Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на лікування дитини. 18.02.2015 року позивач позовні вимоги збільшила, просить стягнути із відповідача на її користь додаткові витрати на лікування дитини [PERSON] - [PERSON], [INFO], а саме: на заміну нових слухових апаратів в розмірі 213450,00 грн., та витрати на дельфінотерапію в розмірі 37646,32 грн. В обгрунтування своїх уточнених позовних вимог покликається на те, що перебувала в шлюбі із відповідачем до 2011 року. В [INFO] у них народилось двоє дітей [PERSON] та [PERSON], що постійно проживають із нею, відповідачкою, оскільки одразу після їх народження відповідач покинув сім»ю, так як один із дітей має серйозні вади розвитку та є інваладом. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 29.10.2008 року, із відповідача на її, позивача, користь присуджено аліменти для утримання дітей в розмірі ? частки від усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] народився недоношеним, із діагнозом фенотип синдрому Дауна, також у нього вроджена вада серця - Тетрада Фалло, вроджена нейросенсорна туговухість 1 Уст., тотальна алопеція та вади зору. З жовтня 2013 року він визнаний дитиною інвалідом категорії «А», тобто дитиною з надзвичайно високою мірою втрати здоров»я, нездатністю до самообслуговування та таким, що потребує постійного догляду. З 5 місячного віку дитина протезована слуховими апаратами «INTERTON", "SIEMENS", "PHONAK NAIDA 5 sp Junior" , останній з яких, дав значний прогрес. Однак, розрахований до чотирирічного віку, а відтак, дитина потребує заміни слухових апаратів, що відповідно до рахунків салону корекції слуху «INFOTON" становить 67150,00 грн. за слуховий апарат "PHONAK NAIDA S IX SP", 42765,00 грн. за передавач Smart Link, FM - приймач ML11. Також, за рекомендацією лікаря - педіатра, дитині рекомендовано курс дельфінотерапії, що відповідно до довідки Одеського дельфінарію «Немо» становить 35500 грн., разом із витратами на дорогу та харчування. Покликаючись на ст.. 185 СК України, просить задоволити уточнені позовні вимоги та стягнути із відповідача на її користь додаткові витрати на лікуваання дитини. В судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним в позові , подали додаткові докази , що на їх думку, підтверджують витрати, які позивач несе на утримання дітей. Додатково пояснили, що вона, позивач, утримує аліменти від відповідача в сумі 2800 грн. щомісячно, соціальну допомогу у розмірі 949,00 грн. та кошти, як опікун дитини-інваліда в розмірі 1000 грн. Заборгованості по виплаті аліментів у відповідача немає. Підтвердили також, що відповідач крім аліментів надавав додаткові кошти, але цих коштів не достаньо. Звернули увагу, що відповідач абсолютно здорова людина, однак не бажає працевлаштовуватись та надавати додаткову допомогу у більших розмірах, а крім того у нього наявне майно яке він не бажає продати та надати кошти для придбання слухових апаратів. Далі позивач пояснила, що їй самій тяжко займатися дітьми, вона не прцевлаштована, оскульки хвора дитина заберає багато часу і волна змушена бути з дитиною. Відповідач дітьми не переймається. Вирішуючи питання про лікування сина, визначення медичних апаратів, воне не радилася з відповідачем та не обговорювала питання про фактичні можливості фінансування. Проте, відповідач відмовився надати їй коши для придбання призначених лікарями слухових апаратів та на дельфінотерапію. При поїздці в м. Одесу вона також змушена була взяти із собою подругу, яка допомогала їй з дитиною та за яку вона оплатила усі витрати повязані з поїздкою та перебуванням в Одесі. Як позивач, так і її представник вважають, що відповідач , окрім аліментів та раніше наданих коштів, зобовязаний надати їй кошти в сумі 213 450 ( двісті тринадцять тисяч чотириста п'ятдесят) грн. 00 коп. на придбання слухових апаратів та додаткових витрат на дельфінотерапію у розмірі 37646 (тридцять сім тисяч шістсот сорок шість) грн. 32 коп. Просять задоволити уточнені позовні вимоги. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовних вимог не визнали, подали свої письмові заперечення відповідно до яких, вважають вимоги позивача необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами. Спростовують твердження позивача про те, що він, відповідач, ухиляється від матеріального утримання дітей, оскільки за рішенням суду, він щомісячно сплачує 50% із всіх видів доходів, а на даний час із пенсії. Такий розмір аліментів ним не оспорював ся, оскільки він розумів і розуміє потреби хворої дитини. Звертає увагу суду, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова, позивачці уже відмовлено у задоволенні аналогічного позову про стягнення із нього 150000 грн. додаткових витрат на лікування дитини, із мотивів безпідставності позовних вимог. Як зазначено у мотивувальній частині рішення, судом встановлено, що за період з лютого 2010 року по квітень 2012 року [PERSON], крім аліментів, виплатив позивачці 51107,грн.. додаткової матеріальної допомоги. В рішенні суду також зазначено, що при вирішенні спору про призначення аліментів, суд судом враховано стан здоровя дитини. Крім того, сторона відповідача звертає увагу, що після рішення Залізничного районного суду м. Львова, яке набрало законної сили, він, відповідач, продовжував надавати додаткову матеріальну допомогу дітям, а саме: з вересня по грудень 2012 року надав грошову суму в розмірі 12100,00 грн.; протягом 2013 року - 45500,00 грн.; з січня 2014 року по серпень 2014 року - 28300,00 грн. Однак, після виходу на пенсію, його матеріальне становище значно погіршилось, а знайти нову роботу не видається можливим через вузький професійний профіль. У той же час, передумовою його звільнення слугували численні скарги позивачки до його керівництва та вищестоящих інстанцій . Просять суд при прийнятті рішення також врахувати те, що на його, відповідача, утриманні перебуває мати-пенсіонерка , [INFO], яка страждає на ряд тяжких захворювань. Щодо нерухомості та автомобіль на які покликається позивач, то такі доводи є надуманими, оскільки нерухомості у нього не має, а автомобіль старого покоління марки ВАЗ , вартість якого є назначною та не вирішщить проблеми.. Крім того автомобіль йому потрібний. Позивач та її представник у своїх додаткових поясненнях в судовому засіданні, невизнання відповідачем позовних вимог заперечують, стверджуючи , що із вересня 2014 року відповідач жодної додаткової матеріальної допомоги дитині не надає , а з дітьми не бачиться з 2013 року. Всі додаткові витрати вона змушена нести самостійно, у звязку з чим, звертається в соціальні служби за допомогою. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити за недоведеністю таких. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 22 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 4755. Як вбачається з даного свідоцтва , батьками народженого значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). На підставі медичного висновку педіатричної ЛКК № 170 від 18.09.2014 року, [PERSON], визнаний інвалідом дитинства від народження. Засіданням ЛКК від 31.10.2013 року він визнаний дитиною інвалідом категорії «А», тобто дитиною, з надзвичайно високою мірою втрати здоров»я, нездатністю до самообслуговування та таким, що потребує постійного догляду (а.с.9). Відповідно до довідки - виписки із історії розвитку дитини № 7 від 26.09.2014 року Дитячого поліклінічного відділення 5 - ї міської клінічної лікарні, з 5 - ти місячного віку дитина протезована слуховими апаратами «INTERTON", "SIEMENS", "PHONAK NAIDA 5 sp Junior" , останній з яких, дав значний прогрес, проте розрахований до чотирирічного віку. Суд погоджується у цій частині з доводами позивача та визнає дану обставину неоспоримим фактом, що дитині необхідно здійснити заміну слухового апарату (а.с.11). Відповідно до довідки мережі салонів корекції слуху «INFOTON" від 09.09.2014 року № 0909, у звязку з діагнозом двобічної сенсоневральної приглуховатості ІІІ - ІV степенів, для розвитку слухового сприйняття , покращення розбірливості мови та розвитку мови, дитині рекомендовано слуховий апарат "PHONAK NAIDA S IX UP" у кількості 2 ( двох), загальною вартістю 67150,00 грн. (а.с. 21), а згідно довідки цього ж закладу без дати та номеру ( ас. 112) , загальна вартість вказаних апаратів становить 213450 грн. 00 коп., що теж судом не спростовується за відсутністю на те підстав. У той же час, судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 29.10.2008 року, із відповідача на користь позивача присуджено аліменти на утримання дітей в розмірі ? частки від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В мотивувальній частині рішення, судом враховано стан здоров»я дитини-інваліда [PERSON] , необхідність його лікування та обстеження (ас. 120 ). Відповідно до довідки ГУ МВСУ у Львівській області №1196 від 11.02.2014 року, виданої [PERSON], про розмір грошового забезпечення , сума утриманих аліментів за період з 01.09.2012 року по 15.04.2014 року становить 61984,02 грн. (а.с. 121). Згідно довідки Личаківського відділу державної виконавчої служби ЛМУЮ № 176 від 16 січня 2015 року, виданій [PERSON] , вона отримала з [PERSON] аліменти в розмірі: серпень 2014 року - 2962,63 грн.; вересень 2014 року - 2969,74 грн.; жовтень 2015 року - 2969, 74 грн.; листопад 2014 року - 2988, 72 грн.; грудень 2014 року - 3002,01 грн.; січень 2015 року - 3002, 01 грн. ( ас. 88). Як вбачається із квитанцій та чеків , наданих стороною відповідача, останній крім сплати аліментів надає додаткову матеріальну допомогу позивачці, а саме: з вересня по грудень 2012 року - 12100,00 грн.; протягом 2013 року - 45500,00 грн.; з січня 2014 року по серпень 2014 року - 28300,00 грн. (а.с.122-136). Як вбачається із рішенням Залізничного районного суду м. Львова, судом встановлено, що за період з лютого 2010 року по квітень 2012 року [PERSON] виплатив позивачці 51107,грн.. додаткової матеріальної допомоги ( ас. 86-87). Згідно довідки № 268 від 02 лютого 2015 року відповідач є пенсіонером, його місячна пенсія станом на січень 2015 року, становить 6004,02 грн, з яких 3002, 01 грн. вирахувується як аліменти на користь позивача (ас. 118). Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] із 15.04.2014 року перебуває на пенсії та має на своєму утриманні матір [INFO], що страждає на ряд тяжких захворювань, що стверджується наданими суду письмовими доказами (а.с.148). Відповідно до ст.. 185 СК України, той з батьків, з кого призначено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов»язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою , каліцтвом тощо). Згідно з довідкою № 15034/10/13-03-17-01/2017 від 07.10.2014 року, позивач [PERSON] зареєстрована, як суб»єкт підприємницької діяльності та станом на 02.10.2014 року , згідно поданої декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця загальна сума її доходу становить - 0,00 грн. (а.с.14). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] отримує соціальну допомогу на дитину - інваліда на термін з 19.09.2007 року по 24.07.2025 року в розмірі 949,00 грн. щомісячно (а.с.100-102). Згідно довідок № 02-07/625 від 22.12.2014 року та б/н від 12.01 2015 року, виданих відповідно середньою загальноосвітньою школою № 3 м. Львова та ДЮСК "Сьогун", позивачу надає допомогу няня [PERSON] ( ас. 90). Таким чином, судом встановлено, що відповідач добросовісно сплачує аліменти, надає матеріальну допомогу на додаткові витрати по утрни манню дітей , зщо підтверджується матеріалами справи, які позивач та її представник не спростували та визнали відсутність заборгованості по аліментах. Судом також встановлено, що із досліджуваних прибутків відповідача, більша їх частина сплачується та передається позивачу. Дані факти також підтверджуються встановленими обставинами при судових розглядах інших справ за участю цих же осіб, за якими рішення набрали законної сили, а відтиак, згіднолс ст. 61 ЦПК України, не потребують додаткового доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази повинні бути належними і допустимими; докази не можуть ґрунтуватись на припущеннях, що й зазначено законодавцем у ст..ст.57,58,59 ЦПК України . Відтак, позивачем не надано доказів у підтвердження того, що у відповідача наявні прибутки, з яких у нього була б можливість сплачувати додаткові кошти понад ті, що ним сплачуються. не надано доказів матеріального стану відповідача, який би давав підстави для надання додаткової матеріальної допомоги у встановленому нею розмірі. Зважаючи на викладене, враховуючи відношення відповідача до покладених на нього судом та законордавством обовязків по утриманню дітей, його майновий стан та розмір сплачуваних ним аліментів на користь позивача, які у повній мірі відповідають вимогам ст.. 180 ,185 СК України , у задоволені позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Питання судових витрат вирішити у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed