Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

02 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з наступними вимогами: встановити факт того, що вона є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO]; визнати за нею у порядку спадкування за законом після померлої [INFO] рідної сестри [PERSON], право на спадщину за законом до складу, якої входить: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Шебелинське", розміром 3,60 в умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданого 23.12.1997 року на підставі рішення Зміївської районної державної адміністрації від 30.09.1997 року №557; грошовий вклад [NUMBER] на суму 2249 грн. 25 коп. у відділенні №2838/040 ВАТ "Ощадбанк" с/з Шебелінський с. Донець Зміївського району Харківської області на ім'я [PERSON] В обґрунтування позовної заяви зазначила, що [INFO] у віці 72 років померла її рідна сестра [PERSON]. Також вона з сестрою мали рідних братів - [PERSON], [PERSON] та сестер - [PERSON], [PERSON]. Вони народилися в с. Моспаново Чугуївського району Харківської області, та їхніми батьками були: [PERSON], [PERSON] - [PERSON] та [PERSON]; [PERSON], [PERSON] - [PERSON] та [PERSON]; [PERSON], [PERSON] - батько [PERSON], мати [PERSON] 16 листопада 1957 року вона одружилася зі [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON]. Її сестра [PERSON], 1927 року народження, проживала та була прописана з 01.11.1988 року по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Крім неї на день її смерті по даній адресі більше ніхто не був зареєстрований, включаючи малолітніх та неповнолітніх дітей. На день смерті [PERSON] не була одружена та дітей у неї не було. Їх батько та мати, сестри [PERSON] та [PERSON] померли раніше. Її сестра [PERSON] 10.12.1997 року склала заповіт, який був посвідчений виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області за р. №1437. За цим заповітом [PERSON] заповіла своєму племіннику, а її (позивачки) сину, [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Крім зазначеної квартири, після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка не була охоплена заповітом, до складу якої входить: 1) право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Шебелинське", розміром 3,60 в умовних кадастрових гектарах без визнання меж цієї частки в натурі. [PERSON] володіла вказаним правом на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER], який видано 23 грудня 1997 року. Сертифікат зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №557 30.09.1997 року; 2) грошовий вклад [NUMBER] на суму 2249 грн. 25 коп. у відділенні №2838/040 ВАТ Ощадбанк в с/з Шебелінський сел. Донець Зміївського району Харківської області на ім'я [PERSON] Після смерті сестри вона фактично вступила у володіння спадковим майном, що свідчить про прийняття нею спадщини. Факт прийняття спадщини підтверджується наявністю у неї оригіналів сертифікату на земельну ділянку (пай) та ощадної книжки на ім'я померлої, які, разом з іншими речами, знаходяться у неї з моменту смерті сестри. Через це вона, вважаючи що фактично прийняла спадщину, не подавала заяву про прийняття спадщини. На теперішній час склалася ситуація, коли нотаріус не приймає її заяву про прийняття спадщини у зв'язку з порушенням строку звернення, встановленого ст. 1270 ЦК України, та відсутністю підтвердження факту родинних відносин між нею та померлою сестрою [PERSON] Їй було рекомендовано звернутися до суду, оскільки у свідоцтві про народження прізвище сестри та батька вказані "[PERSON] та [PERSON]". Оскільки вона не має можливості підтвердити факт родинних стосунків із померлою сестрою та одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, вона змушена звертатися до суду з цим позовом. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, підтримала зазначені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просила задовольнити позов. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, заперечень проти обставин, викладених у позовній заяві не навели, позовні вимоги визнали. Представники третіх осіб Відділу у Зміївському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та філії - Зміївське відділення №2838 ВАТ "Державний ощадний банк України" причини неявки не сповістили, будь-яких заяв не подавали, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутністю. Представник третьої особи селищний голова Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області Діхтяр Д. М. просив розглянути справа за відсутністю представника територіальної громади в особі Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: За даними свідоцтва про смерть, виданого 21.03.2000 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, [PERSON] померла [INFO] у віці 72 років в сел. Донець Зміївського району Харківської області. (а. с. 5). З інформації, наданої Зміївською державною нотаріальною конторою №1557 від 07.07.2017 року, вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON], 04.10.2000 року заведена спадкова справа №638/2000 за заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що надійшла від [PERSON] - спадкоємця за заповітом, посвідченим виконкомом Комсомольської селищної ради 10.12.1997 року за №1437 (а. с. 55). Отже, відповідачем [PERSON] прийнята спадщина за заповітом, до складу якої входила квартира [ADDRESS], що належала [PERSON], яка проживала у цій квартирі до дня смерті [INFO] (а. с. 7). Спірним є право на спадщину за законом після [PERSON], яка померла [INFO] в сел. Донець Зміївського району Харківської області, до складу якої входять не охоплені заповітом: право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Шебелинське", розміром 3,60 в умовних кадастрових гектарах, яке належало померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданого 23.12.1997 року на підставі рішення Зміївської районної державної адміністрації від 30.09.1997 року №557; грошовий вклад [NUMBER] на суму 2249 грн. 25 коп. у відділенні №2838/040 ВАТ Ощадбанк в р/п Шебелінський сел. Донець Зміївського району Харківської області на ім'я [PERSON], що належить померлій на підставі ощадної книжки на її ім'я (а. с. 8-10). У зв'язку з тим, що в особистих документах позивачки [PERSON] та спадкодавця [PERSON] містяться відмінності у написанні їх прізвищ, а також прізвища їх батька, спірним є факт родинних відносин між вказаними особами, встановлення якого є необхідним для підтвердження того, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом після померлої сестри [PERSON] Відповідно до ч. 1 п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Проаналізувавши відомості, що зазначені у вказаних документах, належить дійти висновку, що позивачкою [PERSON] надано письмові докази, якими підтверджується, що вона дійсно є рідною сестрою [PERSON], яка померла [INFO], цей факт має для неї юридичне значення і іншим порядком підтвердити факт родинних відносин вона не має можливості. За змістом ч. 6 ст. 235, ч. 4 ст. 256 ЦПК України, якщо вимога про встановлення факту пов'язана з вирішенням спору про право, така вимога підлягає розгляду в порядку позовного провадження. Оскільки від встановлення факту родинних відносин позивачки зі спадкодавцем залежить вирішення спору про право на спадщину за законом, зазначені вимоги [PERSON] правомірно заявлені в порядку позовного провадження. У позовній заяві позивачка [PERSON] стверджувала, що вона є рідною сестрою померлої [INFO] [PERSON], відповідач [PERSON] є сином позивачки та племінником померлої [PERSON] Також, у позовній заяві зазначено, що позивачка [PERSON], відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є дітьми [PERSON] Крім того, і [PERSON], яка померла [INFO], була дочкою [PERSON] Зазначені обставини не заперечувалися відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Водночас, в особистих документах, копії яких додані до матеріалів справи, містяться різні записи прізвищ позивачки і відповідачів, та їх батька. Так, зігдно свідоцтва про народження, виданого російською мовою, "[PERSON]", [INFO], був сином "[PERSON] и [PERSON]" (а. с. 18). У свідоцтві про шлюб позивачки [PERSON] її дошлюбне прізвище значиться - [PERSON] (а. с. 7). При цьому, у її свідоцтві про народження зазначено прізвище [PERSON], батьком записаний російською мовою "[PERSON]" (а. с. 6). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], вона записана "[PERSON]", її батьком - "[PERSON]" (а. с. 6). У свідоцтві про народження відповідача [PERSON], [INFO], він записаний "[PERSON]", а батьком - "[PERSON]" (а. с. 13). У свідоцтві про народження відповідачки [PERSON], [INFO], вона записана "[PERSON]", а її батьком зазначений "[PERSON]" (а. с. 17). У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], вона записана "[PERSON]", її батьком - "[PERSON]" (а. с. 21). На підставі аналізу доводів, викладених позивачкою у заяві, проти яких не заперечували відповідачі, та відомостей, що містяться у зазначених вище особистих документах осіб, які беруть участь у справі, належить дійти висновку, що незважаючи на відмінності у написанні прізвища та по батькові, пов'язаних з особливостями їх перекладу українською та російською мовою, позивачкою доведено той факт, що вона та померла [PERSON] є рідними сестрами, оскільки мали спільного батька [PERSON]. Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки після померлої [INFO] [PERSON] спадщина була прийнята до набрання чинності ЦК України 2003 року, спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. У відповідністю з ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 530 ЦК УРСР 1963 року при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Відповідно до 537 ЦК УРСР 1963 року, частина майна, що залишилась незаповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. До числа цих спадкоємців входять і ті спадкоємці за законом, яким інша частина майна була залишена за заповітом, якщо в заповіті не передбачено інше. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідністю з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 553 ЦК УРСР 1963 року, вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (ст. 549 цього Кодексу). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз'яснив, що судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Згідно з ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 № 457/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з частиною другою статті 113 Конституції України кожен громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Громадяни та юридичні особи у визначеному законом порядку набувають прав власності та користування земельними ділянками відповідно до їх цільового призначення для ведення господарської діяльності або задоволення особистих потреб. Як зазначено вище, спірним є право на спадщину, що не охоплена заповітом, після [PERSON], яка померла [INFO] в сел. Донець Зміївського району Харківської області. Належність померлій права на земельну частку (пай) та грошового вкладу підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER], виданого 23.12.1997 року на підставі рішення Зміївської районної державної адміністрації від 30.09.1997 року №557; та ощадною книжкою на грошовий вклад [NUMBER] на суму 2249 грн. 25 коп. у відділенні №2838/040 ВАТ Ощадбанк в р/п Шебелінський сел. Донець Зміївського району Харківської області, видані на ім'я [PERSON] (а. с. 8-10). Оригінали зазначених сертифікату та ощадної книжки, разом з іншими речами померлої, зберігаються у позивачки [PERSON], що не заперечується відповідачами. Фактичний вступ у володіння документами, якими підтверджувалося право померлої [PERSON] на земельну частку (пай) та грошовий вклад, разом з іншими речами померлої, свідчить про вчинення нею дії, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року для прийняття спадщини. Отже, позивачка [PERSON], як спадкоємець за законом другої черги, прийняла спадщину за законом після померлої сестри [PERSON] Зі змісту інформації, наданої Зміївською державною нотаріальною конторою №1557 від 07.07.2017 року, вбачається, що від спадкоємців за законом після померлої [INFO] [PERSON] заяв про прийняття спадщини за законом не надходило. (а. с. 55). З довідки, виданої 31.03.2017 року головою правління ОСББ "Донець" Діденком О. І., вбачається, що [PERSON], 1927 року народження, проживала та була прописана з 01.11.1988 року по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Крім неї на день її смерті по даній адресі більше ніхто не був зареєстрований, включаючи малолітніх та неповнолітніх дітей. (а. с. 7). Таким чином, позивачкою надано докази того, що вона, як спадкоємець за законом другої черги, прийняла спадщину за законом після померлої [INFO] сестри [PERSON], інших спадкоємців за законом, що прийняли спадщину, немає. Однак оформити свої спадкові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину вона не має можливості через необхідність доведення в судовому порядку факту родинних відносин зі спадкодавцем, а також обставин фактичного прийняття спадщини за законом. За таких обставин, з урахуванням визнання позову відповідачами, є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову шляхом встановлення факту родинних відносин та про визнання за позивачкою права на спадщину у порядку спадкування за законом другої черги. Враховуючи характер спірних правовідносин, понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України не відшкодовуються та залишаються здійсненими за її рахунок. На підставі викладеного,

Outcome: approved