Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

27.01.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], треті особи: рада з питань опіки та піклування Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району та служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачі мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідачі самоусунулися від виховання та утримання своєї доньки, всі ці обов»язки вона взяла на себе. Майже з самого народження дитина проживала з нею. Відповідачка-1 зовсім не цікавилася життям, здоров»ям та навчанням своєї дитини. Відповідач-2 взагалі проживає в іншій місцевості та не з»являється до доньки, матеріально її не утримує. Дитина проживала з нею, але нещодавно відповідачка забрала дитину і зникла у невідомому напрямку. Дитина перестала відвідувати школу. На сьогоднішній день за її заявою відповідачка-1 розшукується міліцією, на підставі чого просить позбавити батьківських прав відповідачів по відношенню до їх малолітньої доньки. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві. Додатково пояснила, що вона є матір'ю [PERSON] та бабусею [PERSON], [INFO]. Онучка постійно проживає разом з нею. Відповідач -1 [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду відповідно до Ухвали суду від 23.12.14р. Відповідач -2 [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку заочного розгляду відповідно до Ухвали суду від 23.12.14р. Прокурор в судове засідання з'явився, виступає в справі в інтересах малолітньої дитини та вважає що позбавлення батьківських прав відповідача-1 є передчасним, але вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача-1. В порядку ст. 171 СК України, була заслухана думка малолітньої [PERSON], яка суду пояснила, що з батьком вона не спілкується. Щодо відносин з матір'ю вказувала, що деякий час вона проживала разом з матір'ю в іншому населеному пункті та відвідувала школу. Надалі приїхала бабуся (позивач у справі) та забрала її до себе. Зазначала, що любить свою мати та бажає в подальшому спілкуватися з матір'ю. Також розповіла, що мати цікавиться її життям періодично телефонує їй та відвідує її. Третя особа - 1 - служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації в судове засідання з'явилася, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суду пояснила, що служба у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON]. Заперечує проти задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав [PERSON], оскільки між позивачкою та відповідачем-1 склалися напружені стосунки, а саме під час проживання відповідача-1 разом з донькою у Кринічанському районі позивачка безпідставно зверталася до різних органів, які влаштовували перевірки умов проживання відповідача-1 та відбирали від неї пояснення. Також позивачка зателефонувала керівництву підприємства, де працювала відповідач-1, внаслідок чого, її звільнили з роботи. Крім того, позивачка звернулася до міліції щодо розшуку відповідача-1, тоді як остання нікуди не зникала, а продовжувала проживати в будинку, який їй залишився в спадщину. Вважає, що позивачка своєю поведінкою створює перешкоди у спілкуванні та вихованні відповідачем-1 своєї дитини. Вказувала, що комісією прийнято рішення про недоцільність позбавлення відповідача-1 батьківських прав. Третя особа - 2- рада з питань опіки та піклування Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського району в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Суд, заслухавши позивача, прокурора, представника третьої особи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності та взаємозв'язку, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданим 12 липня 2005 р. виконкомом Новомиколаївської селищної ради Верхньодніпровського районну Дніпропетровської області, батьками [PERSON], [INFO], зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до Актів обстеження місця проживання за адресою: [ADDRESS] в будинку проживають: позивачка, [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8-9). Малолітня [PERSON] навчається в КЗ Новомиколаївська СЗШ №2 І-ІІІ ступенів», що підтверджується Довідкою КЗ Новомиколаївська СЗШ №2 І-ІІІ ступенів» від 25.10.2013р. та Характеристикою за підписом директора школи та класного керівника (а.с.10;12). За Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при Верхньодніпровській районній державній адміністрації від 03 грудня 2014 року за №4 вирішено вважати за доцільне позбавлення батьківських прав громадянина [PERSON], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO]; клопотати перед Верхньодніпровським районним судом про позбавлення батьківських громадянина [PERSON], відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с. 86). Отже обставини щодо добровільного самоусунення [PERSON] від своїх обов'язків щодо виховання та утримання своєї дитини знайшли своє підтвердження. Існування будь-яких об'єктивних причин, як б заважали відповідачу-2 виконувати його батьківські обов'язки сторонами не доведено та судом не встановлено. Крім того, як убачається із матеріалів справи відповідач-2 разом з донькою не проживає та за місцем реєстрації не перебуває, з донькою не спілкується, що випливає із пояснень [PERSON]. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. За такими обставинами позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав [PERSON] підлягають задоволенню. Не підлягають задоволенню вимоги позивачки в частині позбавлення батьківських прав [PERSON], виходячи з наступного. Згідно з доповідною запискою директора Криничанського районного ЦСССДМ від 19.05.2014 року, [PERSON] поставлена на облік Центру СССДМ з 18 грудня 2013 року; проживала в [ADDRESS] без реєстрації у будинку своєї бабусі [PERSON] до самої її смерті (бабусі). Під час інспектування було встановлено, що [PERSON] проживає разом із співмешканцем [PERSON], [INFO], та донькою від попереднього шлюбу [PERSON], [INFO]. [PERSON] була оформлена в Степанівський НВК для навчання в другому класі. Та при спілкуванні з класним керівником Степанівського НВК Загорулько Н.С. виявилось, що школу дитина відвідує рідко. Мати це пояснила частими хворобами [PERSON]. Це ж підтвердила сімейний лікар Новоселівської СЛА ЗПСМ Шокало Н.Ф. Ще однією із причин невідвідування школи є робота матері провідником на Укрзалізниці. За звітний період сім'я [PERSON] інспектувалася сім разів: 18.12.2013 року акт №433а, 16.01.2014р. акт №14, 12.02.2014р. акт №43а, 14.02.2014р. акт №19, 03.03.2014р. акт №63, 06.03.2014р. акт №67, 01.04.2014р. акт №101а. Під час інспектування виявлено наявність робочого куточка, спального місця, вони в доброму стані. В приміщенні чисто (а.с.21). Відповідно до Листа директора Криничанського районного ЦСССДМ від 06 листопада 2014 року за №264/11, [PERSON] перебувала на обліку Центру СССДМ з 18 грудня 2013 року; проживала в [ADDRESS] без реєстрації у будинку своєї бабусі [PERSON] до самої її смерті (бабусі). В ході соціального інспектування фахівцем із соціальної роботи по Новоселівській сільській раді Милован Т.І. було встановлено, що [PERSON] проживає разом із співмешканцем [PERSON], [INFO], та донькою від попереднього шлюбу [PERSON], [INFO]. 01.04.2014 року сім'я [PERSON] була знята з обліку Центру СССДМ з причини написання вказаною особою заяви про відмову від батьківських прав у відношенні своєї доньки [PERSON]; як стверджувала [PERSON] таку заяву вона написала під тиском своєї матері [PERSON]., а також через неможливість виконання батьківських обов'язків,що пов'язано з місцем особи вказаної особи (провідник в поїздах Укрзалізниці) (а.с.79). Згідно з Пояснюючої від 28.11.2014 року [PERSON] просить не позбавляти її батьківських прав, зобов'язується допомагати та підтримувати доньку, забезпечувати її матеріально (а.с. 80). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. ст. 32, 51 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. ст. 111, 112, 114 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам... допомогу у виконанні ними своїх обов'язків щодо виховання дітей..., захищає права сім'ї. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили". У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено що: "1. Кожен має право на повагу до свого... сімейного життя...2. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб". Перелік підстав з якими законодавство пов'язує позбавлення батьків батьківських прав, передбачений ст. 164 СК України є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає. Відповідно до п. 15 ч.2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» N 3 від 30.03.2007р., позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В Рішенні Європейського суду з прав людини справа "Савіни проти України" Суд вказував, що при вирішенні питання про відібрання дитини від батьків потрібно з'ясувати чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров'я. Також Європейський суд з прав людини у справі "Савіни проти України", вказував що, хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин (див., наприклад, справу "Ньяоре проти Франції" (Gnahore v. France), N 40031/98, п. 59, ECHR 2000-IX). Такий захід, не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз'єднання сім'ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (див., наприклад, справу "Мозер проти Австрії" (Moser v. Austria), N 12643/02, п. 68, від 21 вересня 2006 року; згадані вище рішення у справі "Валлова і Валла проти Чеської Республіки", пп. 73-76, та у справі Гавелка та інші, п. 61). Як убачається із змісту вищезазначених документів відповідач-1, забирала дитину за своїм місцем проживання та проживала з нею разом, за час спільного проживання дитина навчалася у школі та мала усе необхідне для повноцінного розвідку та навчання, а подальшій переїзд дитини до позивачки, яка є бабусею дитини, є ініціатива самої позивачки, яка зверталася зокрема до міліції та органів опіки та піклування з різними заявами, маючи на мету повернення дівчинки до позивачки, що також не заперечується позивачкою. Отже сторонами не доведено та судом не встановлено наявність обставин з якими діюче законодавство пов'язує позбавлення батьківських прав. Крім того, судом досліджувалися ставлення дитини до відповідача-1, яка в судовому засіданні підтвердила наявність родинних стосунків з матір'ю, бажання подальшого підтримання відносин та спілкування з матір'ю, що на думку суду є пріоритетним при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, оскільки такі пріоритети закріплені у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенції ООН про права дитини, Конституції України та інш. Посилання позивача на відсутність матеріальної підтримки відповідачем-1 своєї дитини, не заслуговують на увагу, оскільки сама по собі неможливість утримувати матеріально не є підставою для позбавлення батьківських прав. Крім того, можливість розміщення дитини в більш сприятливі матеріальні умови не є виправданням такого втручання держави, як розлучення дитини з матір'ю. Крім того, ст.ст. 257, 258 СК України, передбачені права баби на виховання, спілкування зі своїми внуками, а також на самозахист внуків. При цьому законодавство не пов'язує виникнення зазначених прав баби з необхідністю позбавлення батьківських прав батьків внуків. Отже приймання позивачкою участі у вихованні внучки та на спілкування з нею є реалізація позивачкою своїх прав як члена сім'ї та не може бути підставою для позбавлення батьківських прав відповідача-1. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи принцип пропорційності розподілу судових витрат з відповідача -2 на користь позивача підлягає стягненню судовий у розмірі 243 (двісті сорок три) гр.. 60 коп а.с.1) сплачений позивачкою при зверненні з позовом до суду.

Outcome: partial