Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. 6 листопада 2019 р. Яготинським районним судом ухвалено заочне рішення, позов [PERSON] задоволено та стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 14 серпня 2019 року і до досягнення донькою повноліття, та аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи із 14 серпня 2019 року, на час навчання, або в разі досягнення особою, на користь котрої стягуються аліменти, двадцяти трьох років. [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, та ухвалою Яготинського районного суду від 12 лютого 2020 р. заочне рішення Яготинського районного суду від 6 листопада 2019 р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було скасоване та справа призначена до розгляду в судовому засіданні. В судове засідання сторони не з"явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до вимог ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В силу ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пункт 1 ст. 3 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні установлено, що позивачка від шлюбу з відповідачеммає повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітнію доньку [PERSON] , [INFO] , (копії свідоцтв про народження, а.с. 6-7). Заочним рішенням Яготинського районного суду від 26 листопада 2015 року шлюб між сторонами розірвано, (а.с. 13). Діти проживають з матір`ю та перебувають на її утриманні, (довідки про склад сім`ї, а.с. 9-10). [PERSON] із 14.08.2018 р. навчався у "Київському фаховому коледжі туризму та готельного господарства" на контрактній основі та загальна вартість навчання склала 25 640 грн., (договір № 04 від 20.08.2018 р., а.с. 8, квитанції від 22.08.18р. та від 05.02.19р., а.с.12). Позивачка також сплачувала кошти за проживання сина у гуртожитку, (квитанція, а.с.11), витрачала кошти на оплату проїзду на навчального закладу сина, на придбання продуктів харчування, одягу. 30 червня 2020 р. [PERSON] відрахований з навчального закладу у зв"язку із закінченням навчання та отримав диплом молодшого спеціаліста за спеціальністю "Готельно-ресторанна справа" спеціалізація "ресторанне обслуговування" і здобув кваліфікацію -адміністратор (господар) залу, (довідка, а.с.136). Відповідач в обгрунтування своїх заперечень посилається на зміну протягом останніх двох років його матеріального та сімейного стану та в підтвердження своїх доводів надає копію свідоцтва про своє народження, довідку про реєстрацію його, як безробітного, копію військового квитка, (згідно з яким він визнаний непридатним до військової служби, в зв"язку із поганим станом здоров"я), медичну карту амбулаторного хворого та епікризу, направлення на стаціонар, виписки із медичної карти стаціонарного хворого-його матері [PERSON] , витягу з історії хвороби його батька- [PERSON] , акт обстеження, копії свідоцтв про народження дітей своєї співмешканки [PERSON] , витяг з акту огляду МСЕК та копію посвідчення учасника ліквідації на ЧАЕС [PERSON] , згідно котрих вона є інвалідом 3 групи та особою, постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи, епікриз [PERSON] , (а.с. 44-60). Відповідач зазначає, що має батьків, на лікування яких він витрачав кошти. При цьому, належними доказами ці обставивни не підтверджені. Так, відповідач не надав суду доказів про розмір пенсії його батьків, про отримання ними інших доходів, не зазначив, чи мають його батьки інших дітей, які можуть надати їм допомогу. Приєднуючи до заяви чеки про придбання ліків, [PERSON] не надає доказів стосовно призначення таких ліків та доказів відносно осіб, яким призначалося лікування. Надані відповідачем медичну карту амбулаторного хворого, епікриз та направлення на стаціонар з діагнозом: артеріальна гіпертонія 1 ст. не можна розцінювати як підтвердження непрацездатності [PERSON] . Посилаючись на ті обставини, що відповідач утримує співмешканку та її дітей від іншого шлюбу, відповідач не спростовує можливого отримання дітьми [PERSON] аліментів від свого батька, отримання його співмешканкою пенсії по інвалідності. З матеріалів виконавчого провадження (а.с. 171-173, 176) вбачається, що [PERSON] працював в ТОВ "Укрстарч" та отримував доходи. Ураховуючи вищевикладені обставини, суд знаходить безпідставними посилання відповідача на неможливість сплачувати аліменти на утримання дітей. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 СК України, а також вимоги ст. 182 СК України, те, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, а також з врахуванням стягнень по сплаті аліментів на підставі скасованого заочного рішення Яготинського районного суду від 6 листопада 2019 року, суд вважає, що з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 14 серпня 2019 року і до досягнення донькою повноліття, та аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи із 14 серпня 2019 року, на час навчання, до 30 червня 2020 року. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial