Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

В липні 2019 року позивач звернулася до суду із позовом в якому враховуючи уточнення просила стягнути із відповідача на користь позивача 154475 грн. 00 коп. шкоди. Свій позов обґрунтувала тим, що 23.02.2013 р. на підставі договору дарування між позивачем та [PERSON] , позивач є власником Ѕ частини нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 580,6 кв.м. Іншим співвласником Ѕ частини вказаного вище приміщення є [PERSON] . Відповідно до досягнутих домовленостей та на підставі наданої довіреності від 16.09.2013 р. він був зобов`язаний вжити заходів щодо приведення приміщення до необхідного стану для користування з метою тримання прибутку. На виконання таких дій погоджена та оформлена довіреність від імені позивача.Відповідач домовленості виконав. Станом на 06 березня 2018 року офіційно було завершено зміну юридичного статусу приміщення, а площа збільшилась до розміру 604,6 кв.м. Позивач зазначає, що однак, організувавши ще в 2016 році ведення господарської діяльності, відповідач по справі фактично став отримувати від користування її майном дохід. Даний факт підтверджується наступними доказами: -показами свідків, які можуть підтвердити факт використання нежитлового приміщення за адресою [ADDRESS] , загальною площею 604,6 кв.м. для отримання доходу від здійснення господарської діяльності в якості спортзалу; -інформацією з мережі інтернет, щодо діяльності спортивного залу (скріншоти з сайту додаються) адреса сайту; -документами зі скаргами на дії відповідача; -фотографіями приміщення. Позивач зазначає, що однозначно можна стверджувати, що відповідач по справі здійснює використання спільного майна для здійснення господарської діяльності. Позивач у позовній заяві посилається на вимоги ст.ст. 189, 319, 359, 1212 ЦК України та експертний висновок, в якому зазначається, що середньозважений розмір орендної плати за останні 3 роки становить 146 грн./ кв.м., таким чином, за період бездоговірного використання з 01.04.2019 до 17.07.2019 року відповідач по справі зберіг свого майна (не виплативши дохід на користь власників) в розмірі 154475,30 грн. З огляду на те, що відповідач по справі є співвласником вказаного приміщення, кожному із співвласників належить Ѕ доходу від користування майном: тобто позивачу, як власнику 1/2 нежитлового приміщення за період користування 3,5 місяців) повинно було бути сплачено дохід в розмірі 154475,30 грн. Позивач зазначає, що вказана сума є сумою відшкодування, яку відповідач повинен виплатити на користь позивача. 02 серпня 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання. 27 листопада 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду. 12 листопада 2019 року до суду надійшов відзив в якому відповідач просить в задоволенні позову відмовити. У відзиві зазначається, що відповідач позов не визнає та заперечує проти його задоволення, оскільки, не погоджується з доводами та аргументами наведеними в позовній заяві виходячи з наступного.Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Так на підставі довіреності № 4894 від 16.09.2013 року відповідач за власні кошти: здійснив поліпшення та виконав роботи в результаті яких підвальне приміщення непридатне до використання та перебування там людей перетворилося на спортзал, який наразі зареєстрований відповідно до законодавства. З моменту видачі довіреності та дотепер, відповідач жодним чином не чинив перепон для позивача у користуванні спірним майном. Більше того, після відповідної державної реєстрації спірного майна в якості спортзалу, позивач сам використовувала та використовує спортзал для особистих тренувань, а відповідно безперешкодно користується майном.Однак у позовній заяві позивач прописує, що видана 16.09.2013 довіреність № 4894 була надана для вжиття заходів щодо приведення спірного приміщена необхідного стану для користування з метою отримання прибутку, що не відповідає дійсності, адже сам текст згаданої довіреності містить іншу мету. Окрім цього відповідач, звертає увагу суду на те, що всі поліпшення спірного майна здійснювались за кошти відповідача і жодним чином не компенсовані позивачем. Більше того, основні поліпшення у спірному майні є невіддільними та такими що якісно збільшують вартість майна. Відповідачем за весь час власності спірного майна було здійснено невіддільні поліпшення, що призвели до якісних та кількісних змін усього спільного об`єкта і відокремлення таких поліпшень призведе лише до пошкодження та істотного знецінення спірного майна. Відповідач зазначає, що в тексті позовної заяви позивач прописує, що відповідач при здійсненні користування майном не здійснює виплату на користь співвласника та цим заподіює йому шкоду, але при цьому не надає жодного доказу того, що на адресу відповідача були надіслані претензії позивача з цього приводу. Натомість посилається на покази мешканців будинку та їх же претензії і не надає жодного доказу того, що відповідач здійснював перешкоди у користуванні спільним майном. Також, зазначена сума стягнення належним чином не обґрунтована та її розрахунок не відповідає дійсним обставинам справи, а поданий висновок оціночного дослідження від 21.02.2019 року не може бути прийнятим до уваги адже не може бути застосованим до спірних відносин. Більше того, у довіреності від 16.09.2013 року жодним чином не зазначалося право відповідача у користуванні спірним майном в оплатній формі, а тому посилання позивача на те, що відповідач з 2016 року отримує дохід від користування спірним майном є необґрунтованим та таким, що не підтверджуються жодним із поданих доказів. В судовому засіданні представник позивача підтримав повністю позовні вимоги, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви,враховуючи подані уточнення. В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснення надав аналогічні змісту поданого відзиву. Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч.1, 2 ст.189 ЦК України продукцією, плодами та доходами є все те, що виробляється, добувається, одержується з речі або приноситься річчю. Продукція, плоди та доходи належать власникові речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ч. 1, 2, 3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно ст. 359 ЦК України плоди, продукція та доходи від використання майна, що є у спільній частковій власності, надходять до складу спільного майна і розподіляються між співвласниками відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 23 лютого 2013 року посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В., серії та номер 575, [PERSON] є співвласником 1/2 частини нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 5) Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 жовтня 2013 року та договору купівлі-продажу частини нежитлового приміщення від 29 жовтня 2013 року посвідчений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Бурлакою О.В., зареєстрований в реєстрі за № 1755, вбачається, що [PERSON] набув право власності на Ѕ частину нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] загальною площею 592,1 кв.м. (а.с. 14) На вказане нежитлове приміщення відповідно виготовлений 05 лютого 2018 року технічний паспорт на спортзал у житловому будинку № 3 . (а.с.7-10) 16 вересня 2013 року [PERSON] згідно попередньо безкоштовно укладеного, усного договору доручення між нею та та [PERSON] , уповноважила [PERSON] бути її представником по питаннях, пов`язаних з управлінням (користуванням) та здійсненням будь-яких інших дій в межах її права власності (без права відчуження, продажу, обміну, передачі в оренду, іпотеку) стосовно належної їй однієї другої частини нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер 5255232106 , а саме: переобладнувати приміщення на власний розсуд, проводити реконструкцію, ремонт, подавати на виготовлення, узгоджувати, отримати дозволи, проекти по переобладнанню, технічному оснащенню приміщення, подати на виготовлення та отримати технічну документацію (проекти), технічний паспорт на нерухоме майно, в разі необхідності отримати Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, отримати витяги з вказаного реєстру: проводити необхідні комунікації, заключати договори на газо-, водо-, електропостачання, телекомунікації, тощо. Вказана вище довіреність була видана терміном на три роки, без права передовіри повноважень третім особам, та дійсна до шістнадцятого вересня дві тисячі шістнадцятого року. До матеріалів цивільної справи додані копія аудиторського звіту незалежної аудиторської фірми Товариства з обмеженою відповідальністю АФ "Аудит плюс Облік" про підтвердження достовірності витрат на проведення реконструкції нежитлового приміщення в багатоквартирному житловому будинку під тренажерний зал загальною площею 592,1 кв.м., що розташоване за адресою: [ADDRESS] , якою підтверджено, що [PERSON] на проведення реконструкції нежитлового приміщення витратив кошти на загальну суму 2437559 грн. 00 коп. (а.с. 55 - 64) Також надані лист від 03 травня 2019 року за № 0305/9-вих., від 25.04.2019 року № 2504/2-вих. Управління інспекції та контролю Броварської міської ради, звернення мешканців будинку в [ADDRESS] від 17 жовтня 2017 року, від 27 червня 2017 року та від 16.01.2017 року до голови Броварської міської ради Сапожка І.В., претензія власнику спортивного клубу "Goll Gym" від 06 вересня 2016 року, лист від 06 квітня 2018 року за № 0604/2-и відділу державного архітектурно-будівельного контролю стосовно інформування про вжиті заходи, лист від 15.11.2017 року за № 9-7-3525 виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області стосовно проведення перевірки, а також припис № С-310/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31 січня 2017 року, протокол №Л-А-3101/1 про адміністративне правопорушення від 31 січня 2017 року Відділу державного архітектурно-будівельного контролю. Із висновку оціночного дослідження від 21 лютого 2019 року складеного Асоціацією "Малого та середнього бізнесу" середня ринкова вартість місячної оренди об`єкту нерухомого майна - нежитлового приміщення (спортзал), що знаходиться за адресою [ADDRESS] за період з 21 лютого 2016 року по 21 лютого 2019 року складає 146 грн. 00 коп./1 кв.м. (а.с.6) Таким чином всі надані докази (документи) подані за період, який не охоплюється періодом за який позивач просить стягнути кошти у розмірі 154475 грн. 30 коп. за безпідставне користуванням відповідачем її майном, та отримання доходу. Вказаними вище доказами у судовому засіданні не підтверджені, не доведені обставини та твердження позивача у тому, що відповідач в період з 01 квітня 2019 року по 17 липня 2019 рік використовував майно (частину приміщення), яке належить позивачу, та відповідно мав дохід із використання вказаного майна, як спортивного клубу, крім того суду не надано доказів того, що відповідачем у будь-якій спосіб вчинялись перешкоди для користування, розпорядження та володіння своєю власністю позивачу внаслідок чого позивач втратила можливість використовувати майно на власний розсуд та отримувати з нього дохід. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволені позову. Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Таким чином, враховуючи те, що суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, витрати понесені позивачем стягненню із відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed