Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що рішенням Коростенського міськрайонного суду у справі №279/2888/15-ц в від 10.03.2015 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень. З часу ухвалення рішення витрати на утримання дочки значно зросли. На законодавчому рівні також збільшено мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини. Згідно офіційних статистичних даних по м.Коростеню середньомісячна заробітна плата штатного працівника становить 6980 гривень. З вказаної суми розмір 1/3 частки становить 2326, 66 гривень. У зв"язку з цим просить стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2326 гривень, щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня пред"явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Одночасно просила допустити виконання рішення в частині місячного розміру встановлених судом аліментів. 13.11.2018 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком направлялась відповідачу за місцем реєстрації. Оголошення про розгляд справи в порядку спрощеного провадження розміщувалось на сайті суду. У встановлений судом строк відзив на позов не надійшов. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Коростенського міськрайонного суду у справі №279/2888/15-ц від 10.03.2015 року ухвалено про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 300 гривень, щомісячно, починаючи з 05.02.2015 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно положень частини першої статті 3 Конвенції про права дитини, частини сьомої, восьмої статті 7 Сімейного Кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стаття 192 Сімейного Кодексу України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України). Позивач в обгрунтування своїх позовних вимог щодо можливості сплати відповідачем аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2326 гривень, щомісячно, жодних доказів не подала, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, з врахуванням обставин, визначених ст.182 Сімейного кодексу України та поданих доказів. Вимога в частині застосування 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягає, оскільки згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України дана норма закону у разі визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не передбачає застосування мінімального розміру аліментів на дитину. За таких обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення аліментів на користь позивача на утриманння дочки [PERSON], [INFO] , в розмірі 1000 гривень, щомісячно. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial