Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до [PERSON] з позовом про стягнення заборгованості за кредитом, покликаючись на те, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання згідно договору № б/н від 25.04.2014 року, за умовами якого відповідач отримала від позивача кредит у розмірі 1100,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. АТ КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 31.01.2017 року має заборгованість 15798,55 грн.. Просить суд стягнути суму заборгованості та суму сплаченого, при подачі позовної заяви, судового збору в розмірі 1600,00 грн.. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі ч. 3\~ст. 211 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Вкотре подала суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з добровільним вирішенням справи. При цьому суд бере до уваги той факт, що відповідач жодного разу не з`явилася, ні в підготовче, ні в судове засідання. Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, відповідач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Так, згідно зі статтею 44 ЦПК учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, з`явлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер. Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Аналіз матеріалів справи свідчить про можливе зловживання відповідачем процесуальними правами, що, безумовно, суперечить завданню цивільного судочинства. Таке зловживання, зокрема, підтверджується тим, що відповідач, жодного разу до суду не з`являлася, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи судом належним чином. При цьому причини повторної неявки процесуального правового значення не мають, оскільки це положення закону направлено на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб. Враховуючи що судом неодноразово відкладався розгляд даної справи за клопотаннями відповідачки для добровільного вирішення справи, подання мирової угоди (ухвала Буського районного суду від 29.09.2020 та ухвала суду від 03.11.2020), зважаючи на те, що розгляд даної справи був призначений завчасно, неявки відповідача є систематичними, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних матеріалів справи,\~за відсутності відповідачки, з постановленням заочного рішення, проти чого позивач не заперечує. Відзив на позовну заяву, пояснення, мирову угоду, тощо, відповідач не подала. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено,\~що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.04.2014 року [PERSON] (згідно інформації адресно довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Львівській області, 30.07.2014 року змінила прізвище на « [PERSON] ») отримала від позивача кредит у розмірі 1100,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за даним договором виконав, надав відповідачу кредит в розмірі, визначеному договором. Відповідно до умов договору, банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому тарифами банку, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором. Згідно 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно п. 2.1.1.7.6 вище згаданих Умов, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Судом встановлено, що умови договору відповідачем належним чином не виконувались, відповідач не надав банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, іншими витратами згідно до умов договору. За ст. 1050 ЦК України, банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник вчасно не вніс черговий обов`язковий платіж. Відповідно до п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Заборгованість за даним договором, станом на 31.01.2017 року становить 15798,55 грн, та складається з: 1619,54 грн - тіло кредиту; 10450,51 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2500,00 грн - заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 728,50 грн - штраф (процентна складова). Відповідач порушила зазначені норми закону та умови договору, що виразилось у невиконанні належним чином зобов`язань за вказаним договором, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивач слід стягнути понесені останнім судові витрати.\~

Outcome: approved