Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Даний позов мотивований тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктиризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 18.10.2013 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 11314,89 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушувала строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 17.06.2019 року має заборгованість в розмірі 41838,99 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 11264,26 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 6,26 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 24385,92 грн.; штрафу відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди. Позивач просить стягнути заборгованість в розмірі 41838,99 грн з відповідача та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з`явилася, однак на адресу суду скерувала клопотання, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася та не повідомила суду причини своєї неявки, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктиризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 18.10.2013 року [PERSON] отримала кредит в розмірі 11314,89 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з "Умовами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами банку" , складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у анкеті-заяві. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено право банку змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. Відповідно п. 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у встановленої банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Згідно п. 1.1.3.2.2 Умов та Правил надання банківських послуг у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов`язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим договором. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу. У відповідності до вимог ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - (ст.610 ЦК України). У відповідності до вимог ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором б/н від 18.10.2013 року, який наданий позивачем вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість, загальна сума якої, станом на 17.06.2019 року має заборгованість в розмірі 41838,99 грн., в тому числі: 11264,26 грн. заборгованості за кредитом, 6,26 грн. - по процентам за користування кредитом, 24385,92 грн. - по заборгованість за пенею та комісією, 6182,55 грн. - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Оскільки відповідачка належним чином не виконувала умови кредитного договору б/н від 18.10.2013 року, то суд вважає, що з неї слід стягнути заборгованість в розмірі 35656,44 грн., що складається із 11264,26 грн. заборгованості за кредитом, 6,26 грн. - по процентам за користування кредитом, 24385,92 грн. - по заборгованість за пенею та комісією. Що стосується, позовної вимоги в частині стягнення 6182,55 грн. штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, то така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як вбачається з розрахунку заборгованості, який знаходиться в матеріалах справи, то позивачем було нараховано відповідачці заборгованість за пенею та комісією в розмірі 24385,92 грн. Крім цього, згідно розрахунку заборгованості, який знаходиться в матеріалах справи, позивачем було також нараховано відповідачці штраф відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди в розмірі 6182,55 грн. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, на думку суду, стягнення штрафів буде суперечити викладеній вище забороні подвійної відповідальності. Так як позовні вимоги судом задоволено частково, в загальній сумі 35656,44 грн., що становить 85,2 %, то з відповідачки [PERSON] у відповідності до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 1636,69 грн.

Outcome: partial