Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала з [PERSON] у шлюбі, який в подальшому розірвано. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 18.02.2009 у справі №2-1734/09 з відповідача на утримання дочки стягнуто аліменти в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 22.07.2008 і до її повноліття. З моменту призначення аліментів змінилися наведені обставини. Крім спільної з відповідачем дитини вона також має на утриманні малолітнього сина від другого шлюбу - [PERSON], [INFO]. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.05.2017 у справі № 310/1247/17 розірвано шлюб між [PERSON], зареєстрований 10.06.2011 відділом РАЦС по м. Бердянську Бердянського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №213, у зв'язку з чим на даний час значно погіршився її матеріальний стан. Її заробітної плати та аліментів, стягуваних з відповідача згідно з рішенням Бердянського міськрайонного суду від 18.02.2009, не вистачає для належного забезпечення потреб дитини, якій виповнилось 11 років. Розмір аліментів, що стягуються з відповідача, є меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач іншим особам аліменти не сплачує, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, непрацездатних батьків, інших неповнолітніх дітей він не має, офіційно не працює. Тому наявні підстави для зміни розміру аліментів шляхом їх збільшення з 200 грн. щомісячно до 1200 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Просить: збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 18.02.2009 з 200 грн. щомісячно до 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (а.с.1). Позивачка [PERSON] в судовому засіданні дала пояснення, аналогічні викладеним у позові, також пояснила, що у теперішній час у неї змінилося матеріальне та сімейне становище, їй тепер потрібно утримувати двох неповнолітніх дітей; у неї дохід зменшився, зараз вона отримує заробітну плату в розмірі мінімальної заробітної плати приблизно 3500 грн., з якої ще сплачує податки, а раніше вона була підприємцем і отримувала дохід щомісячно більше 5000 грн. Крім того, рішення про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] було постановлено 18.02.2009, тоді розмір прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати був значно менший і розмір стягнутий аліментів 200 грн. був йому співмірним; у теперішній час розмір прожиткового мінімуму для дітей значно збільшився, розмір аліментів 200 грн. не відповідає потребам дитини. Дочка стала старше, вона потребує значно більші витрати на своє утримання: харчування, одяг, навчання у школі, проїзд до школи і назад тощо. Просила позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову, оскільки він не працює, дочка [PERSON] на канікулах живе у нього, його батьки їй надають допомогу. Він з листопада 2010 року перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON], має на утриманні двох доньок: доньку [PERSON], [INFO], і їх спільну доньку [PERSON], [INFO]; він проживає в будинку, що йому купили батьки. Він не працює, оскільки в селі дуже важко знайти роботу; на обліку у центрі зайнятості не перебуває, оскільки на ту роботу, яку вони йому запропонують, він не згоден. Їх доходи складаються з заробітної плати його цивільної дружини, допомоги його батьків; також вони вирощують овочі на городі, держать курей. Влітку він має підробітки приблизно 1500 грн. щомісячно. Він фізично здоровий, на обліку у зв'язку з захворюваннями не перебуває. У його батьків є автомобіль, він на ньому іноді їздить. Крім того, менший син позивачки проживає з батьком, хоча доказів надати не може. Він знає, що Сімейним кодексом України передбачено, що він зобов'язаний платити аліменти на утримання дочки не менше 50% прожиткового мінімуму, але він не має можливості платити таку суму. Просив у задоволенні позову відмовити. Вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] вказано, що вона народилась 17.12.2005, її батьками записані: [PERSON], [PERSON] (а.с.3). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.02.2009 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 22 липня 2008 року і до її повноліття (а.с.2). Згідно із свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] 10.06.2011 зареєстрували шлюб у Відділі ДРАЦС по м.Бердянську Бердянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 213, прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с.5). Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON] записана матір'ю [PERSON], [INFO] (а.с.4). Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.05.2017 розірвано шлюб між [PERSON] і [PERSON] (а.с.6). Згідно з довідкою ТОВ «Авантаж 7» від 07.08.2017 [PERSON] працює в ТОВ «Авантаж 7» з 11.05.2017, на даний момент є касиром АГЗП, дохід за період з 11.05.2017 по 31.07.2017 склав 9090 грн. (а.с.7). Відповідачем на підтвердження своїх заперечень надані наступні докази. Згідно із свідоцтвом про народження [PERSON], вона народилась [INFO], її матір'ю записано [PERSON] (а.с.23). У свідоцтві про народження [PERSON] вказано, що вона народилась [INFO], її батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). У трудовій книжці [PERSON], [INFO], вказано, що 01.04.2012 його звільнено за власним бажанням, інших записів немає (а.с.24). Згідно з довідкою з Приморського районного центру зайнятості від 09.01.2018, [PERSON] станом на 09.01.2018 в Приморському центрі зайнятості та інших центрах зайнятості не зареєстрований і допомогу по безробіттю не отримує (а.с.25). У довідці виконкомому Єлизаветівської сільської ради Приморського району Запорізької області від 03.01.2018 вказано, що [PERSON], [INFO], проживає в [ADDRESS], земельних ділянок на території Єлизаветівської сільської ради не має, земельних паї та сертифікатів не має (а.с.26). Згідно з довідкою з місця мешкання від 03.01.2018 [PERSON], [INFO], дійсно мешкає на території Єлизаветівської сільської ради за адресою: [ADDRESS] та має склад сім'ї: співмешканка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], падчериця - [PERSON], [INFO], не родич - [PERSON], [INFO], не родич - [PERSON], [INFO] (а.с.27). Відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно з ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивачка і відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], яка народилась [INFO], яка проживає з матір'ю. Дитина є неповнолітньою та потребує догляду та утримання. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.02.2009 стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 22.07.2008 року і до її повноліття. Після цього позивач 10.06.2011 зареєструвала інший шлюб, від якого у неї 14.06.2012 року народився син [PERSON], рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.05.2017 розірвано шлюб між позивачкою та [PERSON] На теперішній час на утриманні у позивачки знаходиться двоє малолітніх дітей, вона працює в ТОВ «Авантаж 7» з 11.05.2017, на даний час є касиром, її дохід за період з 11.05.2017 по 31.07.2017 склав 9090 грн. Таким чином, після стягнення рішенням суду від 18.02.2009 аліментів на користь позивача у неї змінилося сімейне та матеріальне становище, у неї виник обов'язок утримати ще одну малолітню дитину, тепер - двох малолітніх дітей. Тобто, змінилися обставини, що впливають на визначений судом розмір аліментів. Судом встановлено, що відповідач має склад сім'ї: співмешканка - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO], падчериця - [PERSON], [INFO], не родичі - [PERSON], [PERSON], з яких він зобов'язаний утримувати як неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої він записаний батьком. Хоча у трудовій книжці відповідача мається запис про його звільнення 01.04.2012 за власним бажанням, інших записів немає; він не має земельних ділянок, земельних паї та сертифікатів на території Єлизаветівської сільської ради не має; разом з цим він визнав, що має сезонні тимчасові заробітки, утримує город, домашнє господарство, в Приморському центрі зайнятості та інших центрах зайнятості не зареєстрований і допомогу по безробіттю не отримує, причиною не звернення для взяття його на облік зазначив, що його не влаштовує робота, яку запропонують, їздити в місто на роботу він не згоден через витрати на проїзд. Крім того, відповідач фізично здоровий, на обліку у зв'язку з буд-якими захворюваннями в медичних установах не перебуває, є працездатним, інших аліментних зобов'язань, крім виплати аліментів доньці [PERSON], немає. Таким чином, обсяг зобов'язань відповідача по оплаті аліментів неповнолітній доньці [PERSON], [INFO], рішенням суду від 18.02.2009 встановлений у розмірі 200 грн. щомісячно. У теперішній час після його постановлення пройшло більше 8 років. Після постановлення даного рішення у позивачки змінилося сімейне та матеріальне становище, у неї виник обов'язок утримати ще одну малолітню дитину, неповнолітній [PERSON] виповнилося вже 12 років, її матеріальні та духовні потреби збільшилися, вартість продуктів, товарів, послуг теж значно підвищилася; змінилися обставини, що впливають на визначений судом розмір аліментів. Разом з цим [INFO] року у відповідача народилася ще одна донька [PERSON]. Крім того, під час встановлення рішенням суду від 18.02.2009 розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в сумі 200 грн. відповідно до ст.54 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2009 рiк" розмір прожиткового мінімуму для дiтей вiком до 6 рокiв складав 557 грн., відповідно ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік" розмір прожиткового мінімуму для дiтей вiком до 6 рокiв складає 1492 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 1860 грн. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; що аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн. були стягнені рішенням суду у лютому 2009 року, на теперішній час їх розмір є неспівмірним з вартістю матеріальних та духовних потреб дитини, якій виповнилося 12 років; що розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2018 складає 1860 грн., що на теперішній час що у відповідача є неповнолітня донька [PERSON], яка теж потребує його утримання; враховуючи усю сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність інших обставин, що мали б істотне значення; що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, необхідно збільшити до 1000 грн. щомісячно. Суд не приймає до уваги пояснення відповідача, що на його утриманні знаходиться дочка його співмешканки, тому що він не є батьком цієї дитини і Законом на нього не покладений обов'язок утримувати цю дитину. Суд оцінює як безпідставне посилання позивача на те, що його батьки надають допомогу на утримання його неповнолітній [PERSON], оскільки це не звільняє його від обов'язку утримувати неповнолітню доньку, та не надано доказів, що батьки відповідача мають змогу надавати онуці утримання в необхідно для неї розмірі. В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Outcome: partial