Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] із позовом до ФОП [PERSON] приватного підприємства «Седна», третя особа без самостійних вимог ТОВ «С.К. - Інтер» про порушення зобов'язання, відшкодування збитків та моральної шкоди. Посилався на те, що 20 лютого 2013 року між ФОП [PERSON] та «С.К.- Інтер» укладено договір доручення № 23 про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів і транспортних засобів. Згідно даного договору [PERSON] як довіритель доручає, а повірений (С.К.-Інтер) бере на себе зобов'язання в межах чинного законодавства здійснювати виконання комплексу митно-брокерських послуг, інформаційно-консультативної і практичної допомоги Довірителю та вчиняє дії, пов'язані з митним декларуванням та оформленням у митниці товарів. У відповідності до посадової інструкції митного брокера, [PERSON] здійснює всі дії, згідно Договору від імені Повірителя. 05.04.2013 р. було складено протокол про порушення митних правил щодо [PERSON] 20.01.2014 р. Шевченківським ВДВС відкрито виконавче провадження № 41544712 по стягненню з [PERSON] коштів у розмірі 1 247 710 грн., що свідчить про нанесення шкоди останньому. У відповідності до протоколу про порушення митних правил, в ході проведення переогляду встановлено, що товар фактично не відповідає наданим до митного оформлення документам, в частині найменування товарів, їх ваги та кількості. Разом з тим, згідно п. 2.2.5 Договору Повірений не несе відповідальності за невідповідність даних, вказаних в супровідних документах на вантаж Довірителя. П. 2.33 Договору Довіритель несе особисту відповідальність за достовірність інформації в наданих Повіреному з метою наступного митного декларування та оформлення у митниці відповідних товарів та за автентичність цих документів. Вказує, що Довірителем не було надано автентичних документів, що в подальшому призвело до неоформлення товарів на 5 014, 6 кг., що і стало підставою притягнення [PERSON] до відповідальності та стягнення вищезазначеної суми. У позові просив стягнути з ФОП [PERSON] 1 247 710 грн. відшкодування шкоди, завданої порушенням зобов'язання. Судові витрати просив покласти на відповідача. Під час підготовки справи до розгляду, представнику позивача стало відомо про директора ПП «Седна» Джошкуана Бакі, який безпосередньо був причетний до оформлення та погрузки товару, вказаного у деклараціях. Ухвалою суду було задоволено клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідача ПП «Седна». В порядку статті 31 ЦПК України було уточнено позовні вимоги, згідно з якими представник позивача [PERSON] просив стягнути з ПП «Седна» та ФОП [PERSON] 1 247 710 гривень відшкодування шкоди, завданої порушенням зобов'язання. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю та надав пояснення, аналогічні, викладеним у позовній заяві. Просив суд стягнути з ПП «Седна» та ФОП [PERSON] 1 247 710 гривень відшкодування шкоди, завданої порушенням зобов'язання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові. Просив стягнути з ПП «Седна» 1 247 710 гривень на його користь. Представник відповідача ПП «Седна» Джошкун Бакі в судове засідання не з'явився. Від нього до суду надійшла заява, в якій просив справу розглядати у його відсутності. Окрім того, вказував, що між ПП «Седна» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг транспортного експедирування вантажу автомобільним транспортом по території України і в міжнародному сполученні від 10.10. 2012 року. Під час одного із перевезення працівниками ПП «Седна» було допущено розтрату майна, що пов'язано із перегрузкою товаром в один із автомобілів, згідно виконання договору про надання експедиторських послуг з [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. У заяві зазначав, що розбіжності у наданих на митницю документах визнає. Окрім того, позов визнає повністю. Представник третьої особи без самостійних вимог ТОВ «С.К. - Інтер» в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і дату розгляду справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.02.2013 року між ФОП [PERSON] та ТОВ «С.К.- Інтер» було укладено договір доручення № 23. У відповідності із договором довіритель доручив, а повірений взяв на себе зобов'язання здійснювати виконання комплексу митно-брокерських послуг, інформаційно-консультативної і практичної допомоги довірителю, який здійснює зовнішньоекономічну діяльність. Пунктом 1.1.2 зазначеного договору передбачено, що повірений зобов'язується вчиняти дії, пов'язані з митним декларуванням та оформленням у митниці товарів, транспортних засобів, інших предметів довірителя, що переміщуються через митний кордон України від імені та за рахунок коштів довірителя. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 4 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається із протоколу про порушення митних правил № 228/70200/13 , 30.03.2013 р. до зони митного контролю м/п «Красна Талівка» Луганської митниці прибув автомобіль «МАН» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON], який прямував транзитом через митну територію України з Болгарії до Російської Федерації з вантажем товарів народного споживання в асортименті. Даний вантаж було оформлено Чернівецькою митницею 28.03.2013 р. декларантом ТОВ «С.К.- Інтер» [PERSON] В ході проведення переогляду товару, встановлено, що товар фактично не відповідає наданим до митного оформлення документам, в частині найменування товарів, їх ваги та кількості. Таким чином, [PERSON] вчинено дії, направлені на недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей, чим вчинено порушення передбачене ст. 472 Митного кодексу України. (а.с. 12-15 ) На підставі постанови Ленінського районного суду м. Луганська від 30.09.2013 р., Шевченківським ВДВС ЧМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження для стягнення із [PERSON] коштів в сумі 1 247 710 гривень на користь держави. (а.с. 11) Відповідно до п. 2.3.3. договору доручення № 23 про надання послуг з декларування та митного оформлення товарів і транспортних засобів, довіритель [PERSON] зобов'язався нести повну особисту відповідальність за достовірність інформації в наданих повіреному «С.К.- Інтер» з метою наступного митного декларування та оформлення у митниці відповідних товарів, документах, та за автентичність цих документів. (а.с. 6) Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконливого висновку, про те, що позовні вимоги до ФОП [PERSON] не підлягають до задоволення, при цьому суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення Як вбачається з матеріалів цивільної справи, директором ПП "Седна" надано до суду листа у якому він вказує на те що дійсно з ФОП [PERSON] було підписано договір про надання останнім експедиторських послуг. Вказав, що при одній з перепвозок вантажу працівниками ПП "Седна була допущена розтрата майна, яка повзана з перевантаженням товару в одну з машин, яка виокнувала договір про надання експедиторських послуг з [PERSON]. Внаслідок чого вказав, що визнають позовні вимоги та готові відшкодувати збитки. Як установлено судом, між перевізником [PERSON] та ПП «Седна» було укладено договір № 1 про надання послуг транспортного експедирування вантажу автомобільним транспортом на території України і в міжнародному сполученні від 10.10.2012 р. Відповідно до п. 4.2.1 зазначеного договору експедитор ПП «Седна» зобов'язується повідомити всю необхідну інформацію про перевезення, точні і повні дані про вантаж. (а.с. 102) Путктом 4.2.2. договору № 1 про надання послуг транспортного експедирування вантажу автомобільним транспортом на території України і в міжнародному сполученні від 10.10.2012 р. передбачено, що експедитор зобов'язується забезпечити перевізника необхідною документацією для належного транспортно-експедиційного обслуговування вантажу. Враховуючи те, що ПП "Седна" не повідомило [PERSON] про перевантаження товару при виконанні договору про надання експедиторських послуг, тим самим порушивши умови договору ввід 10 жовтня 2012 року, і діями [PERSON] не порушено прав позивача суд вважає, що не підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з ФОП [PERSON] шкоди, завданої порушенням зобов'язання. Суд дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що внаслідок дій працівників ПП "Седна" не було надано належних документів , що призвело до неоформлення товарів в кількості 5014,6 кг., про що визнано директором ПП "Седна", а також те, що судом встановлено порушення ПП "Седна" умов договору від 10 жовтня 2012 року, внаслідок чого підлягає поновленню порушене право позивача , шляхом задоволення його позовних вимог до ПП "Седна" На підставі наведеного та

Outcome: partial