Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки посилаючись на те, що їй, на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 2,2454 га, для товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території с. Петрівка Петрівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЧР № 049148, виданим Петрівською сільською радою 17.12.2003 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 258. 22.03.2007 року між відповідачем та нею було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, який зареєстрований в Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства "Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельним ресурсах" 16.05.2007 року за № 040779100008 (далі по тексту - Договір). Договір укладено строком на 10 років. Згідно п. 9 Договору оренди орендна плата вноситься сільськогосподарською продукцією, і згідно п. 11 Договору орендна плата вноситься у такі терміни: з 01 липня до 01 листопада року, але відповідач своїх зобов'язань за договором не виконує, орендної плати в повному обсязі не сплачує з 2012 року. Згідно вимог ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється у випадках, передбачених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом. Таким нормативним актом, що передбачає односторонню відмову від договору найму (оренди) є ЦК України, зокрема ст. 782 ЦК, який відносно спеціального ЗУ «Про оренду землі» є загальною нормою. Відповідно до ст. 9 ЦК України, положення ЦК України застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сфері використання природних ресурсів. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом а також договором оренди землі. Таким чином, відповідачем грубо ігноровані умови пунктів 9, 11 Договору оренди землі, вимоги ст.ст. 1,21, 22, 23, 25 Закону України «Про оренду землі», чим порушує її права. Просить суд припинити шляхом розірвання договір оренди земельної ділянки: площею 2,2454 га, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 16.05.2007 року у Монастирищенському районному відділі Черкаської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 040779100008. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити та пояснила, що на протязі двох років вона має проблеми з отриманням орендної плати від відповідача. В 2012 році, відповідач частково сплатив орендну плату, в 2013 році не сплатив взагалі. В 2011 році вона від відповідача отримала в рахунок орендної плати пів тони ячменя, пів тони пшениці, 1 центнер кукурудзи, а в 2012 році кукурудзу не отримала. Вона вважає, що не повинна щороку, через суд вимагати отримання орендної плати від відповідача. Вона неодноразово з питання не отримання орендної плати зверталася в сільську раду. Крім цього, пояснила, що відповідач не сплачує їй орендну плату таку, як сплачують інші орендарі. В 2012 році відповідач не доплатив їм орендну плату і на її неодноразові звернення з даного питання вона чула лише грубість з боку відповідача. Вважає, що земельна ділянка є її власністю і вона не повинна в дарування її надавати відповідачу. До 2012 року представник відповідача усно повідомляв їм, коли і яку саме орендну плату потрібно отримати. В 2013 році відповідач взагалі не повідомив, що буде розраховуватися за оренду земельної ділянки і вона орендної плати за 2013 рік не отримувала. В судовому засіданні представник відповідача Фермерського господарства «Миколай-1», голова господарства Трипак Василь Миколайович позов не визнав повністю, заперечив проти його задоволення та пояснив, що він пропонував отримати позивачу орендну плату. За 2012 рік орендну плату виплатив майже у повному обсязі, про що є документи в матеріалах справи, несплоченим залишились лише 9 гривень та повідомив позивачу, що кукурудзу вона отримає після обмолоту. У нього склалися неприязні стосунки з позивачем, через його брата. Він неодноразово передавав через односельчан усно, повідомлення позивачу про можливість отримати орендну плату за 2013 рік, однак вони орендну плату не отримали. В грудні місяці він направив позивачу поштове повідомлення про отримання орендної плати. Орендну плату позивачу він платив згідно норм визначених законодавчо. Він вважає, що позивач ціленаправлено не отримала орендну плату за 2013 рік, для того щоб була можливість розірвати договір через суд. Доказів належного повідомлення позивачу про отримання орендної плати за 2013 рік та доплати за орендну плату 2012 року, надати суду не може. В судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору відділу Держземагенства в Монастирищенському районі Черкаської області Гнатюк Ірина Леонідівна пояснила, що у разі встановлення судом порушень, вони вважають, що позов буде підлягати до задоволення. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю та виходить з наступного. Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства; За змістом ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди землі законодавству. Судом встановлено, що 22.03.2007 року було укладено Договір оренди землі між орендодавцем [PERSON] та орендарем Трипаком Василем Миколайовичем ФГ "Миколай-1", який зареєстрований 16.05.2007 року, відповідно до якого орендодавцем було передано земельну ділянку площею 2,25 га на 10 років, орендна плата вноситься орендарем с/г продукцією, у терміни із 01.07 по 01.11. (а.с.6-7). Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. За умовами договору, зокрема п.п. 38, 39 дія договору припиняється на вимогу однієї із сторін за рішенням суду у випадку порушення умов договору. В умовах договору не зазначено, що підставою для припинення договору є систематичне порушення його умов. Відповідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є в тому числі і свобода договору. Згідно ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов»язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до п. "д" ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Згідно ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Відповідно до Постанови Верховного суду України від 12 грудня 2012 року, постановленої в порядку перегляду ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ - розірвання договору оренди землі можливе лише в разі систематичної несплати орендної плати, яку не можна розцінювати як одноразову несплату. Виходячи з рішення Верховного Суду України, яке є обов»язковим для судів загальної юрисдикції, лише одноразова несплата орендної плати не може бути підставою для задоволення позову щодо несплати орендної плати, у зв»язку із втратою чинності Закону України «Про плату за землю» та введенням в дію Податкового кодексу України». Судом встановлено у судовому засіданні, що відповідач не в повному обсязі, та не у строки, передбачені договором оренди землі частково виплатив позивачу орендну плату за 2012 рік, про що свідчить довідка видана відповідачем № 4 від 27.03.2014 року (а.с. 17). Крім того, у судовому засіданні встановлено, що відповідач за 2013 рік орендну плату позивачу не сплатив, що підтверджується наданими відповідачем відомостями ( а.с. 18, 20), так як відповідно до умов укладеного договору суду доказів наявності внесення ним орендної плати за 2013 рік не надав, в тому числі і її нарахування саме станом на 30.11.2013 року, пояснив, що надіслав рекомендовані пропозиції про отримання орендної плати у грудні 2013 року, тобто з порушенням строків, встановлених договором. Таким чином судом встановлено, що відповідач у 2012 році частково не сплатив позивачу орендної плати, у 2013 році не сплатив орендної плати у строки, встановлені договором, а тому суд вважає, що має місце систематичне порушення умов договору та ст. 121 ЗК України - систематичне невнесення орендної плати. Суд вважає, що поскільки Закон України «Про плату за землю», яким було визначено поняття систематичної несплати орендної плати як «несплата земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності виробниками сільськогосподарської і рибної продукції та громадянами протягом року, іншими платниками - протягом півроку вважається систематичною і є підставою для припинення права користування земельними ділянками», втратив чинність в зв»язку із прийняттям і введенням в дію Податкового кодексу України», Податковий кодекс України не визначає поняття систематичної несплати орендної плати земельних ділянок громадянам орендодавцям, Рішенням Верховнгого Суду України встановлено, що одноразова несплата орендної плати не може бути підставою для визнання такої несплати систематичною, а тому є підстави для задоволення позову. Розподіл судових витрат провести відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved