Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

25 серпня 2015 року до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 16.09.2011 року в загальній сумі 2974,93 грн. та судових витрат. В обґрунтування своїх позивних вимог позивач посилається на те, що 16.09.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір № б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами банку"складає між ним і Банком договір. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач належним чином не виконує та систематично порушує умови зазначеного кредитного договору, у звязку з чим станом на 30.06.2015 р. за [PERSON] виникла заборгованість перед Банком у загальній сумі 2974,93 грн., яка складається з наступного: - 118,32 грн. - заборгованість за кредитом; - 668,76 - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1570,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 117,85 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що не заперечує, що між ним та позивачем було укладено кредитний договір, але не згоден із сумою боргу, яку позивач просить стягнути позивач, оскільки, як на його думку, вона не вірно нарахована та занадто велика. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", "Тарифами банку"складає між ним і Банком договір. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, проте відповідач належним чином не виконує та систематично порушує умови зазначеного кредитного договору, у звязку з чим станом на 30.06.2015 р. за [PERSON] виникла заборгованість перед Банком у загальній сумі 2974,93 грн., яка складається з наступного: - 118,32 грн. - заборгованість за кредитом; - 668,76 - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1570,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 117,85 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, що витікають з договору позики , які регулюються нормами ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку , що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобовязаний сплатити кредитору неустойку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Суд не бере до уваги доводи відповідача, про те, що сума боргу, яку просить стягнути позивач не вірно нарахована, адже вони не мають під собою ніякого правового підґрунтя та погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню. У зв'язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved