Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" звернулось в суд із позовом до [PERSON] про вилучення і передачу в заклад Банку автомобіля “ВАЗ 2104”, р.н. [NUMBER], комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та звернення стягнення на предмет застави - автомобіль “ВАЗ 2104”, р.н. [NUMBER] шляхом продажу з укладенням від імені відповідача договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу або його дублікату для його подальшої реалізації та наданням Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ. Позов обгрунтовує тим, що 20.08.2007р. між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №DN81AR03110004 за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит у сумі 71 011 грн. 60 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на придбання автомобіля "ВАЗ 2104", сплати страхових платежів, інше. Крім цього, 20.08.2007 року для забезпечення належного виконання умов кредитного договору №DN81AR03110004 між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна №DN81AR03110004 - автомобіля “ВАЗ 2104”, р.н. [NUMBER]. Станом на 28.02.2014р., загальна сума заборгованості відповідача перед Банком склала 54 188 грн. 06 коп. з яких: 13 794,29 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 4,05 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом та 40 389,72 грн. - складає пеня. Просить вилучити у відповідача та передати в заклад ПАТ КБ "Приватбанк" автомобіль “ВАЗ 2104”, р.н. [NUMBER], комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та звернути стягнення на предмет застави - автомобіль "ВАЗ", модель: 2104, рік випуску: 2007р., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER], р.н. [NUMBER] шляхом продажу з укладенням від імені відповідача договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем з наданням повноважень на отримання дублікату, інше, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DN81AR03110004 від 20.08.2007 року в сумі 54 188 грн. 06 коп. та стягнути з відповідача сплачений судовий збір. Представник ПАТ КБ "Приватбанк" 31.03.2014р. подав заяву про задоволення позову та розгляд справи у його відсутності (а.с. 37), в суді 11.04.2014р. просив про оголошення перерви у розгляді справи для надання можливості врегулювати спір у позасудовому порядку, однак 20.05.2014р., 06.06.2014. та 20.06.2014р. в судове засідання не з'явився, заяви про залишення позову без розгляду не подав. Відповідач [PERSON] в суді 11.04.2014р. позов визнав, пояснив, що дійсно 20.08.2007р. уклав з ПАТ КБ "Приватбанк" кредитний договір №DN81AR03110004, згідно якого отримав кредитні кошти в сумі 71 011 грн. 60 коп. для придбання автомобіля марки "ВАЗ 2104", що оплачував кредит, неналежне виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором мотивує важким матеріальним становищем, просив оголосити перерву у розгляді справи для надання йому можливості врегулювати спір у позасудовому порядку, однак 20.05.2014, 06.06.2014р. і 20.06.2014. в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до положень ст. ст. 3, 11, 15, 59, 60 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Розгляд цивільних справ здійснюється не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими доказами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ч.1 ЦК України). Із пояснень сторін в суді 11.04.2014р., змісту позову, матеріалів справи убачається, що 20.08.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] укладено кредитний договір №DN81AR03110004 за умовами якого Банк надав [PERSON] кредит у сумі 71 011,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 10-13). Крім цього, на забезпечення виконання зобов'язань, 20.08.2007 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір застави рухомого майна, за умовами якого Заставодавець передав в заставу Банку рухоме майно - автомобіль "ВАЗ", модель: 2104, рік випуску: 2007р., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER], р.н. [NUMBER]. (а.с. 22-24). Згідно договору застави, заставна вартість предмету застави - автомобіля “ВАЗ 2104”, р.н. [NUMBER], становить 47 700 грн. Зазначена вартість предмету застави під час судового розгляду справи сторонами не оскаржувалася, жодною із сторін клопотання про визначення на час розгляду справи вартості предмету застави не заявлялось. Згідно розділів 2, 4, 7 кредитного договору №DN81AR03110004 від 20.08.2007 року, позичальник зобов'язаний повернути Банку кредит у порядку, сумі і в терміни, встановлені договором. Окрім того, передбачено відповідальність [PERSON] за неналежне виконання умов договору, зокрема сплату пені в розмірі 0,15 % від суми непогашеного платежу, але не менше 1 грн. за кожен день прострочки, інше. Відповідно до ст.ст. 526, 610 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Із розрахунку заборгованості долученого до позовної заяви видно, що станом на 28.02.2014р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором №DN81AR03110004 від 20.08.2007 року перед Банком складає 54 188 грн. 06 коп. з яких: 13 794,29 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 4,05 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом та 40 389,72 грн. - складає пеня. (а.с. 6-8). Згідно із ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст.20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. За положеннями п.15, 24 договору застави рухомого майна №DN81AR03110004 від 20.08.2007р., заставодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку невиконання позичальником умов кредитного договору. Звернення стягнення на предмет застави, на вибір Заставодержателя здійснюється з дотриманням встановленого діючим законодавством порядку, в тому числі шляхом продажу Заставодержателем предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем на прилюдних торгах, в тому числі з правом укладення Заставодержателем договору купівлі-продажу предмета застави від імені Заставодавця. Згідно зі статтею 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Таким чином, нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Отже, ураховуючи те, що [PERSON] внаслідок неналежного виконання умов укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" кредитного договору №DN81AR03110004 від 20.08.2007р. допустив заборгованість перед позивачем, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині звернення стягнення на предмет застави - автомобіль "ВАЗ", модель: 2104, рік випуску: 2007р., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER], р.н. [NUMBER] шляхом продажу з укладенням від імені відповідача договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу замість втраченого, із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по Свідоцтву про реєстрацію ТЗ або його дублікату для його подальшої реалізації, а також надання ПАТ КБ «Приват Банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України в рахунок погашення заборгованості за означеним кредитним договором, підлягають задоволенню. Разом з цим, вимога ПАТ КБ «Приватбанк» в частині вилучення у [PERSON] і передачу в заклад Банку автомобіля "ВАЗ", модель: 2104, рік випуску: 2007р., тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузова/шасі [NUMBER], р.н. [NUMBER], комплекту ключів, свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до п. 17.10 договору застави майна у випадку порушення зобов'язання заставодавцем, тобто відповідачем, зобов'язання за кредитним договором, заставодавець зобов'язується передати предмет застави заставодержателю (позивачу) в заклад за актом прийму-передачі, що підписується сторонами. Представником позивача не надано суду підтвердження, що така вимога висувалась до відповідача, а той відмовився передати предмети застави в заклад, тому підстав для примусового вилучення предметів застави суд, не убачає. За наведеного та

Outcome: dismissed