Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [PERSON] заповів позивачу все своє майно. Заповіт складений 03 липня 1997 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Красноїльської селищної ради і зареєстрований в реєстрі за № 28. Вказаний заповіт не змінювався та не скасовувався. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку літ."А-І", сарая літ."Б", сарая літ."В", сарая літ."Г", убиральні літ."Д", літньої кухні літ."Е" і знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Забудовником вказаного домоволодіння був [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Красноїльської селищної ради від 18 листопада 2019 року № 3237. Позивач оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на домоволодіння, оскільки при житті [PERSON] не оформив право власності на домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а тому позивач просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно за заповітом, що знаходиться за вказаною вище адресою. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак на адресу суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про визнання позовних вимог. Просила судову справу розглядати у її відсутності. Визнання позову відповідачем, згідно вимог ч.3 і ч.4 ст.200 та ст.206 ЦПК України, є підставою для задоволення позову. При цьому суд знаходить, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що при житті все своє майно [PERSON] заповів позивачу - [PERSON] . Заповіт складений 03 липня 1997 року та зареєстрований в реєстрі за № 28, не змінювався та не скасовувався (а.с.19). Свідоцтвом серії [NUMBER] про смерть виданого 05.02.2019 р., підтверджується, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із будинковолодіння, що знаходиться в [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] , яка є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину не приймала та до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, що підтверджено довідкою приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу від 25.11.2019 р. за №1053/02-14 (а.с.21). Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Згідно копії технічного паспорту, будинковолодіння складається з: житлового будинку літ."А-І", сарая літ."Б", сарая літ."В", сарая літ."Г", убиральні літ."Д", літньої кухні літ."Е" і знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-18) на земельній ділянці розміром 0,12 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель. Згідно технічного паспорту (а.с.13-18), та доказів (а.с.11,12) отриманих від Красноїльської селищної ради, вбачається що забудовником і власником житлового будинку і погосподарських споруд розташованих в [ADDRESS] являвся спадкодавець [PERSON] , яка за життя не оформила право власності на своє майно, яке збудувано не самочинно. Виходячи з цього та підсумовуючи викладене і зважаючи на підтвердження в суді всіх зазначених обставин та визнання позову відповідачем, суд знаходить, що позовні вимоги щодо визнання права на спадкове майно за законом підлягають задоволенню.

Outcome: approved