Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства "Колективне підприємство "Міжгіря" (далі - ПП "КП "Міжгіря") с.Скородистик Чорнобаївського району Черкаської області про визнання в порядку спадкування права на майновий пай, мотивуючи тим, що її мати - [PERSON] працювала в колгоспі "Радянська Україна", який в 1995 році був реорганізований в Спілку колективних власників "Міжгір'я" і була членом цього господарства. З 01 березня 2014 року підприємство було реорганізовано в Приватне підприємство "Колективне підприємство "Міжгіря". Відповідач в своїй господарській діяльності не дотримувався п.1.2 Статуту підприємства, а також Законів України "Про власність", "Про колективне сільськогосподарське підприємство" та Указів Президента України № 1529/99 від 3.12.1999 року "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" та №62/2001 від 29.01.2001 року "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", в зв'язку з чим не була визначена частка кожного члена спілки і при звільненні вона не отримала належного майнового паю натурою, грішми або цінними паперами. Загальними зборами членів спілки від 08 лютого 2014 року було затверджено список осіб, які мають право на майновий пай, де під №621 зазначена її мати - [PERSON]. 15 жовтня 2012 року її мати - [PERSON] померла, не отримавши майновий пай. Ще за життя, а саме 19 листопада 2008 року, [PERSON] склала заповіт, зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій під №46, яким заповіла позивачу все своє майно. Вона, яка є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, так як постійно проживала з спадкодавцем на час її смерті, та успадкувала право на майновий пай своєї матері, але вона не може оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючого документу на майновий пай. Мотивуючи тим, що порушується її право на спадкове майно, позивач просить визнати за нею право на майновий пай, що належав її матері [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подали заяву про визнання позову та розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Мати позивача - [PERSON] працювала в колгоспі "Радянська Україна", який в 1995 році був реорганізований в Спілку колективних власників "Міжгір'я" і була членом цього господарства. З 01 березня 2014 року підприємство було реорганізовано в Приватне підприємство "Колективне підприємство "Міжгіря". Відповідач в своїй господарській діяльності не дотримувався п.1.2 Статуту підприємства, а також Законів України "Про власність", "Про колективне сільськогосподарське підприємство" та Указів Президента України №1529/99 від 3.12.1999 року "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" та №62/2001 від 29.01.2001 року "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", в зв'язку з чим не була визначена частка кожного члена спілки і [PERSON] не отримала відповідного свідоцтва про право на майновий пай. Загальними зборами членів спілки від 08 лютого 2014 року було затверджено список осіб, які мають право на майновий пай, де під №621 зазначена мати позивача - [PERSON]. 15 жовтня 2012 року мати позивача - [PERSON] померла, не отримавши майновий пай. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на майновий пай у майні Спілки колективних власників "Міжгір'я". Ще за життя, а саме 19 листопада 2008 року, [PERSON] склала заповіт, зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій під №46, яким заповіла позивачу все своє майно. Позивач, яка є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину, так як постійно проживала з спадкодавцем на час її смерті, та успадкувала право на майновий пай, але позивач не може оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючого документу на майновий пай. Викладені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть [PERSON], свідоцтва про народження позивача, заповіту, свідоцтва про одруження позивача, довідкою сільської ради про місце проживання та склад сімї померлої, листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори №1381/01-16 від 20.11.2015 р. про те, що після смерті [PERSON] подана заява про прийняття спадщини від імені [PERSON], довідкою ПП "КП "Міжгіря" про те, що [PERSON] мала право на майновий пай. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 р. №2114-XII майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Частиною 2 ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» визначено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У відповідності до Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 р. №177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, зокрема: особи, які припинили трудові відносини з підприємством, але не отримали при цьому належного їм майнового паю натурою, грошима або цінними паперами. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України,- спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач, як спадкоємець члена колективного сільськогосподарського підприємства, який отримав право на майновий пай, має право на спадкування частки в спільному майні членів СКВ «Міжгіря» (майновий пай), тому позовні вимоги є обґрунтованими. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved