Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]\~сільської ради\~Піщанського району\~Вінницької області\~про поновлення\~ терміну\~звернення до\~суду з\~питання прийняття\~спадщини та\~визнання права\~власності на\~майно,\~в якому\~з урахуванням\~збільшення позовних\~вимог просить\~суд визнати\~факт її\~спільного проживання\~ однією\~сім'єю\~з [PERSON],\~який помер\~14\~лютого 2007\~року,\~з 2001\~року по\~день його\~смерті та\~визнати за нею право власності на земельну частку (пай), загальною площею 1,9 га в умовних кадастрових гектарах, в КСП "Колос" с. Болган Піщанського району Вінницької області, загальною вартістю 76212,50 гривень, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0338563, виданого Піщанською районною державною адміністрацією 25 жовтня 1996 року на підставі рішення №233. Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0338563, виданий на ім'я [PERSON] втрачено та він вважається недійсним про що зроблено оголошення в газеті "Піщанські вісті". Також позивач просить поновити пропущений строк для звернення до суду з питання прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що являється спадкоємцем четвертої черги за законом на майно померлого [PERSON], оскільки проживала з ним більше п'яти років до відкриття спадщини.. Інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні [PERSON]., відповідно до ст. 1241 ЦК України, не має, оскільки він був одиноким, був її далеким родичем, інших родичів не мав. Коли [PERSON] захворів вона забрала його проживати до себе та вони проживали однією сім'єю, разом вели спільне господарство, мали спільні доходи та витрати, вона провела поховання [PERSON] та поминальні обряди, а після його смерті доглядала за його майном і фактично вступила у володіння ним. При зверненні позивача до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено, через пропуск нею шестимісячного строку для прийняття спадщини, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та документів, що підтверджують родинні зв'язки із спадкодавцем. А тому, здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна вона може лише в судовому порядку. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в підготовче засідання не з'явилися, проте від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі та про підтримання позовних вимог. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області в підготовче засідання не зявився, проте на адресу суду від нього надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача та про визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Відповідно до ч.1. ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ч. 1 ст. 64 ЦПК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обовязки. Відповідно до ч. 4\~ ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до абз.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що 14 лютого 2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 054563. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельна частка (пай), загальною площею 1,9 га в умовних кадастрових гектарах, в КСП "Колос" с. Болган Піщанського району Вінницької області, загальною вартістю 76212,50 гривень, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0338563, виданого Піщанською районною державною адміністрацією 25 жовтня 1996 року на підставі рішення №233. Оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0338563, виданий на ім'я [PERSON] втрачено та він вважається недійсним про що зроблено оголошення в газеті "Піщанські вісті". Відповідно до довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області № 310 від 02 липня 2018 року, [PERSON] з 2001 року дійсно здійснювала догляд, проводила похорони та поминальні обряди [PERSON], який помер 14 лютого 2007 року у віці 84 роки. Згідно довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області № 510 від 23 серпня 2016 року, [PERSON] до дня смерті 14 лютого 2007 року, проживав [INFO]. Як роз'яснено у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року, №7 «Про судову практику у справах про спадкування», «при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо». Таким чином, системний аналіз вищезазначених норм матеріального права та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України свідчить про те, що центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є наявність взаємних прав та обов'язків, а також систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім'ї. Відповідно до статті 1264 Цивільного Кодексу України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач являється спадкоємцем четвертої черги спадкоємців за законом на майно померлого [PERSON], оскільки проживала разом з ним більше п'яти років до дня відкриття спадщини. Спадкоємців, які мають право на обовязкову частку в спадковому майні, відповідно до ст. 1241 ЦК України, не має. Позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про визнання права власності, однак його можливо поновити як пропущений з поважної причини. При зверненні позивача нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй було відмовлено, через пропуск нею шестимісячного строку для прийняття спадщини, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно та документів, що підтверджують родинні зв'язки із спадкодавцем. Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Також у вказаній постанові зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. А тому, здійснити своє право на спадкування вищезазначеного майна позивач може лише в судовому порядку. Зазначене підтверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-АМ № 054563 (а.с.4), довідкою Віддлу у Піщанському районі міжрайонного управління у Крижопільському та Піщанському районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 26 липня 2018 року № 0-2-0.192-474/185-18 (а.с.5), копією оголошення в газеті "Піщанські вісті" (а.с.6), довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області № 310 від 02 липня 2018 року (а.с.7), довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області № 510 від 23 серпня 2016 року (а.с.8), довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Піщанського району Вінницької області № 84 від 12 березня 2007 року (а.с.9), роз'ясненням нотаріуса (а.с.10), ордером (а.с. 11). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті ( ст. 1218 ЦК України). Як передбачено статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у зв'язку з\~визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав, оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі наведеного та

Outcome: approved