Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та уточнивши позовні вимоги просила: -стягнути з [PERSON] [INFO], РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON], РНОКПП: [NUMBER] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] заборгованості по аліментам, яка складеться з різниці суми аліментів стягнутих у твердій сумі та суми мінімальних аліментів і складає 16662,5 грн -змінити розміру аліментів стягнутих з [PERSON] [INFO], РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON], РНОКПП: [NUMBER] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] шляхом зміни способу їх присудження з твердої грошової суми на розмір у частині від доходу, 25% від доходу щомісячно але не меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. -стягнути з [PERSON] [INFO] РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] додаткових витрат на утримання дитини для розвитку її здібностей в розмірі 12\~300,00 грн. -стягнути з [PERSON] [INFO] РНОКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] РНОКПП: [NUMBER] понесені судові витрати на надання правової допомоги у розмірі 10\~000,00 грн. При цьому посилаючись на те, що за рішенням Приморського районного суду від 21 грудня 2007 року по справі № 2- 9603/07 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн., щомісячно. Отже на теперішній час зазначена сума аліментів не відповідає потребам їх доньки, що суперечить вимогам ч.2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач зазначила, що зазначена сума у 300 грн., з початку ухвалення рішення жодного разу не індексувалась, що суперечить вимогам ч.2 ст 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, зазначила, що оскільки їх донька вступила до економічно-правового коледжу на контрактну форму навчання що потребує додаткових витрат на її потреби для розвідку її здібностей, які становлять 8200,00 грн на рік, термін навчання складає 3 роки тобто 8200*3/2=12\~300,00 грн, тому вона вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на навчання доньки, оскільки при неодноразових зверненнях до відповідача про сплату 1/2 вартості контракту на навчання позитивного результату не дало, також, на неодноразові звернення до відповідача з проханням виплачувати мінімальні аліменти як передбачено законом також результату не дало. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлялвся належним чином. Згідно з ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1\~ст. 223 ЦПК України, у порядку ст.\~ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. За наявності умов, передбачених ч.1\~ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 грудня 2007 року по справі № 2- 9603/07 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] В \~ \~ \~ \~ячеславівни було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 грн., щомісячно. Позивач зазначає, що на теперішній час зазначена сума аліментів не відповідає потребам їх доньки, що суперечить вимогам ч.2 ст. 182 СК України Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, зазначена сума в 300,00 грн., з початку ухвалення рішення жодного разу не індексувалась, що суперечить вимогам ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Аналогічна правова позиція викладена у Висновку Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за II півріччя 2013 р. Від 01.02.2014, Висновок, Верховний Суд України. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі ч. 2 ст. 184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно з п. 8 ст. 8 ЦПК України в порядку, передбаченому Законом України від 3 липня 1991 р. № 1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 р. у справі № 6-1 113цс13). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3, 15.05.2006, у п 17 зазначено: Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N 606-ХІУ "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Так, відповідно до Закону України № 80-VІІІ, 28.12.2014 року «Про Державний бюджет України на 2015 рік» . Ст. 7, установлено в 2015 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2015 року 1176,00 гривень, з 1 вересня 1330,00 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: -дітей віком до 6 років: з 1 січня 2015 року 1032,00 гривень, з 1 вересня 1167,00 гривень; -дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року 1286,00 гривень, з 1 вересня 1455,00 гривень; -працездатних осіб: з 1 січня 2015 року 1218,00 гривень, з 1 вересня 1378,00 гривень; -осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2015 року 949,00 гривень, з 1 вересня 1074,00 гривні. Тобто, 1218* 50%= 609 грн. з 01.01.2015 року по 01.09.2015 року, 1455*50%= 727,5 грн. з 01.09.2015 по 31.12.2015 року. А всього за 2015 рік: 609*8= 4872 грн +727,5 *4=2910 грн = 7782,00 грн Відповідно до Закону України N 928-VІІІ, 25.12.2015 року «Про Державний бюджет України на 2016 рік», Ст. 7, установити в 2016 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2016 року 1330,00 гривень, з 1 травня 1399,00 гривень, з 1 грудня 1544,00 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: (Абзац перший статті 7 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1384-VІІІ від 19.05.2016; -дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року 1167,00 гривень, з 1 травня 1228,00 гривень, з 1 грудня 1355,00 гривень; (Абзац другий статті 7 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1384-УІІІ від 19.05.2016) -дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року 1455,00 гривень, з 1 травня 1531,00 гривня, з 1 грудня 1689,00 гривень; (Абзац третій статті 7 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1384-УІІІ від 19.05.2016) -працездатних осіб: з 1 січня 2016 року 1378,00 гривень, з 1 травня 1450,00 гривень, з 1 грудня 1600,00 гривень; (Абзац четвертий статті 7 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1384-VІІІ від 19.05.2016) -осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2016 року 1074,00 гривні, з 1 травня 1130,00 гривень, Тобто, 1455*50%= 727,5 з 01.01.2016 по 01.05.2016 р 727,5*4= 2910,00 грн. 1531*50%= 765,5 грн з 01.05.2016 по 01.12.2016 р 765,5 *7= 5358,5 грн. 1689*50%=844,5 грн є 01.12.2016 по 31.12.2016 р. А всього за 2016 рік 2910+5358,5+844,5= 9113,00 грн. Відповідно до Закону України N 1801-VІІІ, 21.12.2016 року «Про Державний бюджет України на 2017 рік». Ст. 7. установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року 1544,00 гривні, з 1 травня 1624,00 гривні, з 1 грудня 1700,00 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: -дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року 1355,00 гривень, з 1 травня 1426,00 гривень, з 1 грудня 1492,00 гривні; -дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року 1689,00 гривень, з 1 травня 1777,00 гривень, з 1 грудня 1860,00 гривень; -працездатних осіб: з 1 січня 2017 року 1600,00 гривень, з 1 травня 1684,00 гривні, з 1 грудня 1762,00 гривні; -осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року 1247,00 гривень, з 1 травня 1312,00 гривень, з 1 грудня 1373,00 гривні. Стаття 8. Установити у 2017 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 3200 гривень; у погодинному розмірі: з 1 січня - 19,34 гривні. Тобто, 1689 грн*50%= 844,5 грн з 01.01.2016 по 01.05.2016 р 844,5,*4= 3378 грн 1777*50%= 888,5 грн з 01.05 .2016 по 01.12.2016 р 888,5 грн*7=6219,5 грн 1860*50%= 930 з 01.12.2016 по 31.12.2016 =930 грн. А всього за 2017 рік 3378грн+6219,5 грн+930 грн= 10 527,5 грн. Всього за 2015, 2016,2017 рік 7782+9113+10527,5= 27 422, 5 грн. За останні три роки відповідачем сплачено аліментів 10800,00 грн які складаються 12 місяців х 3 роки х 300 грн=10800,00 грн. 27422,5 10800,00 грн = 16662,5 грн. Таким чином, загальна сума аліментів не виплачених відповідачем на утримання неповнолітньої дитини за останні три роки становить 27422,5 -10800,00 = 16662,5 грн. та які підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до вимог СК України, а саме ст.192, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з Висновком Верховного Суду України, викладені у постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за І півріччя 2014 року від 09.09.2014, Висновок, Верховний Суд України. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження з твердої грошової суми на розмір у частині від доходу. Під час розгляду позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі") (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5 лютого 2014 р. у справі № 6-143цс13). Також, СК України, а саме у ст. 185 передбачено стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також, той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Пленумі Верховного Суду України №3 від 15.05.2016 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». З матеріалів справи вбачається, що донька сторін втупила до Економічно-правового коледжу на контрактну форму навчання, що потребує додаткових витрат на її потреби для розвитку її здібностей . Зазначений факт підтверджується копією договору про надання освітніх послуг № 022-1 КД- №006 від 12.07.2017 року та довідкою № 437-17 від 04.12.2017 р, квитанцією про оплату зазначеного договору, які становлять 8200,00 грн. на рік. Термін навчання складає 3 роки, тобто, 8200*3/2=12\~300,00 грн. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину в розмірі 12\~300,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ЦПК України, а саме ч. 3 ст.133, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 2. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: 1) \~ \~ \~ \~у разі задоволення позову - на відповідача; 2) \~ \~ \~ \~у разі відмови в позові - на позивача; Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-УІ "Про безоплатну правову допомогу", положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-УІ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах". Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати\~мають бути\~документально підтверджені\~та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом [PERSON] укладено Договір № 2-16 від 05 грудня 2017 року. Відповідно до витягу з Договору, у відповідності до ст. 59 Конституції України, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе: надання правової допомоги адвоката та представлення інтересів у цивільній справі про збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу присудження, індексація аліментів стягнутих у твердій грошовій сумі з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON]. Понесені витрати на надання правової допомоги становлять 10\~000,00 грн., що підтверджується квитанцією №25 від 05.12.2017 року. Таким чином, суд вважає, що витрати понесені позивачем на надання правової допомоги підлягають стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.ч.1,5,6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved