ Державний [PERSON] України до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано. Цивільну справу позовом заступника прокурора м. Івано-Франківська в інтересах держави ВАТ Державний [PERSON] України в особі філії Івано-Франківського обласного управління ВАТ Державний [PERSON] України до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором\~ призначено до\~ судового розгляду на 24.04.2018 року 08-45 хв. ( а.с. 226-227 т.1).. 01.10.2018 у зв'язку із звільненням з посади судді Островського Л.Є. було проведено повторний авторозподіл цієї цивільної справи та згідно розпорядження № 84 від 01.10.2018 передано справу на розгляд судді Польська М.В. 09 жовтня 2018 року ухвалою суду прийнято справу до провадження та призначено за правилами загально позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав заяву, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та винесення заочного рішення судом. Відповідачі двічі в судове засідання 01.11.2018р. та 13.12.2018р. не зявилися, про причини неявки суду не повідомили, про дату та час судового засідання повідомлені належним чином. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд проводить розгляд справи в заочному порядку, з врахуванням одночасного існування чотирьох умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечеє проти такого вирішення справи. Тому 13.12.2018р. суд постановив ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи. Згідно з ч.3 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши викладені в позовній заяві обгрунтування позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, врахувавши також правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову. 29.10.2007 року між ВАТ "Державний ощадний банк України" та [PERSON] укладено кредитний договір № 573, згідно з яким банк надав позичальнику кредит в сумі 26 500 грн., а позичальник зобов'язався належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити відсотки за користування кредитом, комісійні винагороди та інші платежі на умовах, в порядку та в строки, визначені договором. Згідно з п. 1.2 кредитного договору, кредит надається на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 29.10.2010 р.. Відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору позичальник зобов'язався точно в строки, обумовлені договором, погасити кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за договором на першу вимогу банку повернути кредит та сплатити штрафні санкції. Згідно з п. 3.3.2 кредитного договору, позичальник відповідає всіма власними коштами та майном по своїх зобовязаннях, що випливають з договору. Відповідно до п. 3.1. договорів поруки № 573-1 та № 573-2 від 29.10.2007 року [PERSON] та [PERSON] як поручителі відповідають за зобовязаннями за зазначеним вище кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Крім того, за порушення взятих на себе зобовязань по поверненню основної суми кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом, згідно п. 5.2 Договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь Банку пеню в розмірі 0,2 % від суми платежу за кожний день прострочення. Станом на 07.11.2011 р. сума нарахованої пені склала 26 578,58 грн., нараховані відсотки 4 397,58 грн., прострочений борг 15 426,62 грн. (а.с.43 т.1). Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON], перед ВАТ "Державний ощадний банк України" становить 46 402,71 грн.. П.7.8 Кредитного Договору № 573 від 27.10.2007р. обумовлено, що Сторони домовилися про збільшення строків позовної давності відповідно до ч.1 ст. 259 Цивільного кодексу України до 3 (трьох) років для всіх грошових зобовязань Позичальника, в т.ч. пені та штрафу. Пунктом 6.5. Договору поруки № 573-1 та №573-2 від 29.10.2007р. підтверджується, що\~ Поручителі ознайомлені зі всіма умовами Кредитного договору. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобовязання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як підтверджується матеріалами справи, банк в повному обсязі виконав зобовязання, визначені в Умовах та правилах надання банківських послуг, надавши відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Загальні умови виконання зобовязань визначено статтею 526 ЦК України. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (частина 1 статті 527 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частина 1, 2 статті 612 ЦК України). Згідно ч.1 ст. 553 за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ч. ч.1,2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, іншими витратами. Отже судом встановлено, що відповідач неналежно виконував взяті на себе за Договором кредиту зобовязання, внаслідок чого допустив порушення умов вказаного договору. За відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом та встановив розмір заборгованості, виходячи з вказаного вище розрахунку позивача, який станом на 01 лютого 2011 року становить 46 402,71 грн. Разом з тим, що боржником\~ відповідачем 1 погашено частково коштів в сумі 15426,62 грн.\~ з-сті за кредитом та 4397,51 грн. з-сті за процентами (а.с.164 т.1). Позивач вимоги позову не зменшував. Доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості відповідачів за вищевказаним договором відповідачами суду не надано, як і не надано доказів виконання зобовязань за договором належним чином та у встановлені строки. Відповідно до частини 1, 2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачами в даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобовязання, визначеного договором. Щодо поручителів, то вимога до них предявлена в межах строків передбачених п.4 договору поруки. Солідарна відповідальність не передбачена законодавством між поручителями, а тому суд приходить до переконання щодо стягнення з боржника та кожного поручителя окремо.

Outcome: partial