Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом, позовні вимоги мотивує тим, що у період 1999-2001 року він був уповноваженим членом КСП "Росія" і у зв"язку із складним фінансовим становищем у вказаний період, була затримка у виплаті заробітної плати. А тому, в рахунок оплати праці членам КСП було запропоновано викупити квартири, в яких вони проживали. Згідно рішення правління від 20.02.1999 року заяву жителів16-ти квартирного будинку [ADDRESS] задоволено та надано дозвіл на продаж даних квартир, так як не було коштів на їх утримання. Відповідно до довідок, виданих КСП "Росія", балансова вартість квартири складала 3150 грн. та зазначені кошти були повністю внесені [PERSON] в касу відповідно до ордеру № 375 від 17.11.1999 року. 18.03.2001 року між [PERSON] та ТОВ "Сенча", яке є правонаступником КСП "Росія", було укладено Договір № 46 про продаж квартири [ADDRESS] . Як пояснює позивач, протягом всього часу він утримує та обслуговує вказану квартиру, проводить поточні ремонти. З приводу безпідставного користування позивачем квартирою ніхто не звертався. Враховуючи викладене, позивач просить суд винести рішення, яким визнати за ним право власності за набувальною давністю на 3-х кімнатну квартиру загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м, в тому числі: 1 кімната -16,7 кв.м., 2-кімната -12.2 кв.м., 3-кімната-11,1 кв.м., кухня -8,3 кв.м., вбиральня -1,0 кв.м., ванна кімната -2,4 кв.м., коридор -8,6 кв.м., вбудована шафа -0,6; 0,6 кв.м., балкон -1,0 кв.м., лоджія -1,4 кв.м., яка розташована за адресою: квартира [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з"явився, подав заяву про підтримання позовних вимог, справу просить розглядати без його участі. Відповідач, ТОВ "Сенча", в судове засідання не з"явився, подавши заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнає. Третя особа, Сенчанська сільська рада Лохвицького району, в судове засідання не з"явилася, подавши заяву про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги визнає. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України. Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, щоу період 1999-2001 року [PERSON] був уповноваженим членом КСП "Росія" і у зв"язку із складним фінансовим становищем у вказаний період, була затримка у виплаті заробітної плати. А тому, в рахунок оплати праці членам КСП було запропоновано викупити квартири, в яких вони проживали. Згідно рішення правління від 20.02.1999 року заяву жителів16-ти квартирного будинку [ADDRESS] задоволено та надано дозвіл на продаж даних квартир, так як не було коштів на їх утримання. Відповідно до довідок, виданих КСП "Росія", балансова вартість квартири складала 3150 грн. та зазначені кошти були повністю внесені [PERSON] в касу відповідно до ордеру № 375 від 17.11.1999 року. 18.03.2001 року між [PERSON] та ТОВ "Сенча", яке є правонаступником КСП "Росія", було укладено Договір № 46 про продаж квартири [ADDRESS] . Як пояснює позивач, протягом всього часу він утримує та обслуговує вказану квартиру, проводить поточні ремонти. З приводу безпідставного користування позивачем квартирою ніхто не звертався. Крім того, довідкою від 15.11.2019 року № 737 ТОВ "Сенча" підтверджує, що ніяких майнових претензій до [PERSON] немає. Станом на 22.03.2013 року на ім"я [PERSON] ПП "Бюро послуг та консультацій" виготовлено технічну документацію на квартиру в [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту нерухоме майно складається з : 3-х кімнатної квартири загальною площею 63,9 кв.м., житловою площею 40,0 кв.м, в тому числі: 1 кімната -16,7 кв.м., 2-кімната -12.2 кв.м., 3-кімната-11,1 кв.м., кухня -8,3 кв.м., вбиральня -1,0 кв.м., ванна кімната -2,4 кв.м., коридор -8,6 кв.м., вбудована шафа -0,6; 0,6 кв.м., балкон -1,0 кв.м., лоджія -1,4 кв.м. Відповідно до довідки Сенчанської сільської ради, згідно запису в "Погосподарській книзі за 2011-2015 роки" № 2 за особовим рахунком [NUMBER] значиться житлова квартира, яка належить [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіла чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п"яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У розумінні цієї статті володілець має бути визнаний таким, що добросовісно заволодів нерухомим майном, якщо не буде доведено, що він, набуваючи майно у володіння, знав або повинен був знати про незаконність такого набуття, зокрема про те, що особа, у якої він придбав майно, не мала права його відчужувати: тобто якщо не спростовується факт його добросовісності як обов`язкової умови володіння з метою набуття права власності. Частиною 4 ст. 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року можливість пред"явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статтей 15,16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв"язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник . У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. З огляду на вказані обставини, а саме факт добросовісного і відкритого користування [PERSON] нерухомим майном за адресою: [ADDRESS] , а також на те, що визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб, є всі підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за [PERSON] на вказану квартиру, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved