Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 17 червня 2015 року звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, стягнення грошових коштів. В своїй позовній заяві посилалася на те, що [INFO] помер [PERSON], спадкоємцем майна якого за заповітом вона є. Вказувала, що зверталася до суду з вимогами про визнання за нею права власності на 33/100 будинку в порядку спадкування після померлого, але в позові було відмовлено у зв'язку з відсутністю обґрунтованої постанови нотаріуса. Посилаючись на наявність нових обставин, в поданій до суду позовній заяві просила суд визнати за нею право власності в порядку спадкування після [PERSON] на 33/100 частини житлового будинку в [ADDRESS], яка складається з відповідних приміщень. Також просила суд зобов'язати відповідачів відшкодувати вартість добудови. 14 серпня 2015 року позивачем [PERSON] уточнено вимоги, визначила вартість добудови, яку просить стягнути з відповідачів, в розмірі 27222 грн. В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в поданих до суду заявах. Відповідач [PERSON] та представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечували. Представник виконавчого комітету Київської районної в м. Полтави ради жодних заперечень щодо позовних вимог [PERSON] не мав, але вважає, що виконавчий комітет не є належним відповідачем у справі. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, дослідивши зібрані в справі докази, матеріали цивільної справи Київського районного суду м. Полтави № 552/532/15ц, 1609/2462/12, , приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Померлий [PERSON] за життя 05 січня 2010 року склав заповіт, за яким все належне йому майно заповів повністю [PERSON]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлого за заповітом. Також встановлено, що після померлого [INFO] приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу 19 січня 2012 року відкрита спадкова справа, позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено судом, відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 червня 2011 року в справі № 2-94/11, яке вступило в законну силу, визнано право власності на самочинно збудоване нерухоме майно: сіни 2 площею 2,2 кв.м, сіни 4 площею 4,1 кв.м, кухню 3-1 площею 10,6 кв.м, кімнату 3-2 площею 9,1 кв.м, сіни-кухню 3 площею 3,6 кв.м за адресою: [ADDRESS] за померлою [PERSON]. В порядку спадкування після померлої [PERSON] виділено [PERSON] згідно висновку №28-11 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 18.03.2011 року, варіант №2 (на плані зафарбовано в зелений колір) в житловому будинку літера "А-1" приміщення квартири №3 за адресою: [ADDRESS]: в добудові літера "А1-1": кухня 3-1 площею 10,6 кв.м, кімната 3-2 площею 9,1 кв.м, загальною площею 19,7 кв.м (10,6+9,1) на суму 9278 грн. (470,99х19,7); в добудові літера "а1"сіни 4 площею 4,1 кв.м на суму 1755 грн. (428,09х4,1); ідеальна частка складає 33/100 частин. По іншим будівлям сарай літера "Б" 2654 грн.; погріб літера "б" 1523 грн.; колодязь № 2 1904 грн. 1/3 частина огорожі №1 573 грн. (1718х1/3); 1/3 частина замощення №4 798 грн. (2394х1/3). Також зазначеним рішенням суду зобов'язано [PERSON] та [PERSON] здійснити наступні переобладнання: улаштувати дверний отвір із кімнати 2-1 площею 7,4 кв.м в кімнату 3-3 площею 20,6 кв.м.; закласти дверний отвір із кімнати 3-2 площею 9,1 кв.м в кімнату 3-3 площею 20,6 кв.м.; закласти віконний отвір в кімнаті 3-3 площею 20,6 кв.м.; побудувати добудову та об'єднати її з кімнатою 3-2 площею 9,1 кв.м, в якій улаштувати житлову кімнату площею не менше 15,0 кв.м.; кімнату 2-1 площею 7,4 кв.м переобладнати в кухню; розібрати перегородку між кімнатами 1-3 площею 11,6 кв.м та кімнатою 1-4 площею 8,8 кв.м. За нормами ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Як встановлено судом, спірне домоволодіння по [ADDRESS] має самовільні споруди, в тому числі приміщення, щодо яких позивачем порушено питання про визнання на них права власності в порядку спадкування після померлого [PERSON] Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 7 лютого 2014 року N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснив, що до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Одночасно Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об'єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку. Встановивши дані обставини, враховуючи, що за померлим [PERSON] право власності на спірне нерухоме майно у встановленому законом порядку зареєстроване не було, чинним законодавством не передбачено можливість визнання права власності на таке майно в судовому порядку за спадкоємцем померлого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на 33/100 частки житлового будинку по [ADDRESS] є безпідставними та не підлягають задоволенню. Наявність судового рішення від 15 червня 2011 року по справі № 2-94/11, яке вступило в законну силу, та яким було визнано право власності на самовільні споруди, не позбавляло співвласників домоволодіння обов'язку зареєструвати у встановленому законом порядку право власності на нього. Постанова приватного нотаріуса про відмову позивачу [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом не слугує правовою підставою для задоволення позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, яке не є зареєстрованим у встановленому законом порядку. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування їй витрат на проведення добудови в розмірі 27222 грн., суд виходить з наступного. Станом на час звернення до суду з відповідними вимогами позивач [PERSON] не є співвласником домоволодіння по [ADDRESS]. Дії відповідачів [PERSON] та [PERSON], як співвласників домоволодіння по [ADDRESS] щодо проведення прибудови чи не вчинення відповідних дій на виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 15 червня 2011 року, жодним чином не порушують права та/чи охоронювані законом інтереси [PERSON] При цьому між позивачем [PERSON] та відповідачами [PERSON] та [PERSON] не виникали жодні зобов'язальні правовідношення, тому правові підстави для покладення на відповідачів зобов'язання відшкодувати позивачу вартість таких робіт відсутні. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в цій частині позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. При вирішенні позовних вимог [PERSON] до виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради судом також встановлено, що виконавчий комітет жодним чином прав позивача не порушував, тому вимоги до нього є повністю безпідставними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають їй відшкодуванню. Разом з тим, в поданій до суду позовній заяві позивачем [PERSON] одночасно заявлено дві вимоги майнового характеру - про визнання права власності на нерухоме майно та відшкодування витрат в сумі 27222 грн. При зверненні до суду позивачем всього сплачено судовий збір в розмірі 1415,60 грн., враховуючи вартість спірного нерухомого майна. Судовий збір в частині вимог про відшкодування витрат в розмірі 27222 грн. сплачено не було. За таких обставин, у зв'язку з відмовою позивачу в задоволенні даних вимог, з позивача [PERSON] на користь держави слід додатково стягнути судовий збір в розмірі 272,22 грн.

Outcome: approved