Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.11.2018 року звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно, посилалась на наступні обставини: в [ADDRESS] знаходиться будинок, який належить [PERSON], [PERSON], [PERSON] та позивачці [PERSON] в рівних частках по ј кожному згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Крутобалківської сільської ради від 05.09.2003 року. [INFO] року померла баба позивачки [PERSON]. [INFO] року помер дід позивачки [PERSON]. Після їх смерті спадщину прийняла мати позивачки [PERSON] та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але не зареєструвала відповідно до вимог ст.331 ЦК України. [INFO] року померла мати позивачки [PERSON]. Після її смерті лишилось спадкове майно, що складається з ѕ частин житлового будинку з допоміжними господарчими побудовами, що знаходиться по вул.Набережна, 64 в селі Крута Балка, Новосанжарського району Полтавської області та земельної ділянки площею 0,4900 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства, що розташована в селі Крута Балка, Новосанжарського району Полтавської області на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом. При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав позивачці було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки свідоцтва про право на спадщину за заповітом не зареєстровані у встановленому законом порядку та відсутній кадастровий номер на земельну ділянку. Просила визнати за нею право власності на ѕ частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,4900 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства, що розташована в [ADDRESS], як за спадкоємицею за законом після померлої [INFO] року матері [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує, просила позов задовольнити (а.с. 34). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність. Позов визнають. У прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с.47). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 05.09.2003 року, виданого виконавчим комітетом Крутобалківської сільської ради (а.с.8), житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по ј частці кожному. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Крутобалківською сільською радою Новосанжарського району (а.с.6), [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Крутобалківською сільською радою Новосанжарського району (а.с.5), [PERSON] помер [INFO] року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.09.2003 року, спадкоємцем майна, вказаного в заповіті померлого [INFO] року [PERSON] є [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з ј частини житлового будинку з відповідною частиною господарських побудов і приватизованої земельної ділянки, яка надана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с.9). Той факт, що за життя [PERSON] мав на праві власності земельну ділянку площею 0,49 га, наданої для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в с.Крута Балка Крутобалківської сільської ради, підтверджується й копією Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №244 від 22.10.1998 року (а.с.37). Вказаний акт був виданий на підставі рішення Крутобалківської сільської ради від 28 грудня 1993 року, відповідно до якого [PERSON] було передано у приватну власність земельна ділянка площею 0,49 га. Також згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2003 року, спадкоємцем майна померлої [INFO] року [PERSON] є дочка [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з ј частини житлового будинку з відповідною частиною господарських побудов, що знаходиться в [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці площею 0,49 га (а.с.10). [PERSON] померла [INFO] року, що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Крутобалківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області (а.с.4). [PERSON] є рідною матір'ю позивачки [PERSON], що вбачається з рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 21.03.2005 року (а.с.7). Право на спадкування одержують відповідно до ст.ст.1223, 1261 ЦК України спадкоємці за законом першої черги, яким є позивач в силу ст.1261 ЦК України. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка звернулася до Новосанжарської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.21). Згідно довідки Драбинівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області №330 від 06.08.2018 року, [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] до дня смерті [INFO] року разом із дочкою [PERSON], онуками [PERSON], [PERSON] (а.с. 11). Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину. Позивач звернулася до Новосанжарської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ѕ частини житлового будинку з відповідною часткою господарських побудов, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,49 га, кадастровий номер - відсутній, цільове призначення якої для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с.Крута Балка Крутобалківської сільської ради. 27.07.2018 року державним нотаріусом Новосанжарської державної нотаріальної контори [PERSON] прийнято постанову, якою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ѕ частини вказаного житлового будинку та земельну ділянку (а.с.21). За життя [PERSON] мала на праві власності ј частину житлового будинку з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок (а.с.8). 2/4 частини вказаного житлового будинку [PERSON] успадкувала після померлих [PERSON] та [PERSON], що вбачається із свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом, а також земельну ділянку площею 0,4900 га, цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства, що розташована в [ADDRESS] [PERSON] успадкувала після померлого [PERSON] (а.с.9, 10). Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] складають будівлі та споруди (а.с.12 - 16). Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Враховуючи, що право власності на спірний будинок та земельну ділянку було набуте спадкодавцем на законних підставах, оскільки підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, а момент виникнення права власності на нього не пов'язане з його державною реєстрацією, а отже таке право увійшло до складу спадщини після його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Таким чином, є законні підстави для визнання права власності позивача на житловий будинок та земельну ділянку. На підставі ст.ст.1216, 1218 ЦК України та

Outcome: approved