Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом,де ставить питання про захист його споживача. Останній зазначає,що 23 серпня 2015 року в торгівельному комплексі «Ельдорадо», юридичне найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Технополіс -1»,він придбав ноутбук «ASUS X5 53MA-SX371B/Bn» вартістю 6499 грн., комплексний пакет налаштування «ПК Мінімум», вартістю 399 грн., оновлення до «Windows 10», вартістю 299 грн., що підтверджується копіями товарних чеків. Під час перевірки роботи ноутбука за місцем його проживання, була встановлена некоректна робота комп*ютер «зависав», в зв*язку з чим його не влаштували його технічні характеристики. 01 вересня 2015 року він звернувся з заявою до Дружківської філії ТОВ «Технополіс-1» з проханням провести заміну ноутбуку на підставі ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів». В цей же день їм ноутбук було передано працівникам даного магазину. Під час його тестування ними в присутності позивача була встановлена некоректна робота, тобто він «завис». Дана обставина була письмова зафіксована на заяві, яка залишилася в магазині. Саме в такому стані він і передав ноутбук згідно договору зберігання від 01 вересня 2015 року з метою його подальшого обміну. При цьому працівники магазину пояснили, що необхідно провести технічну експертизу ноутбуку, на що позивач погодився та передав 100 грн. для її оплати. 16 вересня 2015 року електронною поштою він отримав акт технічного огляду від 9 вересня 2015 року, за яким було з*ясовано, що виріб встановлений та експлуатувався: при встановленні ОС, драйверів та утиліт експлуатувався протягом 36 годин, зроблені висновки: дефект не проявився, ОС неліцензійна, утиліти необхідні не встановлені, апарат не підлягає гарантійному ремонту . Крім того в акту вказано, що він не дає право на обмін. В цей же день позивач отримав листа від відповідача, яким в обміні товару було відмовлено, оскільки є підстави вважати, що він змінив програмне забезпечення, що призвело до неправильної роботи техніки та втрати гарантії. Позивач з цим не погодився та звернувся з даним позовом,зазначивши,що при придбанні ноутбуку 23 серпня 2015 року він оплатив встановлення комплексного пакету налаштувань та ліцензійного програмного забезпечення «Оновлення до Windows 10», що підтверджується товарним чеком. В подальшому він стверджує ,що не вчиняв жодних дій, які б свідчили про навіть намір змінити ліцензійне програмне забезпечення на неліцензійне, за своєю суттю є менш вдосконалене. Вбачаючи в діях представників відповідача порушення Правил торговельного обслуговування споживачів,позивач [PERSON] ставить питання про розірвання договору купівлі ноутбука від 23 серпня 2015 року,стягнення із відповідача на його користь вартість ноутбука» ASUS X5 53MA-SX371B/Bn» в сумі 6499 грн., вартість комплексного пакету налаштування «ПК Мінімум» в сумі 399 грн., вартість оновлення до «Windows 10 « в сумі 299 грн., а всього7197 грн. Ставить також питання про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» реальні збитки у розмірі 900 гр.,оскільки у зв*язку з неможливістю використання за призначенням придбаного уклав договір оренди ноутбука у [PERSON] Свої вимоги позивач у судовому засіданні підтримав у повному обсязі. Представник відповідача до суду не з*явився,просив справу розглянути у його відсутність. У своїх запереченнях він зазначає,що з вимогами не погоджується оскільки 23 серпня 2015 року позивач придбав в магазині у відповідача, що знаходиться за адресою: м. Харків вул. Героїв Праці, 7 ноутбук А5ГІ8 Х5 53МА-8Х371В/Вп, вартістю 6499 грн., та послуги з налаштування Комплексний пакет Налаштування ПК Мінімум вартістю 399 грн. та послуги з оновлення до Мпсіо\\У5 10 вартістю 299 грн. (про що вказане у фіскальному чеку, міститься в матеріалах). Разом з товаром Позивачу було надано фіскальний чек . 01 вересня 2015 року позивач звернулася до магазину відповідача з вимогою її заміни у звязку з виявленою неполадкою або обміну на іншу модель ноутбуку з доплатою . Актом технічного огляду від 09 вересня 2015 року СЦ «Елма Сервіс» було встановлено, що дефекту в товарі не має, встановлено неліцензійна операційна система та апарат не підлягає гарантійному обслуговуванню. Придбаний позивачем ноутбук як він сам зазначає у заяві був у використанні та згідно з [PERSON] технічного огляду був змінений Позивачем шляхом встановлення неліцензійного програмного забезпечення. Тобто даний ноутбук не підлягає обміну згідно ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про захист прав споживачів». Частиною 1 ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Вимоги споживача, встановлені ч.І ст. 8, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Позивач для задоволення своїх вимог зверталася безпосередньо до Відповідача, Згідно ч.І. ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми споживачу здійснюється лише у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків товару, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи. Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону, істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Тобто для встановлення наявності істотного недоліку товару необхідна наявність 4 ознак: неможливості чи недопустимості використання товару; виникнення недоліку з вини виробника (продавця, виконавця); повторний прояв недоліку з незалежних від споживача причин після його усунення; наявність хоча б однієї з цих ознак - він взагалі ие може бути усунутий; його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Тільки сукупність 4 обовязкових ознак недоліку може бути підставою вважати його істотним недоліком з усіма правовими наслідками щодо задоволення вимог споживачів, та повернення грошових коштів, сплачених за товар. Проте, позивач не надав та матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували вимоги та наявність істотного недоліку товару, придбаного у відповідача [PERSON] позивача свідчать про порушення ним умов гарантійного використання ноутбуку,а тому не мається правових підстав для розірвання договору купівлі-продажу товару та повернення грошових коштів за товар. Крім того,відповідно до ст. 682 Цивільного кодексу України встановлено,що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові договору купівлі- продажу щодо комплектності. Якщо договором купівлі-продажу не встановлено умов щодо комплектності товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, комплектність якого визначається звичаями ділового обороту або іншими вимогами, що звичайно ставляться. Що стосується ноутбуку позивача, то його комплектність заявлена в експлуатаційних документах, що надаються до товару, та до яких жодним чином не входять додаткові налаштування та встановлення / оновлення програмного забезпечення, передбаченого Комплексним пакетом Налаштування ПК Мінімум, а також послуги пакету оновлення було придбано позивачем. Згідно умов ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у звязку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Проте матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було порушено права позивача, також відсутні докази, які підтверджують реальність «збитків» Позивача та навіть їх розміру. Відповідач не має жодних правових підстав для задоволення вимог позивача, Оскільки позивача не доведені правові підстави вимог,то у задоволенні їх відповідач просить відмовити . Вислухав пояснення позивача,свідків,дослідивши надані докази та письмові заперечення представника відповідача ,суд зазначає наступне. Резолюція Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» зазначає,що необхідність розробки укріплення і продовження активної політику по захисту інтересів споживачів,справедливі та рівноправні контакти між покупцем та продавцем потребує розробки та прийняття спеціального законодавства по захисту прав споживачів у державі. Згідно ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів. У відповідності до Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023 від 12 травня 1991 року зазначається,що багаж доказування обставин,звільняючих від відповідальності за невиконання або неналежне виконання забов*язань,у тому числі і за завдану шкоду,лягає на продавця. Багаж доказування факту придбання товару лежить на споживачі. На підставі п.16 Правил торговельного обслуговування споживачів (покупців), затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2006 року № 833 "Про затвердження Порядку провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування на ринку споживчих товарів" працівники суб'єкта господарювання зобов'язані забезпечити реалізацію прав споживачів, визначених Законом України "Про захист прав споживачів", виконувати ці правила та вимоги інших нормативно-правових актів, що регулюють торговельну діяльність. Працівники, залучені до виготовлення, зберігання та реалізації харчових продуктів і продовольчої сировини, зобов'язані мати спеціальну підготовку. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» зазначається, що при вирішенні цих спорів суди мають виходити насамперед із положень цього закону,та встановлювати характер правовідносин між споживачем та продавцем,про наявність підстав і умов їх виникнення тощо. Відповідно до п.16 Правил роздрібної торгівлі непродовольчими товарами, затверджених Наказом Міністерства економіки України від 19 квітня 2007 року № 104 здійснюючи продаж непродовольчих товарів вітчизняного та іноземного виробництва, працівники суб'єкта господарювання зобов'язані надати споживачам необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про товари в супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також маркуванням чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для окремих видів товарів, яка має містити: назву товару, найменування або відтворення знака для товарів і послуг, за якими вони реалізуються; найменування нормативних документів, вимогам яких повинні відповідати вітчизняні товари; дані про основні властивості товару; відомості про вміст шкідливих для здоров'я речовин, які встановлені нормативно-правовими актами, та застереження щодо застосування окремих товарів, якщо такі застереження встановлені нормативно-правовими актами; дані про ціну (тариф), умови та правила придбання товару; дату виготовлення; відомості про умови зберігання; гарантійні зобов'язання виробника (виконавця); правила та умови ефективного і безпечного використання товару; строк придатності (строк служби) товару, відомості про необхідні дії споживача після його закінчення, а також про можливі наслідки в разі невиконання цих дій; найменування та місцезнаходження виробника (виконавця, продавця) і підприємства, яке здійснює його функції щодо прийняття претензій від споживача, а також проводить ремонт і технічне обслуговування. Згідно п.17 вищевказаних Правил забороняється приймати до продажу та реалізовувати товари, на які нормативними документами встановлено гарантійні строки, без експлуатаційних документів (технічного паспорта або іншого документа, що його замінює, тощо). Під час продажу товару, який підлягає гарантійному ремонту (обслуговуванню) або гарантійній заміні, продавець зобов'язаний: у присутності споживача здійснити перевірку споживчих властивостей товару, наявності експлуатаційних документів, у тому числі гарантійного талона та відривних талонів на гарантійне обслуговування, комплектності товару, зазначеної в експлуатаційних документах; поінформувати споживача про правила користування товаром; заповнити відповідні розділи гарантійного і відривного талонів на гарантійне обслуговування; надати інформацію про підприємства (майстерні), що здійснюють гарантійний ремонт. У разі коли товар потребує проведення робіт з уведення в експлуатацію, суб'єкт господарювання зобов'язаний надати споживачу відповідну інформацію або забезпечити виконання таких робіт. На підставі ст.9 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів" споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. Споживач має право на обмін товару належної якості протягом чотирнадцяти днів, не рахуючи дня купівлі, якщо триваліший строк не оголошений продавцем. Якщо на момент обміну аналогічного товару немає у продажу, споживач має право або придбати будь-які інші товари з наявного асортименту з відповідним перерахуванням вартості, або розірвати договір та одержати назад гроші у розмірі вартості повернутого товару, або здійснити обмін товару на аналогічний при першому ж надходженні відповідного товару в продаж. При розірванні договору купівлі-продажу розрахунки із споживачем провадяться виходячи з вартості товару на час його купівлі. Гроші, сплачені за товар, повертаються споживачеві у день розірвання договору, а в разі неможливості повернути гроші у день розірвання договору - в інший строк за домовленістю сторін, але не пізніше ніж протягом семи днів. У судовому засіданні встановлено,що позивач [PERSON] 23 серпня 2015 року в торгівельному комплексі «Ельдорадо», юридичне найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Технополіс -1»,він придбав ноутбук «ASUS X5 53MA-SX371B/Bn» вартістю 6499 грн., комплексний пакет налаштування «ПК Мінімум», вартістю 399 грн., оновлення до «Windows 10», вартістю 299 грн., що підтверджується копіями товарних чеків. (а.спр.5-8) Під час перевірки роботи ноутбука за місцем його проживання, була встановлена некоректна робота комп*ютер «зависав», в зв*язку з чим його не влаштували його технічні характеристики. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснював,що позивач у вересні 2015 року звернувся з проханням перевірити роботу його нового ноутбуку ,але той «зависав». Він рекомендував позивачу звернутися до продавця . При цьому він ніякого втручання не допустив,оскільки ноутбук був на гарантії. 01 вересня 2015 року позивач звернувся з заявою до Дружківської філії ТОВ «Технополіс-1» з проханням провести заміну ноутбуку на підставі ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів». В цей же день їм ноутбук було передано працівникам даного магазину. Під час його тестування ними в присутності позивача була встановлена некоректна робота, тобто він «завис». Дана обставина була письмова зафіксована на заяві, яка залишилася в магазині. Саме в такому стані він і передав ноутбук згідно договору зберігання від 01 вересня 2015 року з метою його подальшого обміну. При цьому працівники магазину пояснили, що необхідно провести технічну експертизу ноутбуку, на що позивач погодився та передав 100 грн. для її оплати. 16 вересня 2015 року позивач отримав акт технічного огляду від 9 вересня 2015 року, за яким було з*ясовано, що виріб встановлений та експлуатувався: при встановленні ОС, драйверів та утиліт експлуатувався протягом 36 годин, зроблені висновки: дефект не проявився, ОС неліцензійна, утиліти необхідні не встановлені, апарат не підлягає гарантійному ремонту . Крім того в акту вказано, що він не дає право на обмін. (а.спр.9-10) Відповідачем в обміні товару позивачу було відмовлено, оскільки є підстави вважати, що він змінив програмне забезпечення, що призвело до неправильної роботи техніки та втрати гарантії. (а.спр.11.12) Позивач з цим не погодився та звернувся з даним позовом,зазначивши,що при придбанні ноутбуку 23 серпня 2015 року він оплатив встановлення комплексного пакету налаштувань та ліцензійного програмного забезпечення «Оновлення до Windows 10», що підтверджується товарним чеком. В подальшому він стверджує ,що не вчиняв жодних дій, які б свідчили про навіть намір змінити ліцензійне програмне забезпечення на неліцензійне, за своєю суттю є менш вдосконалене. Вбачаючи в діях представників відповідача порушення Правил торговельного обслуговування споживачів,позивач [PERSON] ставить питання про розірвання договору купівлі ноутбука від 23 серпня 2015 року,стягнення із відповідача на його користь вартість ноутбука» ASUS X5 53MA-SX371B/Bn» в сумі 6499 грн., вартість комплексного пакету налаштування «ПК Мінімум» в сумі 399 грн., вартість оновлення до «Windows 10 « в сумі 299 грн., а всього 7197 грн. Ставить також питання про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Технополіс-1» реальні збитки у розмірі 900 гр.,оскільки у зв*язку з неможливістю використання за призначенням придбаного уклав договір оренди ноутбука у [PERSON] Крім того, в зв*язку з неможливістю використання за призначенням придбаного ноутбуку, позивач був вимушений укласти договір оренди ноутбуку, оскільки він позивачу необхідний для щоденної роботи. За користування ним я щомісячно сплачую орендну плату. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердив,що між ним та позивачем [PERSON] був укладений договір оренди ноутбука ,за яким щомісячно позивач сплачував йому по 450 гр. у вересні та жовтні 2015 року. Такі пояснення свідка [PERSON] об*активно підтверджені наданими розписками та договором оренди від 03 вересня 2015 року. ( а.спр.26-29) На підставі ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Із наданого розрахунку вбачається,що позивач за договором оренди сплатив на користь [PERSON] за користуванням ноутбуком останнього у вересні та жовтні 2015 року 900 гр. ( а.спр.27-30 ) Таким чином, витрати по оплаті за користування ноутбуком, які є реальними збитками, підлягають стягненню з відповідача. Аналізуючи все наведене вище,суд зазначає,що відповідач,як продавець, у судовому засіданні не довів обставини,котрі би звільняли його від відповідальності за неналежне виконання обов*язків з продаж неякісного ноутбука. Тому повинен нести відповідальність згідно Закону України «Про захист прав споживачів» . На підставі викладеного,

Outcome: approved