Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-23 00:00:00

07.02.2019 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , представника позивача [PERSON] до Об*єднаної територіальної громади м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, третьої особи Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на земельну частку(пай) в порядку спадкування(а.с.8-14). Ухвалою судді від 08.02.2019 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання(а.с.42-43). Ухвалою суду від 18.04.2019 було залучено до участі у цивільній справі у якості співвідповідача Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі"(а.с79-80). Ухвалою суду від 04.07.2019 закрито підготовче провадження у цивільній справі та справу призначено до судового розгляду на 24.07.2019(а.с.112). Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, просять розглянути цивільну справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги, про що надали до суду відповідну заяву (а.с.109-110 ). Відповідач - представник Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій проти вимог заявника не заперечував, просив ухвалити рішення на розсуд суду та справу розглянути без його участі(а.с.113-115). Представник співвідповідача Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання, в якому зазначив про відсутності зобов`язань спадкодавця [PERSON] перед співвідповідачем та просив розгляд справи здійснювати у його відсутності(а.с.106-107). Представник третьої особи Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій проти вимог заявника не заперечував, просив ухвалити рішення на розсуд суду та справу розглянути без його участі(а.с.65). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши зібрані у справі докази, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши письмові докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що [INFO] в с. Торське м. Красний Лиман Донецької області померла [PERSON] , що підтверджується Повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 06.04.2019(а.с.73). Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з: земельної частки(пай) 4,3062 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Росія» на території колишньої Кіровської селищної ради(на теперішній час Лиманської міської ради) Донецької області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER] , виданого Краснолиманською міською радою 24.10.1997 і зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)за № 6561, що підтверджується повідомленням відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадаструвід 20.12.2018(а.с.20-31) та архівною копією рішення Кіровської селищної ради від 30.01.2003 року №4/5-32 «Про передачу земельних ділянок в натурі в приватну власність земельних часток (паїв) власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) земель КСП «Росія» та видачу державних актів на право приватної власності на землю, яким передавалися в натурі земельні ділянки власникам сертифікатів згідно списку; архівними витягами з додатку у вигляді списку власників сертифікатів, де під номером 220 значиться [PERSON] - № сертифікату [NUMBER] , площа 4,3062 га(а.с.33-37). [INFO] в с. Торське Краснолиманського міського району Донецької області помер [PERSON] , що підтверджується Повним витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 06.04.2019(а.с.74). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з: земельної частки(пай) 4,3062 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Росія» на території колишньої Кіровської селищної ради(на теперішній час Лиманської міської ради) Донецької області, яка належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії [NUMBER] , виданого Краснолиманською міською радою 24.10.1997 і зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)за № 6562, що підтверджується повідомленням відділу у Лиманському районі Головного управління Держгеокадаструвід 20.12.2018(а.с.20-31) та архівною копією рішення Кіровської селищної ради від 30.01.2003 року №4/5-32 «Про передачу земельних ділянок в натурі в приватну власність земельних часток (паїв) власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) земель КСП «Росія» та видачу державних актів на право приватної власності на землю, яким передавалися в натурі земельні ділянки власникам сертифікатів згідно списку; архівними витягами з додатку у вигляді списку власників сертифікатів, де під номером 220 (219) значиться [PERSON] № сертифікату [NUMBER] , площа 4,3062 га.(а.с.33-37). Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та [PERSON] , був син спадкодавців - [PERSON] , який прийняв спадщину в порядку ст.1268 ЦК України, а також на підставі кредиторської претензії від ПАТ «Донецькобленерго» 02.07.2011 була заведена спадкова справа № 255/2011 після померлого [INFO] [PERSON] , інші спадкоємці відсутні, що підтверджується повідомленням Лиманської державної нотаріальної контори від 27.03.2019(а.с.25-26,38-39,71). [INFO] в м. Слов`янськ Донецької області, помер [PERSON] , батько малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та колишній чоловік позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , від 11.12.2017, актовий запис № 1057(а.с.22-24). На підставі клопотання наданого 03.07.2019 представником співвідповідача Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі, який є правонаступником ПАТ «Донецькобленерго», повідомлено про відсутність зобов`язань спадкодавця [PERSON] перед співвідповідачем відповідно до кредиторською претензії від 08.01.2011(а.с.106-107). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з: земельної частки(пай) 4,3062 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Росія» на території колишньої Кіровської селищної ради(на теперішній час Лиманської міської ради) Донецької області, яка належала померлій [PERSON] , після смерті якої [PERSON] спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав, та: земельної частки(пай) 4,3062 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП «Росія» на території колишньої Кіровської селищної ради(на теперішній час Лиманської міської ради) Донецької області, яка належала померлому [PERSON] , після смерті якого [PERSON] спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є син спадкодавця, малолітній [PERSON] , [INFO] , інші спадкоємці відсутні, що підтверджується повідомленням від 13.02.2019 приватного нотаріуса Лимаснького міського нотаріального округу Трубніковим А.О.(а.с.50). 22.11.2018 позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Лимаснького міського нотаріального округу Трубнікова А.О., від імені та в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] , але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з тих підстав, що не підтверджений факт родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON] , а також відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності померлого [PERSON] на спадкове майно(а.с.28). Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім того, відповідно до п. 7. постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п.1 ст. 273 ЦПК (ст. 256 в редакції 2004 року) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до п. 2 Постанови ВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт, для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Від встановлення факту родинних відносин між померлим [PERSON] та його померлим батьком [PERSON] безпосередньо залежить вирішення питання щодо оформлення позивачем спадкових прав свого малолітнього сина. Однак скористатися таким правом позивачка позбавлена можливості оскільки не підтверджується факт родинних відносин між спадкодавцями. Так в актовому записі про смерть [PERSON] його ім`я зазначене « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть [PERSON] по батькові [PERSON] вказано « [PERSON] », тобто від імені [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] в с. Торське, Краснолиманського району, Донецької області. В графі «батьки» свідоцтва про його народження російською мовою зазначено: батько - « [PERSON] », мати « [PERSON] ». На підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] свідчить саме свідоцтво про народження [PERSON] , де російською мовою, так як і на українському перекладі ім`я його батька вказано « [PERSON] »(а.с.23,25). Як відомо за часи СРСР документообіг вівся російською мовою. Так вже з отриманням паспортів громадян України після набуття незалежності здійснювалися некоректні переклади особистих даних громадян. Такі порушення та неточності в написанні по батькові [PERSON] та ім`я [PERSON] , викликані неувагою посадових осіб при підготовці та виготовлені вищевказаних документів, що неминуче призводить до того, що позивачці, як законному представнику малолітнього сина померлого [PERSON] , потрібно доводити факт родинних відносин між ними у судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку. В силу ст.116 ЗК України, громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Ст. ст. 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, ренти, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Встановлення факту родинних відносин із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно, необхідно позивачу для оформлення спадкових прав у приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності, не встановлена судом. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому одним, із способів такого захисту може бути і визнання права власності. В Конституції України закріплені основні правові принципи регулювання відносин власності, головним з яких є принцип рівного визнання й захисту рівним чином усіх форм власності (ст. ст. 13, 14, 41). Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 392 ЦК України в разі відсутності документів на право власності власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку. Якщо спадкоємець не має змоги оформити спадщину відповідно до вимог законодавства у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів або у зв`язку із наявністю в них неточностей, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Так, згідно із ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Будченко проти України», «найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним». Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] , яка діє в інтересах малолітнього сина [PERSON] , [INFO] про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності на земельну частку(пай) в порядку спадкування. Позивач не вимагає компенсації за понесені нею судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved