Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та третьої особи про визнання права власності на житловий будинок з господарчими спорудами та будівлями в порядку спадкування за законом, в якій просить визнати за ним, [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на майно, а саме на житловий будинок літ.«А-1», житловою площею 44,9 кв.м, загальною площею 68,9 кв.м, з відповідними надвірними будівлями, розташований за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Смирнівка, вул.Зарічна, буд.23, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 18 лютого 2014 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на вимогах викладених в позовній заяві наполягав. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні позовних вимогах наполягала та надала експертну оцінку житлового будинку та просила суд повернути позивачу надмірно сплачену суму судового збору. Представник відповідача територіальної громади Смирнівської сільської ради Лозівського району Харківської області, в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій прохала справу розглядати за їх відсутності та не заперечували проти задоволення позову. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій прохала справу розглядати за їх відсутності та винести рішення на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження, серії 1-ЯР №921440 від 29.01.1958 року, [PERSON] та [PERSON] з 25.01.1958 року перебували у шлюбі (а.с.11) Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №363891, виданого виконавчим комітетом смирнівської сільської ради Лозівського району Харківської області від 25.07.2012 року, [PERSON] померла 24.07.2012 року, про що зроблено відповідний актовий запис №23 (а.с.10). Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №429877, виданого виконавчим комітетом Перемозької сільської ради Лозівського району Харківської області від 20.02.2014 року, [PERSON] помер 18.02.2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис №05 (а.с.9). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 44,9 кв.м, загальною площею 68,9 кв.м. з відповідними надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: село Смирнівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Зарічна, будинок №23 (а.с.19-21). Згідно свідоцтва про народження. серії IV-УР №2049124 від 11.08.1962 року, [PERSON] народився 28.07.1962 року, в графі батько та мати вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Після смерті батька спадкоємцем на спадкове майно є син спадкодавця, [PERSON], згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України. Дружина спадкодавця [PERSON], померла 24 липня 2012 року. Інших спадкоємців, передбачених законодавством, немає. Заповіт від імені спадкодавця не складався. За життя [PERSON], згідно наданих довідок сільської ради, побудував вказаний будинок. Згідно Листа КП «ЖУК»(Лозівське бюро технічної інвентаризації), право власності на житловий будинок, розташований за адресою: село Смирнівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Зарічна, будинок №23, не оформлено і не зареєстровано, запис в електронному реєстрі прав власності про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, відсутній (а.с.13.14,18). Згідно довідки Смирнівської сільської ради, Лозівського району, Харківської області, за записами «Погосподарської книги загальних виробничих показників господарств колгоспників, працівників, службовців та інших груп населення» №02 за 2011-2015роки по селу Смирнівка, особовий рахунок №0169-1, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: село Смирнівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Зарічна, будинок №23 був у користуванні [PERSON]. Для будівництва і обслуговування вказаного будинку, господарських будівель і споруд [PERSON] була надана у користування земельна ділянка площею 0,25 га та 0,10 га для ведення особистого селянського господарства. Право на побудований житловий будинок з надвірними будівлями батько зареєстрував лише в сільській раді (а.с.15). Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. В даний час позивач звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з відповідними надвірним спорудами і будівлями, розташований за адресою: село Смирнівка, Лозівського району, Харківської області, вулиця Зарічна, будинок №23. Відповідно до ст. 68 Закону України «Про нотаріат» мною було надано документи, які підтверджують: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, заповіт. Відповідно п.4.9 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємця, який прийняв спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Крім того, згідно з п. 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ того ж Порядку вчинення нотаріальних дій видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю. Тому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом мені було відмовлено, що підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. (а.с.17). Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56 та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Спірний житловий будинок було побудовано у 1968 році, згідно даних технічного паспорту, виготовленого КП «Житлова управляюча компанія». Відповідно до розділу ІІ п. 6 ч. 2 вищезазначеної Інструкції про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах и селищах міського типу Української РСР, будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягали реєстрації. Крім того, дана Інструкція передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Погосподарські книги, в яких зазначена дана інформація є документами статистичної звітності, відображена в них інформація здійснена органом, що був наділений такими повноваженнями є достовірною. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. З інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами УРСР від 31.10.1975 року, яка діяла до 14.06.1994 року вбачається, що підтвердженням належності будинку, інших відомостей, що необхідні для вчинення угод, в сільській місцевості була довідка виконкому відповідної ради народних депутатів, видана на підставі запису в погосподарській книзі. Таким чином, відповідно до діючого на той час законодавства, спірний житловий будинок, збудований в 1968 році в сільській місцевості, був об'єктом власності [PERSON] і належав йому, тому відповідно я, як спадкоємець власника маю право претендувати на нього в порядку спадкування. Крім того, згідно п.3 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», зі змінами станом на 14 жовтня 2014 року та п.49-1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року №868, зі змінами станом на 13.08.2014 року для здійснення державної реєстрації прав власності, з подальшою видачею відповідного свідоцтва про право власності, на обєкти індивідуальні (садибні) житлові будинки, будівлі і споруди, прибудови до них, що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації не потребується. Документом, що замінює технічний паспорт у разі його відсутності, є виписка з погосподарської книги, яка надається виконавчим органом сільської ради або відповідною архівною установою. Державна реєстрація прав власності здійснюється на підставі поданої заяви та виписки з погосподарської книги. Норми даної статті підлягають застосуванню у тому випадку, коли забудовник будинку є живим і має можливість подати заяву про реєстрацію прав, надати виписку з погосподарської книги. Забудовник будинку, мій батько, [PERSON], помер, тому Реєстраційна служба у даному випадку не має можливості встановити коло спадкоємців. Однак в звязку зі смертю батька ані рік побудови, ані конструкція будинку не змінилися. Зведені споруди не порушують прав інших осіб, не суперечать суспільним інтересам та інтересам власників сусідніх будинків, конструкції будівель відповідають всім необхідним нормам, споруди збудовані на належно виділеній земельній ділянці. Відповідно до звіту ТОВ ВТФ «Новинка», сертифікат №14604/13 від 19.04.2013 року Харківська область, м.Лозова, вул.Жовтнева, 2, про експертну оцінку вартості нерухомого майна, розташованого за адресою: Харківська область, Лозівський район, с.Смирнівка, вул.Зарічна, буд.23, величина вартості обєкта оцінки, що отримана в результаті оцінки (без ПДВ) становить 43250 грн. (а.с.60-75). Судові витрати суд вирішує на підставі ч.2 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved