Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.07.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобовязань за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 30.09.2016 року має заборгованість 12064,88 грн., яка складається з наступного: - 1994,74 грн. - заборгованість за кредитом; - 9019,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина). - 550,71 грн. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", не з'явилася, надала суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у її відсутності. В судове засідання відповідач не з'явилася повторно, будучи належним чином повідомлена про дату час і місце розгляду даної справи. Надала суду заяву відповідно до якої просила застосувати до позовних вимог строки позовної давності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до укладеного договору б/н від 15.07.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ " ПриватБанк " свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до п. 2.1.1.12.9. «Умовами та правилами надання банківських послуг», Боржник доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в Банку в часності з Картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 2.1.1.3.5. «Умов та правил надання банківських послуг» Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку. Відповідно до п. п. 2.1.1.12.11 «Умовами та правилами надання банківських послуг», [PERSON] має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Згідно п. 1.1.3.2.2. «Умов та правил надання банківських послуг» У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення [PERSON] має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором Відповідач станом на 30.09.2016 року має заборгованість 12064,88 грн., яка складається з наступного: - 1994,74 грн. - заборгованість за кредитом; - 9019,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина). - 550,71 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України, встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.\~ Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Разом з цим, за змістом\~ст.256 ЦК України\~позовна давність\~це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 цього Кодексу\~встановлений загальний трирічний строк позовної давності. Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга\~статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. \~За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята\~статті 261 ЦК України). \~\~\~\~Строк (термін) виконання зобов'язання встановлюється у вигляді календарної дати або періоду, а також може бути визначений подією, що має неминуче настати. В такому випадку зобов'язання підлягає виконанню з настанням цієї події або протягом певного періоду. \~\~\~\~Відповідно до Умов кредитного договору, відповідачка зобов'язувалася, щомісячно, погашати заборгованість за кредитом та відсотками за його використання. \~\~\~\~З розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 15.07.2013 року, вбачається, що відповідач перестала виконувати свої зобов'язання 01.03.2014 року, отже [PERSON], повинен був дізнатися про порушення свого права, і з цього моменту починається перебіг строку позовної давності для пред'явлення\~\~позовних вимог до суду а тому числі й щодо сплати пені, неустойки та штрафу. \~\~\~\~Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша\~статті 259 ЦК України). \~\~Згідно п.1.1.7.31 Кредитного договору №б/н від 15 липня 2013 року цьому строк позовної давності встановюється тривалістю у 50 років. Даний договір підписано, як представником банку, так і самою [PERSON] Отже, в даному випадку строк позовної давності встановлений за домовленістю сторін. Тому позивачем не пропущено строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду. \~\~\~\~Така ж правова позиція застосування строків позовної давності у кредитних правовідносинах викладена й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року № 6-16цс15. \~\~\~\~Згідно\~статті 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої\~статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачкою умов договору, а відповідачкою жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Так як у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved