Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказавши, що він з 08 вересня 2007 року перебуває з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей вони не мають. Сімейно - шлюбні відносини з відповідачем вони припинили восени 2013 року коли проживали у Чехії, проживають окремо та фактично припинили шлюбні відносини. Відповідач переїхала в Україну де живуть її батьки . Причиною розпаду сім'ї став той факт , що дружина часто приходила додому пізно, чим викликала у нього ревнощі , які невдовзі привели до переконання, що дружина створила іншу сім"ю . На даний час він теж створив нову сім"ю та немає наміру поновлювати шлюбні відносини з відповідачкою. Тому позивач вважає, що сім'я з відповідачкою розпалася остаточно, не підлягає поновленню і просить розірвати шлюб між ними. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, до суду надав заяву, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином. У відповідності до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 2007 року у Довгинцівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 563 (л.с.5 - копія свідоцтва про шлюб). Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу-одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористався цим правом та звернувся з цим позовом до суду, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач по справі не має намір зберігати шлюб. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище відповідача після розірвання шлюбу, залишивши їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved