Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Чапаєва» про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого в Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» за № [NUMBER] від 08.08.2011 року, земельна ділянка, загальною площею 4,68 га з кадастровим номером [NUMBER], власником якої вона є, була передана в оренду відповідачу. Згідно із п. 8 вказаного договору строк дії договору оренди припинено 15 листопада 2015 року. В зв»язку з тим, що продовжувати дію договору оренди земельної ділянки, позивачка не мала наміру, вона 22.05.2015 року звернулася до відповідача з письмовою заявою про припинення обробітку його земельної ділянки по закінченню строку дії договору. Договором оренди земельної ділянки за користування земельною ділянкою була установлена орендна плата в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земель, яка згідно п.10 договору оренди повинна бути сплачена орендодавцю до 31 грудня щорічно, але орендна плата позивачкі за 2015 рік сплачена не була. Позивачка вказала, що відповідач їй поштовим переказом надсилав в рахунок орендної плати за 2015 рік. 1000 грн., але вона відмовилася їх отримувати, оскільки така сума є значно нижчою, ніж та, яку їй повинен сплатити відповідач. Просить стягнути з відповідача на її користь орендну плату за 2015 рік в розмірі 3768 грн. 30 коп., а також понесені нею судові витрати та витрати, пов»язані з наданням правової допомоги в сумі 3000 грн. Позивачка в судове засідання не з"явилася по невідомим суду причинам. Про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Представник позивача в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі та просила в задоволенні позову відмовити, оскільки, відповідач у 2014 році при розрахунку орендної плати за користування земельною ділянкою здійснив переплату, а тому за 2015 рік розрахунок орендної плати відповідачем здійснювався з урахуванням надмір сплачених коштів в 2014 році. Позивачка за їх розрахунком мала борг перед підприємством, а тому вважала, що відповідач виконав свої зобов'язання перед позивачкою в умовах договірних відносин та відповідно відсутні підстави для задоволення позову. В частині стягнення витрат на правову допомогу, категорично заперечила, посилаючись на відсутність належних доказів, які б давали підставу для стягнення цих коштів. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши та проаналізувавши всі наявні докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія [NUMBER] від 03.12.2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,68 га, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с. 8). Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та відповідачем ТОВ "Чапаєва" було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано в Кіровоградській регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» за № [NUMBER] від 08.08.2011 року. Згідно з умовами вказаного договору предмет договору є земельна ділянка площею 4,68 га ріллі, яка розташована на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Згідно п.8 цього договору строк його дії закінчується 15 листопада 2015 року, а орендна плата орендарем вноситься в грошовій або натуральній формі (1000 кг пшениці, 500 кг ячменю, 500 кг кукурузи, 150 кг соняшнику, 50 кг цукру), в розмірі 3 % від грошової оцінки земель, щорічно до 31 грудня (п.10 договору). Орендну плату в натуральній формі орендодавець отримує на складах орендаря, орундну плату у грошовій формі орендадавець отримує в касі орендаря за земельні ділянки приватної власності. Відповідно до п. 9 вказаного договору, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з обов»язковим урахуванням індексу інфляції, визначених законодавством. Орендар має право в односторонньому порядку збільшувати розмір орендної плати (а.с. 9). Відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст.ст. 21 , 22 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятись у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити у договорі поєднання різних форм орендної плати. У постанові Верховного Суду України № 6-21цс13 від 20 серпня 2013 року зазначено, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Згідно уточненого розрахунку нормативна грошова оцінка земельної ділянки № 364 площею 4,68 га за 2015 рік складає 149973 грн. (а.с. 49). Судом встановлено, що на час пред'явлення позову до суду, у відповідача перед позивачкою існувала заборгованість по орендній платі за 2015 рік, що є порушенням законодавства, відповідно до якого використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Виплата орендарем орендної плати за договором є його основним обов'язком і невиконання якого є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату. При перевірці розрахунку заборгованості по сплаті орендної плати суд з»ясував, що розмір заборгованості складається з наступного. Згідно уточненого розрахунку нормативна грошова оцінка земельної ділянки [PERSON] станом на 01.01.2015 року становить - 149973 грн. - 3% (орендна плата згідно умов договору) = 4499 грн. 79 коп. Як встановлено в судовому засіданні строк дії договору оренди земельної ділянки закінчився 15 листопада 2015 року. В зв"язку з цим орендна плата повинна бути сплачена за зазначений період, тобто за 10,5 місяців та становитиме: 4499.19:12х10,5=3936,79 гривни. Податковим кодексом України, зокрема ст. ст. 164, 167, 168 та 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідних положень» передбачено, що платником податку з доходів фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи. Ставка податку становить 15 % від доходів, які нараховуються платнику за цивільно - правовими договорами, також необхідним є сплата 1,5% військового збору. Податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об'єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі. Враховуючи викладене, за даним договором, строк дії якого закінчився 15.11.2015 року, від нарахованої заборгованості по сплаті орендної плати за 2015 рік (01.01.2015 р. по 15.11.2015 р.) у розмірі 3936 грн. 79 коп. слід відняти 15 % (розмір податку з доходів) 3936.79-15% (590,52 грн.)= 3346.27 грн., та 1,5 % військовий збір 3346.27-1,5% (59.05 грн.)= 3287,22 грн., що становить розмір заборгованості по сплаті орендної плати відповідача перед позивачем за 2015 рік. Крім того згідно фіскального чеку (а.с.38) відповідач переказав позивачкі 11.02.2016 року 1075 гривень в рахунок орендної плати за 2015 рік, тому цю суму необхідно відняти від визначеної заборгованості 3287.22грн. - 1075 грн. = 2212.22 гривень, що становитеме кінцеву заборгованість по орендній платі. Суд не визнає як належний доказ посилання представника відповідача на те, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки, в 2014 році позивачу була виплачена більша сума, яка підлягає зарахуванню як часткова оплата оренди за 2015 рік, оскільки, згідно умов договору між сторонами передбачено, що орендар може в односторонньому порядку збільшувати розмір орендної плати, однак, представником відповідача не надано суду письмових доказів, що надмір виплачена сума за погодженням з позивачем була зарахована сторонами як сплата орендної плати за 2015 рік. Крім того, представником відповідача в ході розгляду справи не було надано суду доказів на підтвердження отримання орендодавцем орендної плати за 2015 рік, зокрема, відомостей нарахування та виплати орендної плати за землю, що передбачена додатком 2 пункту 28 Методичних рекомендацій про бухгалтерський облік розрахунків з власниками земельних та майнових паїв, сільськогосподарських підприємств, викладених в листі Міністерства аграрної політики від 04.12.2003 року за № 37-27-12/14024. Згідно із ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперчень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь в справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях (ст. 60 ЦПК України). Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем порушені права та інтереси позивачки на отримання доходу у вигляді орендної плати за 2015 рік, та позовні вимоги про стягнення орендної плати на суму 3768 грн. 30 коп., підлягають частковому задоволенню на суму 2212 грн. 22 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в зв»язку з чим з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню частина документально підтверджених судових витрат, пропорційно задоволеній сумі позову в розмірі 402 грн. 72 коп. Крім того, позивачкою заявлена вимога про стягнення на її користь витрат, пов»язаних з наданням правової допомоги в сумі 3000 грн. Суд вважає, що в задоволенні даної вимоги необхідно відмовити за наступних підстав Під час судового розгляду до участі в справі в якості представника позивачки було допущено фізичну особу [PERSON], який на обгрунтування своїх повноважень посилався на оригінал довіреності, посвідченої за місцем проживання позивача. Стороною позивачки не надано суду статуту приватного підприємства юридичне агенство «Злагода», на який є посилання в угоді про надання правової допомоги від 17.11.2015 року, та копії диплома спеціаліста з правознавства [PERSON] з присвоєнням йому кваліфікації юриста. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимога про стягнення витрат на правову допомогу є необгрунтованою та недоведеною, оскільки стороною позивачки не надано суду належних та допустимих доказів того, що особа, яка надавала правову допомогу є фахівцем в галузі права та за законом має право на надання правової допомоги, відповідно до вимог ст. 56 ЦПК України.

Outcome: approved