Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач, уточнивши свої позовні вимоги, просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на його користь суму основного боргу за договором позики в розмірі 47 958 гривень; три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 693 гривні; проценти за користування грошовими коштами в розмірі 2119 гривень; моральну шкоду в розмірі 35 000 гривень та судовий збір в розмірі 857,70 гривень. Позивач посилається на те, що 23 квітня 2013 між ним та відповідачем було укладено договір позики, у відповідності до якого він позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 6000 доларів США, а відповідач зобов"язався повернути борг до 23 червня 2013 року , про що власноруч написав розписку. Але до теперішнього часу відповідач борг йому не повернув. Відповідно до ст. 1048 ЦК України з відповідача підлягають стягненню проценти за користування грошовими коштами на рівні облікової ставки Національного Банку України. А також відповідно до ст. 625 ч.2 ЦК України за несвоєчасне повернення боргу з відповідача підлягають стягненню 3% річних від простроченої суми. Крім того, діями відповідача йому - позивачу заподіяна моральна шкода , пов"язана з його моральними преживаннями та душевними хвилюваннями через неповернення належних йому грошових коштів, необхідність позичати гроші у іншої особи для задоволення своїх життевих потреб, що призвело до погіршення стану його здоров"я. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, причину неявки до суду не повідомив, заперечення проти позову не надав. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 23 квітня 2013 року між сторонами було укладено договір позики , відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в борг грошові кошти в розмірі 6 000 доларів США та зобов"язався повернути ці грошові кошти в строк до 23 червня 2013 року, про що власноруч написав розписку (а.с.25). Але до теперішнього часу відповідач борг позивачу не повернув. Відповідно до статті 1046 Цивільного Кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. У відповідності до вимог ст. 192 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума основного боргу за договором позики за офіційним курсом Національного Банку України 7,993 грн. за 1 долар США , тобто з відповідача підлгає стягненню (6000 х 7,993) = 47958 грн.основного боргу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Період прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем склав: 176 днів, а саме: у червні 2013 року 7 днів, у липні 2013 року 31 день, у серпні 2013 року 31 день, у вересні 2013 року 30 днів, у жовтні 2013 року 31 день, у листопаді 2013 року 30 днів, у грудні 2013 року 16 днів. Розрахунок: 3% річних за 1 день прострочення = (47958,00 х 3) : 100 : 365 = 3,94 Кількість днів прострочення: 176. Таким чином 3 % річних від простроченої суми за період з 24.06.2013 року по 16.12.2013 року, що підлягають стягненню з відповідача , становить: 3,94 х 176 = 693 грн. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Період користування відповідачем грошовими коштами позивача склав 238 днів, а саме: у квітні 2013 року 8 днів, у травні 2013 року 31 день, у червні 2013 року 30 днів, у липні 2013 року 31 день, у серпні 2013 року 31 день, у вересні 2013 року 30 днів, у жовтні 2013 року 31 день, у листопаді 2013 року 30 днів, у грудні 2013 року 16 днів. Оскільки договором позики , укладеним між сторонами, не встановлений розмір процентів за користування грошовими коштами , з відповідача підлягають стягненню на користь позивача проценти за користування грошовими коштами на рівні облікової ставки Національного Банку України у відповідні періоди за наступним розрахунком. Проценти за користування позикою з 23.04.2013 року по 09.06.2013 року, за 48 днів, склали: 473 грн., де (47958,00 х 7,5 облікова ставка НБУ) : 100 : 365 х 48 = 473,01. Проценти за користування грошовими коштами з 10.06.2013 року по 12.08.2013 року, за 63 дні, склали: 579 грн., де (47958,00 х 7,0 облікова ставка НБУ ) : 100 : 365 х 63 = 579,43. Проценти за користування грошовими коштами з 13.08.2013 року по 16.12.2013 року, за 125 днів, склали: 1067 грн., де (47958,00 х 6,5 облікова ставка НБУ ) : 100 : 365 х 125 = 1067,55. Всього з відповідача підлягають стягненню проценти за користування грошовими коштами за період з 23.04.2013 року по 16.12.2013 року в сумі 2119 гривень. Суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення на його користь моральної шкоди задоволенню не підлягає. Відповідно до положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються судом , коли право на її відшкодування передбачено спеціальним Законом. Діючим закнодавством стягнення моральної шкоди за порушення умов договору позики не передбачено. Самим договром позики , укладеним між сторонами, не передбачено відшкодування моральної шкоди через невиконання позичальником свого зобов"язання. Тому позов [PERSON] в частині стягнення з відповідача моральної шкоди задовленню не підлягає. За викладених обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 47 958 гривень; три проценти річних від простроченої суми боргу в розмірі 693 гривні; проценти за користування грошовими коштами в розмірі 2119 гривень. Відповідно до ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають частковому стягненню понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог , а саме судовий збір в сумі 507 грн. 70 коп. (а.с.1).

Outcome: partial