Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач - ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «МРІЯ», звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг у вигляді управління багатоквартирним будинком, посилаючись на те, що 06 вересня 2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було укладено договір № К-380 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року №520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», яким ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжя за об`єктом конкурсу (група будинків) №1. Зазначену інформацію було доведено до відома співвласників будинку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та на інформаційному стенді будинку (інформація про повне найменування управителя, контактні телефони, номер та дату укладення договору, ціну послуги). Згідно умов вказаного договору Управитель - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалося надавати послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. При цьому, сторони вищевказаного договору погодились, що Замовник сплачує за надані Управителем послуги щомісяця у розмірі 4,31 гривень на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового приміщення. Відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] . Загальна площа цієї квартири становить 43, 86 кв.м. Таким чином, розмір оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком, яку Відповідач зобов`язаний сплачувати на користь Управителя (ТОВ «Керуюча компанія «Мрія»), становить 189,04 гривень щомісячно (площа об`єкту нерухомості X розмір встановленого тарифу = 43, 86 кв.м. X 4,31 грн. = 189, 04 гривень). Відповідач зобов`язання з оплати отриманих послуг виконував не належним чином, що призвело до виникнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01 листопада 2017 року по 30.09.2020 року в розмірі 6616,40 гривень. Тому, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач просить стягнути з відповідача вищевказану суму заборгованості та витрати на сплату судового збору за пред`явлення позову у розмірі 2 102,00 грн. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2020 р. даний позов задоволений повністю. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2021 р., на підставі заяви відповідача, дане заочне рішення скасоване, та призначений новий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, сторонам наданий час для надання заяв по суті справи. Відповідач, не скористався своїм процесуальним правом, та окрім заперечень відносно заочного рішення, викладених в заяві про перегляд заочного рішення, відзиву на позов не надав. В своїх запереченнях відповідач зазначив, що вважає, що даний спір не підсудний Комунарському районному суду м. Запоріжжя, оскільки відповідач зареєстрований за в м. Мелітополь Запорізької області, договір про надання вищевказаних послуг він з позивачем не укладав, рахунки по сплаті виставляються позивачем іншій особі, позивач безпідставно пред`явив позов лише до нього, без урахування того, що є інші співвласники в квартирі за вищевказаною адресою. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, з підстав зазначених вище. Суд, вислухав пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності не нерухоме майно, вбачається, що відповідач є співвласником квартири [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власності, разом з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Загальна площа цієї квартири становить 43,86 кв.м. Тобто, з урахуванням ч. 2 ст. 382 ЦК України, відповідач є і співвласником даного багатоквартирного будинку. Між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , від імені яких діяв Заступник голови Запорізької міської ради з питань діяльності виконавчих органів ради Бородай О.М., та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія « Мрія» (Управитель) було укладено договір № К-380 від 06.09.2017 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01 вересня 2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», яким Товариство з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжі за об`єктом конкурсу (група будинків) № 1. У відповідності до п. 7 рішення, інформацію про Управителя було доведено до відома співвласників будинку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та на інформаційному стенді будинку (інформація про повне найменування управителя, контактні телефони, номер та дату укладення договору, ціну послуги). Згідно п 18 цього Договору, він набрав чинності з моменту його підписання і діє до 05 вересня 2018 року. Надання послуг в рамках дії договору було розпочато з 01 листопада 2017 року. В силу приписів Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме п.6 ст. 11, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна зі сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмов від договору. Відомості про те, співвласники вищезазначеного багатоквартирного будинку звертались до позивача, у встановленому законодавством порядку, про відмову від його послуг, в матеріалах справи відсутні. Отже, на теперішній час договір є чинним, і відповідачем не спростована дана обставина. Згідно умов вказаного договору Управитель - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалося надавати послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. При цьому, сторони вищевказаного договору погодились, що Замовник сплачує за надані Управителем послуги щомісяця у розмірі 4,31 гривень на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового приміщення. Отже, з урахування площі квартири - 43,86 кв.м, співвласником якої є відповідач, щомісячний платіж за надані послуги становить 189,04 грн. На підставі рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 року №520 та договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком № № К-380 від 06.09.2017 року, ТОВ «КК «Мрія» надає послуги з управління будинком співвласникам багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується карткою фактичної собівартості витрат з управління даним будинком за період з 01.11.2017 р. по 30.09.2020 р., наданої позивачем, а також рахунком на сплату житлових послуг за серпень 2021 р., наданого відповідачем, з якого вбачається, що за адресою [ADDRESS] , відкритий особовий рахунок споживача послуг, наданих позивачем, за № [NUMBER] , який оформлений на ім`я іншого співвласника квартири [PERSON] , відомості, що за цією адресою розділені особові рахунки споживачів послуг по співвласниках квартири, в матеріалах справи відсутні. З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що співвласники вищевказаної квартири, в тому числі і відповідач, не належним чином оплачували надані позивачем послуги по управлінню даним багатоквартирним будинком та прилеглої території, у період з 01.11.2017 р. по 30.09.2020 р., внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 6616,40 грн., яка до теперішнього часу не оплачена. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регламентуються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач має право: одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1); без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості (п. 2); на усунення протягом строку, встановленого договорами про надання житлово-комунальних послуг або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг (п. 4); на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості (п. 5); складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їхніх споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт (п. 9). Згідно з частиною першою статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг (п. 1); у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, забезпечувати виконання умов договорів та контроль якості цих послуг (п. 5); за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку (п. 7); щороку звітувати перед споживачами про виконання кошторису витрат та подавати кошторис витрат на поточний рік споживачам на погодження (п. 10). Частиною першою статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно з ст.ст. 67, 68 ЖК Української РСР наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з управління багатоквартирним будинком. Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", є наступні: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги. Таким чином, Закон покладає обов`язок утримання квартири та сплати житлово-комунальних послуг на власника квартири у багатоквартирному будинку. .Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом. В силу вимог ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Враховуючи, що співвласникам даної квартири, вона належить на праві спільної сумісної власності, за цієї квартирою оформлений один особовий рахунок споживача цих послуг, відповідач та інші співвласники цієї квартири мають солідарний обов`язок по оплаті наданих позивачем послуг. Не проживання відповідача у належній йому, як співвласнику, квартирі, та багатоквартирному будинку, в якій знаходиться ця квартира, не позбавляє його від обов`язку утримувати майно, яке йому належить. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України,боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Отже, позивач скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 543 ЦК України, та звернувся з даним позовом до одного із солідарних боржників, до відповідача, який є співвласником вищевказаної квартири. Відповідач, в особі свого представника, не заперечував тієї обставини, що він не здійснював оплату, за надані у вищевказаний період позивачем послуги. З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Посилання відповідача, що даний спір не підсудний Комунарському районному суду м. Запоріжжя, не відповідає дійсності, з огляду на вищезазначене. Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості по послугам з управління багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , та прилеглої до неї території, які розташовані на території Комунарського району м. Запоріжжя. Згідно з частиною 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. У відповідності до положень п.42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2013 року N3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним. У справі № 462/7217/18 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 11 липня 2019 року зазначив, що правила статті 30 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо). Як зазначено в правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном. Надання житлово-комунальних послуг з утримання майна нерозривно пов`язане з об`єктом нерухомого майна, зокрема вищезазначеним нежитловим приміщенням, користувачем чи власником якої є відповідач. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18. З огляду на вищезазначене, даний спір підсудний Комунарському районному суду м. Запоріжжя. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені в повному обсязі, з урахуванням вимог ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на сплату судового збору за подання цього позову у розмірі 2102,00 грн.

Outcome: approved