Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] щомісячно в сумі 800 гривень та на утримання сина [PERSON] щомісячно в сумі 800 гривень до досягнення ними повноліття, мотивуючи позов тим, що в шлюбі народилося троє дітей: [PERSON], яка на даний час є повнолітня, [PERSON] та [PERSON], які проживають з нею. Позивачка намагається сама забезпечувати дітей, однак коштів у неї не вистачає. Тому просить суд стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повнолітня. В судовому засіданні позивачка позов підтримала з мотивів викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Вказала, що діти часто хворіють та на їх лікування витрачає вдень 150 грн. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, просив стягувати аліменти в сумі по 300 грн. на кожну дитину, оскільки на даний час не працює та проживає разом батьком, який є інвалідом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 29.11.2008 року [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO]. Також, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.10.2010 року [PERSON] є батьком, а [PERSON] матір'ю [PERSON], [INFO]. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і роз'яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень та доводів про те, що відповідач не має постійного доходу, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з нього на користь позивачки на утримання дітей слід визначити в твердій грошовій сумі. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За вказаних обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, оскільки відповідач є батьком дітей, а тому має встановлений законом обов`язок щодо їх матеріального забезпечення; відповідач не подав доказів того, що його працездатність обмежена. Однак позивачка не подала суду доказу того, що відповідач отримує доходи в розмірі, який би забезпечував можливість сплати або стягнення з нього аліментів в сумі по 800 гривень на кожну дитину. Відповідно до п. 1 ст. 3 в Конвенції ООН "Про права дитини" від 20.11.1989 року усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 рік", п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст. 11, 60, 61 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial