Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

В травні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" (далі - ПАТ КБ "Приват Банк", Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на їх користь заборгованості за кредитним договором № 224103-CRED від 24.04.2008 року в розмір 2242,38 доларів США. Ухвалою суду від 15.03.2017 року провадження у справі в частині позовних вимог до поручителя [PERSON] закрито в зв'язку з його смертю. Згідно актового запису про смерть №207 від 12.03.2014 року відповідач [PERSON] помер. Відповідач [PERSON] позов не визнала, про що надала суду письмові заперечення по справі. (а.с.37) В них вказала, що в неї не має боргу перед Банком по даному кредитному договору. При подачі позову Банк не врахував рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.01.2014 року, яким з неї та відповідачів було стягнено борг за кредитним договором, а також не врахував, що заборгованість по кредитному договору вона виплатила через виконавчу службу, що підтверджує наданими суду доказами. [PERSON] у судове засідання не з'явились, причини неявки суду не вказала, заяв про відкладення розгляду справи та заперечень до суду не надавала.. На підставі ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач викликались поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, тобто про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. В позовній заяві зазначив, що відповідно до укладеного договору № 224103-CRED від 24.04.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 7000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення 15.10.2009 року, з погашенням кредиту згідно умов та графіку кредитного договору. В забезпечення виконання зобов'язання за вказаним договором між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON], [PERSON] було укладено договори поруки. Відповідачі свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконали. Заборгованість перед ПАТ КБ "Приват Банк" станом на 27.03.2016 року склала 8091,92 доларів США. Однак позивач просить прийняти до уваги, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.06.2009 року з відповідача [PERSON] та її поручителів було стягнено борг в сумі 5965,39 доларів США, а тому просить стягнути з відповідача заборгованість, зменшену на суму попереднього стягнення за рішенням суду, що складає - 2242,38 доларів США.. (а.с.2-3, 38) Суд, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. Згідно ст.1054 ч.1 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ч.1 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В свою чергу зобов'язання, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що згідно до укладеного договору № 224103-CRED від 24.04.2008 року [PERSON] отримала у ЗАТ КБ "Приват Банк" кредит у розмірі 7000 доларів США. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати відповідач повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією в розмірі 465,63 долари США а також інші витрати згідно кредитного договору, з кінцевим терміном повернення 15.10.2009 року. (а.с.14-17). Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Ст.554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки . Для забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором було укладено договори поруки № 224103-CRED Р-1 від 24.04.2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] (а.с.18), а також договір поруки № 224103-CRED Р-2 від 24.04.2008 року між ЗАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] (а.с.18), згідно яких поручителі поручаються перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором та відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи оплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та несуть з ним солідарну відповідальність (п.п. 4,5 договорів поруки). Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" є правонаступником прав та обов"язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", найменування Банку змінено на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року , про що зазначено у Статуті ПАТ КБ "ПриватБанк". У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача [PERSON] перед ПАТ КБ "Приват Банк" станом на 27.03.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору у розмірі 8091,92 доларів США, яка складається з: - заборгованості за кредитом - 1927,90 доларів США; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 6164,02 доларів США. Крім цього, за порушення умов договору просили стягнути з відповідачів штраф ( фіксована частина) - 9,52 доларів США; - штраф (процентна складова) - 106,33 доларів США ( а.с.7). Однак суд вважає, що заборгованість за кредитним договором визначена позивачем невірно і такий висновок суду обґрунтовується наступним. Так судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.06.2009 року за позовом ПАТ КБ «Привтабанк» про стягнення кредитної заборгованості, з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» було стягнено заборгованість в розмірі 5965,39 доларів США (45933,50 грн) станом на 06.01.2009 року . Позивачем при подачі позову враховане вказане рішення суду і заборгованість, яка підлягає стягненню зменшена на суму раніше стягненої заборгованості за кредитним договором і визначено суму , яка підлягає стягненню в розмірі 2126,53 долари США. (8091,92 - 5965,39) Однак судом далі встановлено, що рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.01.2014 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за цим же кредитним договором на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» було стягнено заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 07.11.2013 року в розмірі 5845,28 доларів США (46703,78 грн), яка складається з заборгованості по кредиту - 1927,90 доларів США; заборгованості по процентам - 2570,53 доларів США; заборгованості по комісії - 1351,99 доларів США. Оскільки основну заборгованість за кредитом стягнено з відповідача на користь Банку вказаним судовим рішенням від 22.01.2014 року, то Банку по цій справі в задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості по кредиту в сумі 1927,90 доларів США належить відмовити, так як подвійне стягнення тіла кредиту не допускається. Тому стягненню підлягають проценти за користування кредитом в розмірі 198,63 долари США (2126,53 - 1927,90 = 198,63), штраф (фіксована частина) - 9,52 долара США, штраф (процентна складова) - 106,33 доларів США, а всього сума , яка підлягає стягненню становить 314,48 доларів США. Суд вважає, що стягненню підлягатимуть проценти по кредитному договору до повного виконання умов договору відповідачем виходячи з наступного. Судом встановлено на підставі відповіді Другого Київського відділу Державної виконавчої служби від 31.08.2013 року, що виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2878/09, виданого на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси щодо стягнення кредитної заборгованості з [PERSON], закрито в зв'язку з його виконанням. Однак згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Роздільнянського МРУЮ від 28.07.2014 року на підставі виконавчого листа №511/247/14-ц від 22.05.2014 року відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості з відповідачів на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.01.2014 року і рішення суду до цього часу боржником не виконано. Виходячи з системного аналізу статтей 525,526,599,611 ЦК України та правових висновків Верховного суду України, викладених в постановах ВСУ від 21.09.2016 року по справі №6-1252цс16, постанові від 06.07.2016 року по справі №6-1047цс16, змісту кредитного договору, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Також на отримання вказаних сум (процентів, штрафних санкцій) Банк має право до дня повного повернення кредиту, незалежно від закінчення терміну дії кредитного договору, оскільки відповідно до ст.631 ЦК України закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом статтей 525,526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості проценти виплачується щомісяця до дня повернення позики. За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ КБ „ПриватБанк" підлягає стягненню солідарно заборгованість в сумі 314,48 долларів США, Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках на користь позивача мають бути стягнуті понесені та документально підтверджені судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору у сумі 1378,00 грн. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 533, 549, 624, 629, 651, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial