Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2\~200,00 гривень, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 04 травня 2017 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду від 16 жовтня 2020 року. У період шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . З липня 2020 року з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, відповідач переїхав проживати до своїх батьків. Дочка проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні, однак самостійно утримувати дитину їй вкрай тяжко, оскільки у зв`язку з перебуванням у декретній відпустці не працевлаштована. Дочка потребує значних витрат на придбання одягу, взуття, продуктів харчування, оплати додаткових занять в дитячому садочку. Крім цього дочка часто хворіє, у зв`язку із чим потребує постійного лікування, придбання ліків та санаторно-курортного оздоровлення. Відповідач фактично участі у вихованні дитини не бере, ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає і не бажає в добровільному порядку цього робити. Відповідач працездатний, стан здоров`я у нього належний, інших утриманців не має, має періодичні заробітки в Республіці Польща, з батьками веде домашнє господарство, у 2020 році придбав житловий будинок, тому вважає його спроможним сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Провадження в справі відкрито ухвалою від 22 грудня 2020 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. В межах встановленого судом строку відповідач подав відзив на позовну заяву. У ньому вказав на свою спроможність сплачувати аліменти в мінімальному розмірі та недоведеність позивачем необхідності стягнення аліментів на дитини у заявленому нею розмірі. Не заперечив своїх поїздок на заробітки в Республіку Польща, однак через запровадження у 2020 року карантину залишився без роботи. Будинок, який набув у власність у 2019 році, був придбаний за кошти його матері, про що позивачу добре відомо, при цьому він непридатний для проживання. Іншого майна (автомобіля, земельної ділянки) у власності не має. Господарства не веде, так як з батьками проживає у багатоквартирному будинку. Сама ж позивач приховує свої доходи, оскільки працює в продуктовому магазині. Крім цього, не надала доказів платності додаткових занять дитини та документально не підтвердила додаткових витрат на лікування дитини. 04 лютого 2021 року позивач подала відповідь на відзив відповідача, у якому вказала, що наведені відповідачем доводи не звільняють його від обов`язку на належному рівні утримувати дитину, а про його спроможність сплачувати аліменти на рівні 2200,00 гривень свідчить придбання ним нерухомого майна. Відповідь на відзив відповідач отримав 08 лютого 2021 року, що підтверджується інформацією з Інтернет-сайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення за трек-номером. У семиденний строк з дня отримання примірника відповіді на відзив, що визначений судом в ухвалі від 22 грудня 2020 року, та з додатковим врахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерством інфраструктури України від 28 листопада 2013 року №\~958, відповідач заперечень на відповідь на відзив не подав. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 травня 2017 року, який розірваний рішенням Любомльського районного суду від 16 жовтня 2020 року. У період шлюбу у них [INFO] народилась дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю, позивачем [PERSON] , в селі Руда Любомльського району Волинської області, що підтверджується довідкою Хворостівської сільської ради від 11 листопада 2020 року і відповідачем не оспорюється. Згідно із довідкою від 08 грудня № 8 малолітня [PERSON] з 01 листопада 2020 року відвідує дошкільну групу Руденського НВО "Школа І ст. дитсадок". З виписки із медичної картки від 10 грудня 2020 року вбачається, що малолітня [PERSON] часто хворіє, має діагноз "атопічний дерматит", у 2020 році лікувалася в обласній лікарні у зв`язку з отриманими термічними опіками. За рекомендацією лікаря дитина потребує дієти, спостереження в комбустіолога (хірурга по опіках) та дерматолога. Позивач [PERSON] з 03 вересня 2020 року перебуває на обліку в Любомльській районній філії Волинського обласного центру зайнятості як зареєстрована безробітна, що доводиться довідкою від 10 грудня 2020 року № 1705. Відповідач [PERSON] проживає разом зі своїми батьками в селищі Луків Турійського району Волинської області, що підтверджується довідкою Луківської селищної ради від 12 січня 2021 року. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21 березня 2019 року відповідач на підставі укладеного 21 березня 2019 року договору купівлі-продажу є власником житлового будинку по [ADDRESS] . Згідно із довідками Луківської селищної ради від 12 січня 2021 року цей будинок непридатний для проживання через відсутність у ньому опалення, водопостачання, водовідведення, електропостачання, підлоги; земельна ділянка за місцем знаходження будинку у відповідача перебуває в користуванні. Із наявних у закордонному паспорті штампів встановлено, що відповідач востаннє перебував в Республіці Польщі з 10 березня 2020 року по 06 червня 2020 року. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частинами 1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, та водночас визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.3 ст.182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Станом на дату розгляду справи дочці сторін [PERSON] виповнилось 2 роки. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років з 1 січня 2021 року становить 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Отже мінімальний гарантований розмір аліментів на дочку сторін на даний час становить 960,50 гривень. Заявлений у позові розмір аліментів в сумі 2200,00 гривень вищий від мінімального та рекомендованого, тому вимагає від позивача доведення наявності у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких ним не доведено джерела походження коштів для їх оплати. Обґрунтовуючи такий розмір аліментів позивач акцентує на набутті відповідачем у власність житлового будинку, проте такі доводи позивача суд до уваги не приймає з огляду на те, що цей житловий будинок придбаний відповідачем у 2019 році, тобто ще у період перебування з позивачем у шлюбі, тому не може доводити наявності обставин, передбачених ч.3 ст.182 СК України. Сам факт періодичних поїздок відповідача за кордон також не свідчить про наявність у нього достатнього доходу для стягнення аліментів як у заявленому позивачем розмірі, так і в рекомендованому розмірі. З огляду на встановлені фактичні обставини справи та норми матеріального права, суд при визначенні розміру аліментів враховує потреби дитини згідно її віку, стан здоров`я, відвідування дошкільного закладу та матеріальне становище сторін, у тому числі відсутність у відповідача інших утриманців. Також суд зважує на те, що дочка сторін проживає разом з матір`ю, а відтак основний тягар по її утриманню, що включає в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежать саме на позивачу. Адже утримання дітей не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у моральному, так і в матеріальному аспекті. Доказів на підтвердження розміру витрат на лікування дитини позивач не надала, однак суд враховує стан здоров`я дитини, оскільки медичною документацією підтверджено наявність у неї захворювання, що очевидно свідчить про наявність певних витрат на її лікування. В разі суттєвих витрат у зв`язку із хворобою дитини позивач не позбавлена права на їх стягнення в порядку ст.185 СК України. Виходячи із вище наведеного та принципу рівності батьківського обов`язку по утриманню дитини, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1\~500,00 гривень. Цей розмір аліментів на переконання суду є вищим від встановленого мінімуму, на певному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини та виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності. Визначений же позивачем розмір аліментів на рівні 2200,00 гривень суд вважає завищеним, оскільки не має достатнього обґрунтування та підтвердження належними і допустимими доказами необхідності стягнення у такому розмірі, а також достатності заробітку (доходу) відповідача на їх сплату або перевищення його витрат над заробітком (доходом), як це передбачено ч.ч.2, 3 ст.182 СК України. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів по своїй суті є обґрунтованими і доведеними, однак в частині заявленого розміру аліментів підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір по справі слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 68,68 % таких вимог, виходячи зі ставки судового збору, встановленої на 2020 рік.

Outcome: partial