Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

30 листопада 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнила (а.с. 28-29). В обґрунтування уточненого позову позивач посилалась на те, що вона та [PERSON] перебували у відносинах, від останнього вона [INFO] народила сина - [PERSON] . Батька дитини - [PERSON] за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2018 року було позбавлено батьківських прав відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області відповідача [PERSON] було призначено опікуном дитини [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2018 року у справі № 183/4459/18, з неї на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 26 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день аліменти за судовим наказом нею не сплачуються, оскільки вона є інвалідом І "А" групи, має високий ступень втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування, вона є лежачою та залежною від інших осіб, тобто потребує постійного стороннього нагляду. Її лікування потребує значних фінансових затрат, а із засобів існування у неї є лише пенсія у розмірі 2 455,13 грн. на місяць. У зв`язку з наведеним, позивач [PERSON] просила суд: - звільнити її від сплати заборгованості по аліментах на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з 26 липня 2018 року і по день прийняття судом рішення; - зменшити розмір аліментів, що стягуються з неї на користь [PERSON] , на підставі судового наказу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2018 року на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) до 200,00 грн. щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 08 січня 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с. 17-18). У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі (а.с. 38). Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явилась, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечувала (а.с. 40). У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до таких висновків. Судом установлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є позивач [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 березня 2008 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 11). Згідно судового наказу № 183/4459/18 з [PERSON] на користь [PERSON] , стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 26 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 30). На підтвердження наявності у позивача тяжкої хвороби останньою подано висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про наявність у батька, матері дитини тривалої хвороби, яка перешкоджає виконанню батьківських обов`язків від 30 жовтня 2018 року, у відповідності до якого у [PERSON] має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну недієздатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків (а.с. 34), позивачу з 18 вересня 2017 року по 01 жовтня 2019 року встановлено першу "А" групу інвалідності загального захворювання, згідно висновку про умови та характер праці вона потребує постійного стороннього догляду (а.с. 31). Зазначені вище обставини також підтверджуються договором про надання фізкультурно-оздоровчих послуг від 23 лютого 2018 року та квитанціями про оплату послуг за ним (а.с. 35, 36). Як свідчить поданий позивачем розрахунок заборгованості по аліментам за період з липня 2018 року по листопад 2018 року така заборгованість складає 4 860,00 грн. (а.с. 28-29). Судом установлено, що позивач [PERSON] перебуває на обліку в Новомосковському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області, отримує пенсію по інвалідності, сума якої за період з 01 травня 2018 року по 31 жовтня 2018 року склала 14 730,78 грн. (а.с. 33). Декларацією прав дитини, яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року та підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України, проголошено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Частиною 2 ст. 197 Сімейного кодексу України визначено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем тощо). Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Таким чином, враховуючи наявні в матеріалах справи докази того, що платник аліментів [PERSON] має тяжку хворобу, суд приходить до висновку про можливість звільнення позивача від заборгованості зі сплати аліментів за період з 26 липня 2018 року по 01 січня 2019 року, а тому позовні вимоги в цій частині підлягаються частковому задоволенню. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, який набув чинності 08 липня 2017 року були внесені зміни до частини 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Аналіз обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги в частині зміни розміру аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] до 200,00 грн. щомісяця, не є обґрунтованими, оскільки за виконавчим документом - судовим наказом № 183/4459/18, судом визначений мінімальний розмір аліментів на утримання малолітньої дитини, права якої гарантуються та охороняються державою. Крім того, виплата державою України пенсії по інвалідності [PERSON] є одним із способів її соціального захисту і є джерелом доходів, з якого позивач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині належить відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial