Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-21 00:00:00

В лютому 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, у якому зазначив, що відповідач [PERSON] (далі - Позичальник) звернувся до АТ КБ «Приватбанк» (далі - Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписала заяву №б/н від 19.08.2013 р. Також було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що визначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідач та АТ КБ "Приват Банк" 19.03.2019 року підписали Додаткову угоду. Відповідно до укладеної Додаткової угоди від 19.03.2019 року Банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п.1.2 Додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в сроки вказані в п.1.5.1 Додатковій угоді. Строк повернення кредиту вказаний в п.1.3 Додаткової угоди. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Оскільки відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконала, станом на 29.12.2020 року у нього виникла заборгованість в сумі 36857,85 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту - 171,79 грн., в т.ч. заборгованість за відсотками за користування кредитом -2486,30 грн., нарахована пеня - 34199,76 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.03.2021 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. В порядку досудової підготовки 02.03.2021 року судом надіслано запити до відповідних органів щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, відповідь на який надійшла 11.05.2021 року. Ухвалою від 12.05.2021 р. справу прийнято до провадження суддею Гуденко О.А. Представник позивача просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив проти позову суду не надав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до Банку, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 19.08.2013 р., та було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що визначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідно до укладеної Додаткової угоди від 19.03.2019 року Банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п.1.2 Додаткової угоди, якщо Клієнт здійснить платіж в розмірі та в сроки вказані в п.1.5.1 Додатковій угоді. Строк повернення кредиту вказаний в п.1.3 Додаткової угоди. Відповідно до п.1.6 Додаткової угоди ця угода відповідно до ст.212 ЦК України, укладається під відкладну обставину, а саме: в разі належного виконання Клієнтом зобов язань, які передбачені договором та п.1.5 Угоди вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначені п.1.2 Угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачене п.1.4 Угоди. Пунктом 1.6.1 Угоди встановлено, що в разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого з зобов язань, передбачених п.1.5.2 Угоди та/чи будь-якого із зобов язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбачене п.1.2 Умова про зміну процентної ставки передбачене п.1.4 Угоди не поширюється. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до вимог статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Дотепер відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, заборгованість становить 36857,85 грн., з якої: заборгованість за тілом кредиту - 171,79 грн., в т.ч. заборгованість за відсотками за користування кредитом -2486,30 грн., нарахована пеня - 34199,76 грн. - станом на 29.12.2020 р. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Стосовно стягнення з відповідача на користь позивача пені суд зазначає наступне. Відповідно до п.1.6.1 Додаткової угоди до Договору в разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого із зобов язань, передбачених п.1.5.2 Угоди та/або будь-якого із зобов язань, пердбачених Договором , на 31 день, умова про прощення частини заборгованості, передбачена п.1.2., та умова про зміну відсоткової ставки, передбачена п.1.4 Угоди не застосовується. Відповідно до п.1.2 Банк здійснює прощення ( анулювання) частини заборгованості, що виникла в період з дати надання Клієнтові кредиту, а смае здійснює прощення : відсотків на 0 грн., комісії на 0 грн.,пені на 31299,63 грн., штрафу на 0 грн. Проте, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за догвором б\\н від 19.08.2013 року, який укладений між банком та Позичальником шляхом підписання Анкети-заяви . Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", «Правилами користування платіжною карткою» та "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість тілом кредиту (в т.ч. за простроченим), а також - заборгованість за простроченими відсотками та пеню. У Анкеті-заяві позичальника від 19.08.2013 року відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, що ті тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна», а також Умови та правила надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», на які посилається позивач, розумів [PERSON] , ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву. Як вбачається з анкети-заяви, підписаної відповідачем, він погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, виконувати їх зобов`язаннями та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Проте, у вказаній заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді пені. Отже надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Тож, сама по собі підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами, оскільки така анкета-заява не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Відтак, позивач не вправі застосовувати до відповідача відповідальність, визначену додаткової угодою до Договору, стосовно стягнення пені з відповідача. Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 34199,76 грн., є безпідставними та задоволенню не підлягають. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 171,79 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом - 2486,30 грн. Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на його користь грошових коштів у сумі 2658,09 грн. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 554, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов`язань, узятих на себе за договорами, у зв`язку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 164 грн. ((2658,09 грн. - сума задоволених вимог:36857,85 грн. =0,072 х 2270,00 грн.).

Outcome: partial