Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

26 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області, після уточнення якої остаточно просив визнати за ним право на земельну частку/пай/ в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] в розмірі 6,56 умовних ка\-дастрових гектарів в КСП "Чепіль" Балаклійського району Харківської області відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 26.01.1996р. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що [INFO]. померла його матір [PERSON] Після її смерті залишилось майно, яке складається в тому числі з земельної ділянки в розмірі 6,56 умовних ка\-дастрових гектарів в КСП "Чепіль" Балаклійського району Харківської області відповідно до Державного акту на право колективної власності на землю серії [NUMBER] від 26.01.1996р. Просить визнати за ним право на земельну частку (пай) в судовому порядку, оскільки у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) іншим шляхом оформити право на спадщину неможливо. В підготовче судове засідання учасники справи не з'явилися, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON], [INFO].н., є сином [PERSON], що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 5). [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). З довідки Чепільської сільської ради від 20.08.2018р. вбачається, що [PERSON], яка померла [INFO]., на день смерті була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] з сином [PERSON] Як убачається з відповіді Відділу Держгеокадастру у Балаклійському районі Харківської області від 13.12.2018 року, згідно додкатку до державного акту на право колективної власності на землю по КСП "Чепіль" серія [NUMBER] від 26.01.1996р. у списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства за [NUMBER] внесена [PERSON]. Відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на земельні частки (паї) громадян по КСП «Чепіль» [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) відсутній, розмір земельної частки (паю) складає 6,56 умовних кадастрових гектарів (а.с.9). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.01.2019 року, після смерті [PERSON], [INFO]. ніхто із спадкоємців із заявою про прийняття спадщини або про відмову від спадщини до Балаклійської державної нотаріальної контори не звертався. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003р. № 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Статтею 1 цього Закону передбачено, що право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину - право на земельну частку (пай) позивач не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа - сертифіката на земельну частку (пай). Згідно до правил статей 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Наведене свідчить, що мати позивача [PERSON] мала право на спірну земельну ділянку, однак правовстановлюючий документ на земельну ділянку відсутній і на цей час вже не може бути виданий, що зумовлює необхідність визнання права лише в судовому порядку. Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України та ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Згідно ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця Державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права позивача на спірну земельну ділянку, а відтак позов можливо задовольнити.

Outcome: approved