Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою в житловому будинку [ADDRESS], відповідно до ідеальних часток співвласників з урахуванням розташування житлових приміщень та надвірних споруд, вказуючи, що їм належить по 1\\3 частці вказаного житлового будинку. В житловому будинку літ. "А" вони займають квартиру №3 приміщення 3-3,3-4,3-5,3-6,3-7, кв.2 приміщення 2-2,2-3,2-4,111, з надвірних споруд 1\\2 частина льоху літ. "Г", побудовані сарай та вбиральня. При цьому зазначили, що їх співвласниця [PERSON] займає квартиру № 1, приміщення І, 1-3,1-4,1-5, тамбур, квартиру №4 приміщення УІ,УІІ, 4-3,4-4, з надвірних споруд 1\\2 частка льоху літ. "Г", сараї Е,Ж,И,З, вбиральня. Між ними, співвласниками по домоволодінню виникають суперечки з приводу користування земельною ділянкою та надвірними спорудами. [PERSON] в свою чергу звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вказуючи, що власниками житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] є: [PERSON] 1\\3 частка, [PERSON] 1\\3 частка, [PERSON] 1\\12 частка, [PERSON] 1\\12 частка, [PERSON] 1\\12 частка, [PERSON] 1\\12 частка. У 1997 р. рішенням Ленінського районного суду м. Харкова за позовом [PERSON] до попередніх співвласників був встановлений порядок користування земельною ділянкою. У 2013р. помер один із співвласників будинку, який був її чоловіком. Як тільки помер її чоловік співвласники будинку почали чинити їй перешкоди у користуванні своєю власністю. Враховуючи викладене вона змушена звернутися до суду із позовом та просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, та зобов'язати відповідачів привести земельну ділянку в стан до порушення прав, який існував з 1997р., визначити порядок користування земельною ділянкою та стягнути з відповідачів на ї користь 4000 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивачів та позивачі по первісному позову уточнили позовні вимоги підтримали їх та прохали задовольнити, з підстав викладених у позові та просили визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно до ідеальних часток співвласників з урахуванням розташування житлових приміщень та надвірних споруд. У задоволенні позовних вимог [PERSON] просили відмовити вказуючи на те, що на даний час змінилося коло співвласників у домоволодінні, а тому необхідно визначити новий порядок користування земельною ділянкою. Представник відповідача та відповідачка по первісному позову в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісних позовних вимог, просили відмовити у їх задоволенні посилаючись на те, що у 1997р. рішенням Ленінського районного суду м. Харкова вже було визначено порядок користування земельною ділянкою, а тому необхідно визначити порядок користування земельною ділянкою по фактичному користуванню. Свій позов підтримала та просила його задовольнити. Представник 3-ї особи [PERSON] міської рада в судові засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи в суді був повідомлений своєчасно та належним чином про що свідчать матеріали справи (а.с.6,29,37,46,84,98,107,120). Дослідивши матеріали цивільних справ які були об'єднані в одне провадження, вивчивши докази справ, заслухавши пояснення представника позивача, позивачів, представника відповідача, експерта суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 31.01.2014р. у задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовлено. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11.11.2014р. рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 31.01.2014р. скасовано та ухвалене нове рішення, яким позовні вимоги [PERSON], [PERSON] задоволено. Встановлено порядок користування земельною ділянкою житлового будинку [ADDRESS] згідно варіанту №1 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 08.10.2014р. № 4406. Ухвалою колегії суддів палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.02.2015р. касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 31.01.2014р. та рішення апеляційного суду Харківської області від 11.11.2014р. скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з тих, підстав, що судами не було виконано вимоги процесуального права щодо повного та всебічного з'ясування обставин справи, щодо встановлення, хто є спадкоємцем померлого [PERSON] не перевірено спадкової справи, не встановлено перевірено обставин справи та доводів відповідача і не вирішено питання про залучення до участі у справі спадкоємців. Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.01.2014р. № 16102847 власниками житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] є: - [PERSON] (1\\3 частки на підставі договору купівлі-продажу від 07.03.1995р., номер 3-1389, що зареєстрований в Харківському БТІ 29.03.1995р. за № 1808); - [PERSON] (1\\3 частки на підставі договору купівлі-продажу, № 1-2993, 27.10.1999р.); - [PERSON] (1\\12 частки на підставі договору купівлі-продажу, № 1-686, 24.05.2000р.); - [PERSON] (1\\12 частки на підставі договору купівлі-продажу, № 1107, 22.05.2007р.); - [PERSON] (1\\12 частки на підставі договору купівлі-продажу, № 1-686, 24.05.2000р.); - [PERSON] (1\\12 частки на підставі договору купівлі-продажу, № 1107, 22.05.2007р.). Згідно свідоцтва про смерть, вбачається, що [INFO] [PERSON], помер (а.с92т.1). Згідно наданої на запит суду інформації по спадковій справі від 09.09.2015р. № 02-14\\1674 [PERSON] нотаріальна контора повідомила, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] було заведено спадкову справу № 619\\2012. 19.12.2012р. по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1253 було зареєстровано заяву від імені: дружини померлого [PERSON] про прийняття спадщини, також останньою було вказано в заяві, що у померлого є діти: [PERSON] та [PERSON], які спадщину прийняли, так як на цей час були малолітніми. 01.03.2013р. по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 184 було зареєстровано заяву від імені батька померлого [PERSON] про відмову від спадщини. 01.03.2013р. по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 183 було зареєстровано заяву від імені матері померлого про відмову від спадщини. Інших заяв не надходило. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відповідно п.21 Постанови Пленуми Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" вказано - порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Згідно висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи № 9504 від 27.01.2016р., яка була призначена ухвалою суду від 22.09.2015 р. встановити, чи відповідає фактичний порядок користування земельною ділянкою, що склався між співвласниками, порядку користування земельною ділянкою визначеному рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19.03.2997р. не надається можливим, в зв'язку з відсутністю меж фактичного користування між землекористувачами земельної ділянки, які б були закріплені в натурі твердими межовими знаками та відсутністю на плані порядку користування земельною ділянкою до рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19.03.1997р. частково лінійних розмірів. Згідно квартальної зйомки затвердженої рішенням РВК Ленінського району № 1146 від 03.05.1956р. земельна ділянка складала 798 кв.м. Згідно даним технічного паспорту станом на 23.04.2015р. площа земельної ділянки становить 812 кв.м., Тобто, площа земельної ділянки станом на 23.04.2015р. збільшилась. Відповідно до часток співвласників у праві власності на будинок, припадає у користування земельна ділянка: на 1\\3 частини площею 271 кв.м. (812*1\\3) та на 1\\6 частини площею 135 кв.м. (812*1\\6). Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19.03.1997р. співвласникам виділені у користування земельні ділянки, що не відповідають ідеальним часткам співвласникам, а саме: [PERSON] на 1\\3 частину виділена земельна ділянка площею 209 кв.м. та ділянка загального користування площею 43кв.м. (129*1\\3) загальною площею 252 кв.м. (209+43), що на 19 кв.м. менше чим припадає; [PERSON] на 1\\3 частину виділена земельна ділянка площею 171 кв.м. та ділянка загального користування площею 43 кв.м. (129*1\\3) загальною площею 214 кв.м. (171+43), що на 57 кв.м. менше чим припадає; [PERSON] на 1\\6 частину виділена земельна ділянка площею 161 кв.м. та ділянка загального користування площею 43 кв.м. (129*1\\3) загальною площею 182,5 кв.м. (161+21,5), що на 47,5 кв.м. більше чим припадає; [PERSON] на 1\\6 частину виділена земельна ділянка площею 128кв.м. та ділянка загального користування площею 43кв.м. (129*1\\3) загальною площею 149,5кв.м.(128+21,5), що на 14,5кв.м. більше чим припадає. За встановлених обставин суд вважає, що рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19.03.1997р. про порядок користування земельною ділянкою, не є перешкодою для задоволення позову. У дослідницькій частині висновку експертизи запропоновано варіанти поділу земельною ділянкою для двох співвласників з максимальною ізоляцією тобто, ділянку загального користування меншою площею (вздовж зовнішніх стін прибудов літ. "А2-1" літ. "а2" ділянка загального користування не потрібна). Також, у даних варіантах передбачено проїзд співвласнику відповідно до вимог п.5.2 ДБН В.2.3-15:2007 "Автостоянки и гаражи для легкових автомобилей. Сооружение транспорта". З огляду на конфігурацію земельної ділянки, місце розташування житлового будинку, надвірних будівель, на розсуд суду запропоновано три варіанти порядку користування земельною ділянкою з урахуванням ідеальних часток співвласників та фактичного користування. Інших варіантів визначення порядку користування земельною ділянкою сторонами суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно першого варіанту висновку експертизи є законним та обґрунтованим, а сам порядок таким, що буде максимально враховувати інтереси співвласників домоволодіння. За варіантом №1 частина земельної ділянки площею 15,0кв.м. та 51,0 кв.м. залишається в загальному користуванні співвласників. Першому співвласнику на 1\\3 частини виділяється земельна ділянка площею 271кв.м. Так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 249 кв.м. (271-51*1\\3-15*1\\3), у тому числі під забудовами. Другому співвласнику на 2\\3 частини виділяється в користування земельна ділянка площею 541 кв.м. Так, як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 497 кв.м. (541-51*2\\3-15*2\\3), у тому числі під будівлями. При даному варіанті необхідно першому співвласнику побудувати погріб. Границя розподілу земельної ділянки поділяє земельну ділянку на ділянки: - від лінії забудови по [ADDRESS], розділивши огорожу на відрізки з розмірами3,40 м. і 3,0 м. далі по прямій лінії довжиною 5,05 м. 9,22м. та 1,0м. потім повернув наліво по прямій лінії 2,78м., далі повернув направо по прямій лінії довжиною 11,89м. до границі земельної ділянки, розділивши огорожу на дві ділянки з розмірами 14,40 м. і 6,87м.(схему див.додаток №1). Відповідно до положень ст. ст. 11 ЦПК України ані [PERSON] ані її представник не надали суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо спричиненої моральної шкоди, а тому вони задоволенню не підлягають. Крім цього, враховуючи висновок експерта щодо визначення порядку користування земельною ділянкою визначеному рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 19.03.2997р. не надається можливим, в зв'язку з відсутністю меж фактичного користування між землекористувачами земельної ділянки, які б були закріплені в натурі твердими межовими знаками та відсутністю на плані порядку користування земельною ділянкою до рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 19.03.1997р. частково лінійних розмірів, а тому вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved