Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

У квітні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначала, що 18 листопада 2008 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між нею та [PERSON] розірвано, від шлюбу вони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . З моменту розлучення діти постійно проживають з нею, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Спорів стосовно місця проживання дітей не було. До 2010 року відповідач інколи приїжджав до дітей, цікавився їхнім життям, надавав їм матеріальну допомогу, після чого припинив з ними спілкуватися взагалі, вихованням та утриманням малолітнього сина [PERSON] він не займається. З 19 серпня 2011 року згідно із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області з відповідача стягуються аліменти, але з моменту призначення і по день подачі позову аліменти відповідач не сплачує, загальна сума заборгованості станом на 01 березня 2019 року по сплаті аліментів становить більше 150000 грн., що підтверджується довідкою відділу державної виконавчої служби. Усі питання щодо виховання дітей вона вирішує самостійно, без участі та підтримки відповідача, діти знаходяться на повному її утриманні. 12 квітня 2016 року старший син сторін [PERSON] досяг повноліття, на даний час стосунків з батьком він не підтримує. Молодший син [PERSON] на день подачі позову закінчує навчання в шостому класі, він займається в різних гуртках, тренувально-оздоровчих секціях. Для розвитку дитини вона прикладає всі зусилля та можливості. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна сфера оточення. Відповідач [PERSON] школу, батьківські збори та гуртки за всі роки навчання сина жодного разу не відвідував, на території та поза школою із сином не зустрічався. Дитина [PERSON] знаходиться на обліку в Калитянській медичній амбулаторії загальної практики та сімейної медицини. Нагляд за станом здоров`я дитини з моменту народження сина і по день подачі позову здійснює лише вона, його мати [PERSON] . Службою у справах дітей та начальником відділу соціального забезпечення Калитянської селищної ради Броварського району Київської області проведено перевірку та складено акт обстеження житлово-побутових умов сім`ї, у якій проживає дитина, та встановлено, що для дитини створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Відповідач [PERSON] життям сина [PERSON] не цікавиться, не проявляє зацікавленості в його подальшій долі, про фізичний та духовний розвиток дитини, навчання і здоров`я сина він не піклується. 11 січня 2019 року виконавчий комітет Калитянської селищної ради Броварського району Київської області як орган опіки та піклування надав висновок, у якому зазначив про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов і заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Калитянської селищної ради Броварського району Київської області Чернуха Т.М. у судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити, оскільки позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] відповідає інтересам дитини. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши позицію учасників справи, провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] у місті Бровари Київської області, про що 21 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області зроблено актовий запис за № 341. Його батьком є відповідач [PERSON] , матір`ю - позивач [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 21 квітня 2007 року. 30 січня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Із довідки від 03 квітня 2019 року за вих. № 504, виданої виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, вбачається, що позивач [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із двома синами [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батько якого записаний згідно із ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до характеристик, виданих Калитянською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Броварського району Київської області [PERSON] навчається у школі з першого класу, зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний уважний учень. Мати приділяє належну увагу вихованню сина, постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. Батько [PERSON] протягом навчання сина жодного разу школу, батьківські збори не відвідав, успіхами дитини не цікавився. Згідно із актом обстеження умов проживання від 16 квітня 2019 року, складеного фахівцем із соціальної роботи виконкому Калитянської селищної ради Шульцем В.С., начальником відділу соціального забезпечення Афоніною Н.О. , проведеного за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що позивач разом із синами [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] проживають за вказаною адресою. У даній квартирі зроблений євроремонт, встановлені металопластикові вікна, квартира забезпечена освітленням, належними та необхідними меблями, технікою, у ній тепло, охайно та прибрано. Для виховання та розвитку дитини створено місця для відпочинку та навчання, кімната обладнана книжковою шафою, великою бібліотекою, комп`ютером, дітям створені належні умови для розвитку та навчання. Стосунки в сім`ї дружні, побудовані на почуттях любові та поваги, матір забезпечує належний розвиток дітей. З довідки від 02 квітня 2019 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством "Центр Первинної медико-санітарної допомоги" Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, видно, що батько [PERSON] , відповідач у справі, за медичною допомогою із сином до медичного закладу не звертався. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 жовтня 2011 року, ухваленим у цивільній справі № 2-3216/11, постановлено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з 19 серпня 2011 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Із довідки-розрахунку, виданої головним державним виконавцем Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 24 квітня 2019 року за № 20201, встановлено, що відповідач [PERSON] за вказаним рішення суду про сплату аліментів на дітей станом на 01 квітня 2019 року має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 170042 грн. 40 коп. 12 листопада 2019 року Органом опіки та піклування Калитянської селищної ради Броварського району Київської області надано до суду висновок за № 1945/1 про доцільність позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , оскільки батько від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина ухиляється. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки чи інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 150, ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , ухиляється, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При ухваленні рішення суд питання про стягнення аліментів на дитину не вирішує, оскільки 27 жовтня 2011 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] уже стягнуто аліменти на сина [PERSON] . За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Ухвалою суду від 22 липня 2019 року позивача [PERSON] , враховуючи її майновий стан, від сплати судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. за подачу до суду цього позову судом звільнено. Враховуючи наведене, ухвалення судом рішення на користь позивача, якого від сплати судового збору звільнено, суд вважає, що з [PERSON] у дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved