Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

28 вересня 2020 року до суду надійшла позовна заява від [PERSON] в інтересах [PERSON] до Новосілківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, в якій представник позивачки просить визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за заповітом на майно [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в агрофірмі-колгоспі "Новосілка" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 1,37 умовних кадастрових гектарів, вартістю 39777 гривень 95 копійок, що знаходиться за межами населеного пункту на території Новосілківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, однак через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, вона не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутися до суду. Представник позивачки [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримав у повному обсязі та просить суд їх задоволити. Представник відповідача - Новосілківської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак від сільського голови надійшла письмова заява, в якій він просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Позивачка є спадкоємицею за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.11.1997 року, оскільки за життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 06.07.1996 року секретарем виконкому Новосілківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 5, згідно якого на випадок смерті все своє майно заповіла позивачці. Даний заповіт ніким не змінювався та не скасовувався. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з земельної частки (паю) в агрофірмі-колгоспі "Новосілка" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 1,37 умовних кадастрових гектарів, вартістю 39777 гривень 95 копійок, що знаходиться за межами населеного пункту на території Новосілківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, на яку мала право [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) в агрофірмі-колгоспі "Новосілка" серії ТР № 0089070 від 26.12.1996 року за реєстраційним № 908673, виданого на ім`я [PERSON] . Статею 1218 ЦПК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну частку (пай) в агрофірмі-колгоспі "Новосілка" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 1,37 умовних кадастрових гектарів, вартістю 39777 гривень 95 копійок, що знаходиться за межами населеного пункту на території Новосілківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області, право на спадкування якої належить позивачці у справі. Згідно довідки, виданої виконкомом Новосілківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області № 1114 від 03.09.2020 року, позивачка у встановлений законом строк прийняла спадщину. Однак, листом приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу Лютого С.І. № 344/01-16 від 24.09.2020 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, виданого на ім`я спадкодавиці. Позивачці рекомендовано звернутися до суду. Згідно оголошення в газеті Колос № 38 від 18 вересня 2020 року, втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ТР № 0089070, виданий на прізвище [PERSON] , вважати недійсним. Постанова Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" п.23 передбачає, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності судовому розгляду не підлягають. У разі відмови в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить з того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно матеріалів справи у ній відсутні дані, які б вказували, що визнання позову відповідачем - Новосілківською сільською радою суперечить вимогам закону. За встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки позивачка в порядку спадкування має право на земельну частку (пай), що належала спадкодавиці [PERSON] . Вирішуючи питання розподілу судових витрат по справі, суд вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved