Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом та просять позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх двох малолітніх дітей. Свої вимоги мотивують наступним. Відповідачі є батьками малолітніх [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO] Діти перебувають на обліку у зв'язку з неналежним виконанням відповідачами батьківських обов'зків. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зловживають алкоголем, не дбають про дітей, не приділяють їм належної уваги, не цікавляться їх навчанням. Комісія з питань захисту прав дитини дійшла висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх малолітніх дітей. Представник позивача в судове засідання не прибула та подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не прибули. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює у справі заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження. Відповідач [PERSON] працює на шахті, відповідач [PERSON] - непрацевлаштована. Останні зловживають алкоголем, не дбають про дітей, не займаються їх вихованням, не створюють дітям належних умов для проживання. Відповідач [PERSON] часто залишає місце проживання. Навчанням та розвитком дітей займається їх баба [PERSON], що стверджується повідомленням від 18.07.2017р., актами від 02.01.2018р., 30.05.2018р., характеристиками від 07.02.2018р., 16.04.2018р., 16.08.2018р., довідкою про склад сім'ї, виробничою характеристикою, характеристиками з навчального закладу. Рішеннями комісії з питань захисту прав дитини Сокальської РДА від 27.04.2017р., 06.10.2017р., 23.04.2018р., 13.06.2018р., 20.08.2018р. визначено здійснювати контроль за умовами проживання малолітніх дітей, взяти під соціальнй супровід відповідачів, проводити роботу з ними щодо належного виховання дітей, здійснювати медичний нагляд за станом здоров'я дітей, рекомендовано [PERSON] звернутися до лікаря-нарколога з метою обстеження та в разі необхідності - лікування. 23.08.2018р. орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх малолітніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. В свою чергу, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Статтею 11 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ст.14 Закону України "Про охорону дитинства" діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавляться потребами дітей, не займається забезпеченням їх розвитку та матеріально не забезпечують їх, зловживають алкогольними напоями. За таких обставин, з метою захисту інтересів дітей, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Крім цього, відповідно до ч.ч.2, 3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Батько і мати мають рівні права та обов?язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов?язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Аліментні обов?язки батьків полягають у тому, що вони повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Обов?язок батьків з утримання дітей виникає з моменту їх народження і до повноліття, а в деяких випадках ці обов?язки подовжуються, якщо діти, хоч і досягли повноліття, але продовжують навчання, або якщо діти стали непрацездатними. При цьому слід мати на увазі, що обов?язок батьків з утримання дітей не солідарний, а індивідуальний, якщо позов буде заявлений до обох батьків. З огляду на зазначене, позовна вимога про стягнення з відповідачів аліментів підлягає задоволенню частково, так як такі не можуть бути присуджені солідарно з обох батьків.

Outcome: partial