Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], спілки співвласників майна реорганізованого ТОВ "Лісниченське", Лісниченської сільської ради Бершадського району, [PERSON], [PERSON] про визнання права власності та виділ частки із нерухомого майна з тих підстав, що як стверджує за рішенням загальних зборів колишніх членів КСП "Поділля" с. Лісниче від 01.03.2007 року він отримав нежитлове приміщення № 14, площею 64,3 кв.м на суму 10000 грн., що складає 1/20 частину майстерні тракторної бригади по вул. Молодіжна 12 в с. Лісниче Бершадського району Вінницької області. Вказане нерухоме майно знаходиться у нього в користуванні з 2007 року, він його підтримує, вкладає свої кошти, однак не може оформити право власності в зв'язку з тим, що відповідачі не надають правовстановлюючі документи та запевняють його, що таких документів немає. Просить визнати за ним право приватної спільної часткової власності на 1/20 частину майстерні тракторної бригади, виділивши її в натурі, нежитлового приміщення № 14, площею 64,3 кв.м, із загальної площі 1410,5 кв.м, на загальну суму 10000 грн., розташованої по вул. Молодіжна 12 в с. Лісниче Бершадського району Вінницької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, позов підтримує. Від відповідачів надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що за рішенням загальних зборів колишніх членів КСП "Поділля" с. Лісниче Бершадського району від 01.03.2007 року [PERSON] отримав нежитлове приміщення № 14, площею 64,3 кв.м на суму 10000 грн., що складає 1/20 частину майстерні тракторної бригади по вул. Молодіжна 12 в с. Лісниче Бершадського району Вінницької області. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із ч. 4 ст. 355 ЦК України, спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Виділ частки з майна, що є в спільній частковій власності регулюється статтею 364 ЦК України, відповідно до якої співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є в спільній частковій власності. Оскільки в користуванні позивача [PERSON] є нежитлове приміщення № 14, що складає 1/20 частину майстерні тракторної бригади, його право на це приміщення іншими співвласниками не оспорюється, він є співвласником в спільному частковому майні. Отримати ж правовстановлюючий документ на право приватної спільної часткової власності на вищезазначене приміщення він в позасудовому порядку позбавлений можливості. А отже суд приходить до висновку, що право приватної спільної часткової власності позивача може бути захищене в ході судового розгляду шляхом його визнання. Крім того, вирішуючи даний спір, суд приймає до уваги позицію відповідачів, які подали заяви про визнання позову. Відповідно до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, тому враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обємі. На підставі ст. 355 ЦК України,

Outcome: approved