Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

В грудні 2018 року УПСЗН виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області звернулося до суду з позовом, в якому зазначило, що [PERSON] зверталася до управління соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області 10.10.2014 року з заявою про призначення їй тимчасової державної допомоги на дітей одиноким матерям. Після чого, [PERSON] була призначена допомога на дитину одинокій матері на період з 01.11.2014 року по 31.01.2021 року. Заявник звертався 24.11.2014 року за допомогою малозабезпеченим сім'ям та їй була призначена така допомога на період з 01.11.2014 року по 30.04.2015 року згідно з Законом України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям». Відповідач також зверталась 05.05.2015, 03.11.2015, 04.05.2016, 01.11.2016, 04.05.2017 та їй була призначена допомога з 01.05.2015 по 31.10.2015, з 01.11.2015 по 30.04.2016, 01.05.2016 по 31.10.2016. з 01.11.2016 по 30.04.2017. з 01.05.2017 по 31.10.2017. В цілях повернення бюджетних коштів відповідачу було направлено повідомлення з сумою боргу та строками повернення, але до теперішнього часу відповідачем борг не повернуто.. Представник позивача Мельникова Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснила, що відповідач незаконно отримала грошову допомогу. Відповідачу направлялось повідомлення про суму боргу та строки його повернення однак до теперішнього часу борг не повернуто, а тому позивач змушений звернутись до суду. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що особа, яка записана в свідоцтві про народження батьком її дитини жодним чином не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, а тому вона вважає себе матір'ю одиначкою. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов законним та обґрунтованим, та підлягаючим задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з копії заяви, до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради з заявою про призначенння допомоги на дітей одиноким матерям 10.10.2014 року звернулася [PERSON], надавши необхідні документи. Згідно з Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми». Законом України про Державний бюджет на відповідний рік. Відповідачу була призначена допомога на дітей одиноким матерям з 01.11.2014рок по 31.01.2021року. З'ясовано, що [PERSON] зверталася до управління кожні півроку та їй була призначена допомога в періоди з 05.05.2015року, 03.11.2015року, 04.05.2016року, 01.11.2016року, 04.05.2017 року та їй була призначена допомога з 01.05.2015 року по 31.10.2015року, з 01.11.2015 року по 30.04.2016 року, з 01.05.2016 року по 31.10.2016року, з 01.11.2016 року по 30.04.2017року, з 01.05.2017 по 31.10.2017року. Згідно листа-відповіді №4566/17.9-04-42 від 20.12.2017 року відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м Бердянську про внесення 08.06.2007р. до актового запису відомостей про батька дитини на підставі спільної заяви матері і батька від 08.06.2007р. (вх від 20.12.2017), тобто саме 20.12.2017року позивач дізнався про факт визнання батьківства, що дає управлінню право на пред'явлення позову. Відповідно до п. 33 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 р № 1751, відповідно до статті 18-1 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" , право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Відповідно до п.46 Порядку, особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов'язані у десятиденний термін повідомити про це органи праці та соціального захисту населення. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім'ї та її середньомісячним сукупним доходом. Згідно ст. 3 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", п.6 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2003р №250 (зі змінами) для призначення допомоги подається декларація про доходи та майно осіб, які входять до складу сім'ї. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям", середньомісячний сукупний доход сім'ї - обчислений у середньому на місяць доход усіх членів сім'ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги. При перевірці в вересні 2018 року з'ясовано, шо [PERSON] було припинено реєстрацію в Центрі зайнятості як безробітної особи з 01.09.2017року, але при зверненні за призначенням допомоги відповідач не вказала в декларації, що отримує дохід. В результаті подання документів з недостовірними відомостями відповідач незаконно отримала державну допомогу малозабезпеченим сім'ям 43533.77грн. в період з 01.11.2014 року по 30.04.2017 року, з 01.12.2017 року по 31.12.2017 року допомогу одиноким матерям в сумі 16725,43 грн. з 01.11.2014 року по 31.03.2017 року. В цілях досудового врегулювання спору та повернення бюджетних коштів відповідачу було направлено повідомлення вих. №1004 від 19.01.2018 року про суму боргу та строки повернення, але на даний час сума залишилась непогашеною. Згідно п. 49 Порядку, особи, яким виплачується державна допомога сім'ям з дітьми, зобов'язані повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату державної допомоги. Відповідно до ст. 22 Закону України "Про державну допомогу сім'ям з дітьми", п.49 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. №1751 "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми» надмірно виплачені кошти стягуються згідно із законом. Відповідно до п.28 Порядку, якщо сім'єю приховано або навмисно подано недостовірні да її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, надміру виплачені кошти стягуються в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З огляду на те, що з боку відповідача наявна недобросовісність набуття грошової допомоги, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути незаконно отриману суму допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 16725,43 грн. та суму надміру виплаченої допомоги малозабезпеченим сім'ям у розмірі 43533,77 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно також стягнути судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762 грн.

Outcome: approved