Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання, та просить встановити факт проживання його однією сім'єю з червня 2012 року з [PERSON] до дня смерті останньої. Заява мотивована тим, що на початку літа 2012 року заявник переїхав до батьків в с.Пізники Чорнухинського району та влаштувався на роботу водієм на підприємство «Чорнухиагроліс». Поряд з будинком його батьків одиноко проживала [PERSON] Так як [PERSON] була людиною похилого віку, рідних не мала, починаючи з червня 2012 року заявник почав піклуватися за нею та проживати разом, допомагав по господарству. З часом, заявник зазначає, що відносини з [PERSON] у них стали сімейними. Спільно проживаючи з 2012 року вони були пов'язані спільним побутом. У 2014 році Вороньківська сільська рада прийняла рішення про призначення заявника піклувальником над [PERSON] так як вона потребувала стороннього догляду за станом здоровя. 09.06.2017 року [PERSON] померла. Просив суд встановити факт його проживання однією сімєю з [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] підтримав свою заяву і пояснив суду, що [PERSON] була його сусідкою, проживала одиноко та не мала дітей. З 2012 року через її похилий вік він почав допомагати їй по господарству, доглядати та піклуватися про неї. 13 червня 2014 року Вороньківська сільська рада призначила його піклувальником над [PERSON]\~ За час спільного\~\~проживання він доглядав та піклувався про [PERSON] Коли [PERSON] померла, він здійснив її поховання та розпорядився її особистими речами, робив поминальні обіди, встановив пам'ятник на могилі. Необхідність встановлення факту проживання однією сім'єю виникла у зв'язку з тим, що він бажає оформити спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] \~Представник заінтересованої особи Вороньківської сільської ради в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.\~\~\~\~ Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити. \~\~\~\~Так, допитані судом свідки [PERSON]І, [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що вони проживають по-сусідству із заявником, а тому їм достовірно відомо, що [PERSON] починаючи з 2012 року доглядав за [PERSON], оскільки вона проживала самотньо, не мала дітей і за станом свого здоров'я потребувала стороннього догляду. В 2014 році [PERSON] було призначено піклувальником над [PERSON], а після смерті останньої провів її поховання, зробив поминки і доглядає за могилою. Судом встановлено, що у 2012 році заявник [PERSON] почав проживати разом з [PERSON] та піклуватися за нею, так як остання була людиною похилого віку, страждала на ряд хронічних захворювань, допомагав їй по господарству. Спільно проживаючи з 2012 року вони були пов'язані спільним побутом. Факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON], крім пояснень заявника та свідків, також стверджується довідками виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Чорнухинського району Полтавської області № 253 від 10 червня 2014 року (а.с. 6), № 1195 від 19 жовтня 2017 року (а.с.9), №1185 від 20 жовтня 2017 року (а.с.10), копією рішення Вороньківської сільської ради від 13 червня 2014 року про призначення піклувальника над [PERSON] (а.с.7) із яких слідує, що [PERSON] проживала \~із [PERSON], вели спільне господарство, останній здійснював догляд до дня смерті [PERSON] Після смерті [PERSON] саме заявник здійснив її поховання та розпорядився особистими речами померлої. \~\~\~\~Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. \~\~\~\~Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. До спадкоємців четвертої черги може належати не лише жінка або чоловік, які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, а також й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки. Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п'ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") визначив, що обов'язковою умовою для визнання осіб членами сім'ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Таким чином, суд вважає, що перерахованими вище доказами заявник довів суду, що він проживав із померлою [PERSON] однією сім'єю п'ять років з 2012 року до дня її смерті. Встановлення вказаного факту необхідно для оформлення спадщини після померлої [PERSON] Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти ії. Згідно з частиною 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Пунктами 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється позачергово. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обв'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. Заявник є спадкоємцем майна померлої [PERSON] четвертої черги (особою, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю з червня 2012 року). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved