Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

23 травня 2018 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 21 вересня 2011 року відповідач [PERSON] сплачує на її користь аліменти на утримання їхнього спільного сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 200 гривень щомісячно починаючи з 08 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноілття. Позивач вказує, що син проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні, наразі навчається у 7-му класі Дмитрашківської [PERSON] ступенів, досяг 12 років, це призвело до збільшення витрат на утримання сина, тобто до зміни матеріального стану, а тому аліменти в розмірі 200 гривень стали недостатніми для забезпечення потреб сина. Також позивач вказує, що в неї на утриманні є ще одна дитина - дочка [PERSON], 09 березня 2015 року. В зв'язку цим позивач вважає, що розмір аліментів, визначений в рішенні ПІщанського районного суду від 21 вересня 2011 року потрібно змінити в сторону збільшення, та стягнути відповідача на утримання сина аліменти в твердій грошовій сумі в ромірі 1 200 гривень, а ле не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, почмнаючи з 01 січня 2018 року. В подальшому позивачем на адресу суду було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій вона просила суду змінити, починаючи з 01 січня 2018 року, розмір аліментів, які стягуються із платника [PERSON] ([INFO], жителя [INFO]) на підставі рішення ПІщанського районного суду Вінницької області від 21 вересня 2011 року на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] з твердого розміру в 200 гривень щомісячно, збільшивши їх на тверду грошову суму в розмірі 1 200 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~В судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, проте надала на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги з урахуванням уточнень, підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява , в якій він просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги не визнає, оскільки не працює, має на утриманні іншу дитину, згоден сплачувати аліменти в розмірі 700 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2003 року. Відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 01 листопада 2011 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00010774801 (а.с.6). В шлюбі у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ № 021122 (а.с.4) Відповідно до рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 21 вересня 2011 року з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], стягуються аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, яка становить 200 гривень 00 копійок, щомісячно, починаючи з 08 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, на користь [PERSON], мешканки [INFO] (а.с.5). Відповідно до довідки Дмитрашківської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 346 від 22 травня 2018 року про склад сім'ї [PERSON], [INFO] (а.с.7) позивач [PERSON] проживає в [INFO], до складу її сім'ї входять син - [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] ніде не працює, так як здійснює догляд за дитиною. Згідно до довідки виконкому Дмитрашківської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 345 від 22 травня 2018 року, неповнолітній син [PERSON], 27 липня 2005 року народженя, перебуває на утриманні матері [PERSON] (а.с.8). Відповідно до довідки виконавчого комітету Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 540 від 13 липня 2018 року, відповідач [PERSON] ніде не працює з 2010 року (а.с.37). Згідно з довідкою виконавчого комітету Студенянської сільської ради Піщанського району Вінницької області № 539 від 13 липня 2018 року, в склад сім'ї відповідача [PERSON], [INFO], який зареєстрований в [INFO], входять: співмешканка [PERSON], [INFO], дочка співмешканки - [PERSON], [INFO], та дочка - [PERSON], [INFO] (а.с.38). Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України,передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено в п.п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; Аналізуючи зазначені норми закону, суд констатує, що батьки дитини повинні забезпечити дитині утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для дитини певного віку, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров'я та розвитку, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі, не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім'я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини (ч.2 ст. 179 СК України). Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Вирішуючи питання про збільшення розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. При цьому слід брати до уваги, що дитині має забезпечуватися такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя та повноцінного розвитку. Батьки несуть основну та однакову відповідальність за виховання та розвиток своєї дитини. Виходячи з\~системного аналізу\~наведених вище\~норм чинного\~законодавства,\~враховуючи,\~що відповідач\~є особою\~працездатного віку,\~може працювати,\~отримувати дохід,\~частину якого\~віддавати на\~утримання свого\~неповнолітнього сина,\~беручи до\~уваги \~ наявність\~на утриманні\~відповідача неповнолітньої\~дочки,\~ а\~також наявність\~неповнолітньої дочки\~у позивача,\~суд \~приходить до\~висновку про\~часткове \~задоволення позову\~ та\~стягнення із\~відповідача [PERSON]\~на користь\~позивача \~[PERSON]\~аліментів \~на утримання\~їхнього неповнолітнього\~сина [PERSON],\~[INFO],\~у твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~1000\~гривень щомісячно.\~Стягнення аліментів\~в даному\~розмірі суд,\~вважає,\~розумним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Також, суд враховує, що вказаний розмір аліментів перевищує 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого в ЗУ "Про Державний бюджет України на 2018 рік", тобто мінімальний розмір аліментів. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів в збільшеному розмірі з 01 січня 2018 року задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до вимог ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно доп. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору при подачі вказаного позову до суду. Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, ціну позову, яка у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців, а також мінімальний розмір судового збору, який становить не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб , який має бути сплачений фізичною особою при поданні до суду позовної заяви майнового характеру та відповідно положень п.п.1 п. 1 ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 4 Закону "Про судовий збір" складає 704 гривні 80 копійок, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачау дохід держави судовий збір у сумі 704 гривні 80 копійок..

Outcome: partial