Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, якою просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер 21 травня 2015 року, право власності на садибу №11, яка складається з житлового будинку, позначеного на плані під літерою "А", загальною площею 193,3 м.кв., що складається з приміщень: 1 під №1 площею 14,1 м.кв., кухні під №2 площею 24,2 м.кв., житлової під №3 площею 19,6 м.кв., житлової під №4 площею 27,8 м.кв., коридору під №5 площею 4,4 м.кв., комори під №6 площею 4,9 м.кв., коридору під №7 площею 12,6 м.кв., житлової під №8 площею 15,5 м.кв., житлової під №9 площею 13,0 м.кв., житлової під №10 площею 36,3 м.кв., комори під №11 площею 21,9 м.кв., літню кухню позначену на плані під літерою "Б", сарай позначений на плані під літерою "В", сарай позначений на плані під літерою "Г", вбиральню позначену на плані під літерою "Д", сарай позначений на плані під літерою "Е", що знаходяться в селищі Верховина присілок Малий Грабовець Верховинського району Івано-Франківської області. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 21.05.2015 помер її чоловік [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельних ділянок та житлового будинку з господарськими будівлями, тобто садибу. Своє право на прийняття спадщини після смерті чоловіка вона реалізувала звернувшись своєчасно із заявою про прийняття спадщини, однак оформити спадкові права на частину спадкового майна, а саме житловий будинок, не може через відсутність правовстановлюючих документів. Зокрема зазначила, що даний будинок був побудований у 1956 році, і чинне на той час законодавство не встановлювало обовязок щодо реєстрації права власності на домоволодіння, яке знаходиться у сільській місцевості. Право власності на нього підтверджується належними доказами. А тому вважає, що спірне майна належало її чоловікові на праві власності на момент смерті, у зв'язку із чим просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі у звязку з неможливістю зявитися в судове засідання за станом здоровя, свої позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві, просить їх задовольнити. А тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності позивача. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення. А тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача. Третя особа Сектор державної реєстрації Верховинської РДА Івано-Франківської області в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. Від представника третьої особи [PERSON], надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. З врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд ухвалює судове рішення про таке. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1 та 2 ст.1220 ЦК України визначено, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [PERSON] помер 21.05.2015 у смт Верховина Верховинського району Івано-Франківської області, про що вчинено актовий запис 21.05.2015 №61 виконкомом відділом ДРАЦС Верховинського РУЮ в Івано-Франківській області (а.с.9) . Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], являється його дружина [PERSON] і син [PERSON] (а.с.10). Позивач [PERSON] прийняла спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.14). На частину спадкового майна, а саме земельні ділянки, позивачкою отримано свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.11-13). Спадкоємець [PERSON] із заявою про прийняття спадщини не звертався. Крім того із його заяви, поданої до суду вбачається, що позовні вимоги він визнає, не заперечує проти задоволення позову. Згідно листа нотаріуса Верховинської районної державної нотаріальної контори від 02.03.2017 №86/0116 (а.с.23) [PERSON] розяснено, що видати свідоцтво про право на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, після смерті [PERSON] не має можливості у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок №11 в смт Верховина прис Малий Грабовець Верховинського району Івано-Франківської області (а.с.15-20), а саме експлікації, до складу садиби входять житловий будинок позначений на плані під літерою "А", 1976 року побудови, літня кухня позначена на плані під літерою "Б", сарай позначений на плані під літерою "В", сарай позначений на плані під літерою "Г", вбиральня позначена на плані під літерою "Д",сарай позначений на плані під літерою "Е". Відповідно до п.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності в Україні до моменту набрання чинності ЦК України з 01.01.2004 року регулювалися положеннями ЦК України 1963 року та Законом України «Про власність», який введено в дію з 15.04.1991 року. Відповідно до положень ст.12 цього Закону було визначено, що громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом. Об'єктами права індивідуальної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення (ст. 13 Закону). За таких обставин суд вважає, що спірний будинок був належним чином набутий у власність чоловіком позивача, і на момент його смерті входив в обєм спадкового майна. При цьому суд переконаний, що відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно не може бути перешкодою для прийняття спадщини позивачем, так як відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Крім цього, у інший спосіб позивач позбавлений можливості захисту свого майнового права на прийняття спадщини в цій частині, оскільки внаслідок смерті власника майна адміністративна процедура здійснення оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок є унеможливлена. А тому, враховуючи, що позивач, будучи спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] прийняла спадщину, однак не може оформити спадкові права з причин, що не залежать від її волі, позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved