Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

21.10.2013 року позивачі звернулися до суду з позовом до ЖБК "Вимпел-15 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 25378,00 гривень та моральної шкоди у розмірі 15000 гривень. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS]. Відповідно до акту від 03 січня 2012 року з вини відповідача було вчинено залиття квартири позивачів каналізаційними стоками, у зв'язку із затопленням квартири каналізаційними стоками власникам вищевказаної квартири було завдано значних матеріальних та моральних збитків. Представник позивача [PERSON] у судове засідання з'явилася, позовну заяву підтримала у повному обсязі. Позивач [PERSON] в останнє судове засідання не з'явився, пояснення по справі надавав у попередніх засіданнях, позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відстутності. Представники відповідача у судове засідання з'явилися, у задоволені позовних вимог просили відмовити. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 24 травня 200 року [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції 25 серпня 2005 року № 927/11207) у разі залиття квартири складається відповідний акт . Згідно встановленої форми факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету, та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність заінтересованих осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвища, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвища, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяг необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей, та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Відповідно до наданого суду акту про залиття квартири, складеного головою правління ЖБК «Вимпел» в [ADDRESS] відбулося залиття внаслідок утворення пробки у коліні каналізаційної труби. Крім того, відповідно до акту від 03.01.2011 року у квартирі було виявлено вода з санвузлу, рівень якої становив 2-3 см., у квартирі були підмочені речі, коврові доріжки, шпалери, рідина затекла під ленолеум. На підтвердження розміру матеріальної шкоди позивачі надали суду локальний кошторис, де зазначено, що на відновлювальний ремонт квартири №73 необхідно витратити 24808 гривень(установа яка склала кошторисну документацію має ліцензію серії АВ №490061). Даний письмовий доказ не був спростований належним чином відповідачем по справі. Крім того, відповідно до виписки ЖБК "Вимпел-15" з протоколу №3 засідання правління ЖБК "Вимпел-15" від 31.01.2012 року постановлено, що володільцям квартири [ADDRESS] необхідно відшкодувати 3000,00 гривень збитків, завданих залиттям квартири. Також, в ході судових засідань були допитані свідки, які підтвердили наявність залиття та ушкоджень, відображених в акті. Неодноразово судом роз'яснювалось право проведення судової експертизи з метою встановлення суми збитків, завданних залиттям, проте сторони відмовилися від проведення судової експертизи. Відповідач вказував на необхідність надання судові позивачами звіту про оцінку майна, проте жодного разу не заявляв клопотання про виключення з числа доказів кошторису на встановлення вартості ремонтно-відновлювальних робіт, внаслідок залиття каналізаційними відходами квартири [ADDRESS]. Таким чином, враховуючи вимоги статтей 57-59 ЦПК, суд приходить до висновку про необгрунтованість заперечень відповідача щодо неналежності вищевказаного доказу та наведені письмові докази слід визнати належними письмовими доказами, які підтверджують факт та причини заливу квартири позивачів. Також, судом враховуються те, що відповідач фактично сплатив позивача суму шкоду у розмірі 3000,00 гривень, що свідчить про визнання ним вини за залиття квартири. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків, завданих іншими особами. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками є 1) витрати, яких особа зазнали у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України така майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала., а ч.2 ст. 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Частиною 3 статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Наведені норми законів є підставами для стягнення майнової шкоди з винної особи, які спричинила залиттям квартири потерпілій особі. За вимогами норм ст., ст.20, 21 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги; на відшкодування збитків, завданих його майну або приміщенню, шкоди, заподіянорї його життю чи здоров"ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Єксплуатаційна організація повинна здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку будинків і технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період, а також утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач неналежним чином виконував зобовязання про надання послуг утримання будинків і споруд, що призвело до порушення прав позивачів. Відповідно до ч.1,2 ст. 84 ЦПК України, витрати пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Аналіз змісту вказаної статті свідчить про те, що відшкодуванню підлягають лише витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, проте позивачами не надано суду ніяких доказів, що правову допомогу у вигляді консультиації адвоката надано фахівцем в галузі права. Враховуючи те, що частина матеріальних збитків була сплачена відповідачем (у розмірі 3000 гривень, що підтвердили сторони у судовому засіданні), суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині частково, а саме у розмірі 22278,00 гривень. Крім того, згідно п. п. 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується та відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Матеріалами справи підтверджено, що внаслідок залиття квартири позивачів з вини відповідача їм заподіяна моральна шкода. Позивачі перенесли певні моральні страждання, що позбавило їх нормального життєвого проживання і вимагало додаткових зусиль для організації свого життя. Приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази, враховуючи ст.1 Протоколу Конвенції про захист прав людини та і основоположних свобод, яка захищає право власності та роз'яснення, що містяться в п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначити залежно від характеру немайнових витрат і з урахуванням інших обставин, при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд вважає, що з урахуванням характеру й обсягу моральних страждань, яких позивачі зазнали у зв'язку з порушенням їх прав з боку відповідача, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, на їх користь за заподіяну моральну шкоду має бути стягнуто з відповідача у розмірі 500 гривень.

Outcome: partial