Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

15 лютого 2019 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача в якому просить виділити в натурі 75/100 часток із домоволодіння по [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок літ. "Б-1" загальною площею 59,2 кв. м, житловою 25,4 кв. м; літню кухню літ. "Г", сарай літ. "Л", сарай літ. "П", сарай літ ."Р", сарай літ. "С", навіс літ. "О", навіс літ. "Ю", вбиральню літ "Т", душ літ. "Щ", що знаходиться за адресою м. миколаїв, вул. Новоодеська, 42/1. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач надав суду заяву, що проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] є власником 75/100 часток домоволодіння з господарськими і побутовим спорудами та будівлями по [ADDRESS] на підставі Договору дарування від 27.12.2017 року, зареєстрованого в державному реєстрі прав на нерухоме майно. Співвласниками даного домоволодіння станом на 30.12.2012 року були: [PERSON] - 65/100 часток на підставі свідоцтва про право власності від 23.02.1967 року, [PERSON] - 12/100 часток на підставі Договору купівлі-продажу від 21.03.1967 року та [PERSON] . - 23/100 часток на підставі Договору дарування від 23.01.1968 року. В 2005 році за [PERSON] на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 20.09.2005 року було визнано право власності на переобладнане нерухоме майно, в зв`язку з чим частки співвласників відповідно до довідки КП «Миколаївське МБТІ» від 15.12.2010 року змінилися і відповідно до рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19.02.2014 року становили [PERSON] (спадкоємець за законом після смерті [PERSON] ) - 75/100 часток, [PERSON] - 9/100 часток та [PERSON] - 16/100 часток. Співвласники [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] , єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину відповідно до ст. 549 ЦК УРСР та ст. 1268 ЦК України, але не отримав свідоцтва про право на спадщину за законом є відповідач. З моменту набуття позивачем [PERSON] за договором дарування від [PERSON] права власності на частку у домоволодінні з відповідачем виник і склався певний порядок користування домоволодінням зі спорудами. Порядок користування земельною ділянкою по [ADDRESS] для співвласника [PERSON] було визначено та затверджено відповідно до рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.11.2012 року. Рішенням виконкому Миколаївської міської ради № 408 від 11.05.2018 року 75/100 часкам домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами, що належить позивачу по [ADDRESS] та складаються з житлового будинку літ. «Б-1» загальною площею 59,2 кв.м., господарським будівлям та спорудам за літерами «бпд», «Г», «О», «Л», «П», «Р», «С», «Т», «Ю» надано нову поштову адресу: [ADDRESS] . 14.06.2018 року на замовлення позивача КП «Миколаївське МБТІ» виготовило новий технічний паспорт на об`єкт нерухомості по [ADDRESS] та видало відповідну довідку. Позивач звернувся до реєстраційної служи ДНАП ММР, але йому було надано консультацію, що в зв`язку з тим, що об`єкту нерухомості надано нову адресу, необхідно надати й рішення суду про виділ частки та припинення права спільної часткової власності для можливості здійснення державної реєстрації в реєстрі прав власності. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №1/2 від 08.02.2019 р., яка складена 15.02.2019 р. в порядку ст. 106 ЦПК України встановлено, що провести виділ 75/100 частини житлового будинку з господарськими будовами і спорудами по [ADDRESS] на самостійно ізольовано квартиру, враховуючи планування, об`ємно-планувальні характеристики житлового будинку, інженерні комунікації, згідно ідеальної частки співвласника та наближених до ідеальних часток співвласника, у складі житлових і допоміжних приміщень, регламентованих вимогами [PERSON] 2.2-15-2005 "Будівлі і споруди. Житлові будинки. Основні положення" - технічно не можливо. Також, відповідно до наказу Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 08.02.2006, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.02.2006, №201/12075 - "...На житлові будинки, запроектовані, побудовані (реконструйовані) відповідно до СНіП 2.08.01-89, вимоги [PERSON] 2.2-15-2005 не поширюються ..." - досліджувані будинки 1917 років побудови. Таким чином, експертом розглядається можливий виділ частки домоволодіння по [ADDRESS] з відхиленням від ідеальних часток згідно вимог СНіП 2.08.01-09 "Житлові будівлі", затверджених Рішенням Держбуду СРСР № 78 від 16.05.89 р. Враховуючи фактичні архітектурно-планувальні особливості житлового будинку, провести його розподіл між співвласниками в частках та виділити кожному співвласнику приближену до ідеально належній площі технічно можливо. Розрахунок часток співвласників виконується згідно з додатком № 3 до "Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна". Виходячи із загальної узаконеної існуючої площі будинків - 99,80 кв. м (за даними технічного паспорта МБТІ на житловий будинок від 01.04.2014 р.), при розробці варіантів виділу, в облік була прийнята частка співвласника, тобто 75/100 частини, на розгляд суду пропонується одгин варіант виділу в натурі частки житлового будинку з надвірними господарськими спорудами співвласників, згідно порядку, що склався. Перший варіант: по приближеному до ідеальної частки співвласника [PERSON] У користування співвласника [PERSON] пропонується виділити: літ. "Б-1" - 1-поверховий житловий будинок - 1917 р. побудови, у складі приміщень: 2-1 котельна пл. 7,9 кв. м.; 2-2-коридор пл. 6,8 кв. м; 2-3 - кухня-їдальня пл. 19,1 кв. м.; 2-4-житлова пл. 8,8 кв. м.; 2-5-житлова пл. 7,7 кв. м.; 2-6-житлова пл. 8,9 кв. м. Разом по житловому будинку літ. "Б-1" пл. 59,2 кв. м. - 61319 грн. Надвірні узаконені господарські будови: літ. "Г"-літня кухня-1975 р.-пл. 29,9 кв. м. - 21174 грн; літ. "Г"- сарай 1975 р. -пл. 10,1 кв. м.-2135 грн; літ. "О"-навіс- 2000р. - пл. 3,0 кв. м.-1261 грн; літ. "П"-сарай-1982 р. -пл. 2,9 кв. м.-413 грн; літ "Р"-сарай-1982 р. -пл. 4,4 кв. м.-863 грн; літ. "С"-сарай-1989 р. - пл. 7,8 кв. м. -4145 грн; літ. "Т" - вбиральня - 1989 р. - пл. 2,5 кв. м. - 1921 грн; літ. "Ю" - навіс - 1989 р. - пл. 1,5 кв. м. - 321 грн; літ. "Щ" - душ - 2017 р. - пл. 1,2 кв. м. - 1037 грн. Всього інвент. вартістю - 94589 грн. Реальна частка складає - 67/100 (94589:141266 буд), що на 9/100 частки менше, від частки, що ідеально належить - 75/100 частини. В даний час в користуванні співвласника знаходиться ізольований житловий будинок літ. "Б-1", при цьому які не будь роботи по переобладнанню не потрібні. Відповідно до ст. 116 Земельного Кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. У відповідності до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ч. 1 цього Кодексу передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі. Частиною 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України). Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183). Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Так, відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. Враховуючи, що фактично позивач та відповідач дійшли згоди про виділ частки одного з них в натурі і такий виділ не порушує їх прав, наближений до ідеальної частки у житловому будинку і жодна сторін не заявляє про компенсацію відхилення від ідеальних часток, суд приходить до висновку, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. За такого, суд приходить до висновку, що можливо провести виділ в натурі частки домоволодіння по першому варіанту висновку судової експертизи, як такому, що не суперечить діючим будівельним, протипожежним і санітарним нормам та правилам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved