Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом в суд до [PERSON], Делятинської селищної ради про визнання незаконним рішення селищної ради та визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом до [PERSON], Делятинської селищної ради про визнання незаконним рішення селищної ради про вилучення з користування та надання у постійне користування земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивачки- відповідачки [PERSON] її позов підтримала, зустрічний позов не визнала і пояснила , що 19.03.1991 року бабуся [PERSON] і [PERSON]- [PERSON] подарувала відповідачу-позивачу [PERSON] жилий будинок з господарськими приміщеннями, що знаходиться в [ADDRESS], що розташовані на земельній ділянці розміром 1023 кв.м. Рішенням виконкому Делятинської селещної Ради народних депутатів за №189 від 29.10.1993 року було вилучено за згодою їхньої бабусі [PERSON] з її користування 0,34 га землі по [ADDRESS] і передано в користування [PERSON] для під город. На підставі заяви їхньої бабусі [PERSON] рішенням Делятинської селищної ради від 16.09.1997 року №119 було вилучено з її користування земельну ділянку площею 0,5832 га в тому числі ріллі - 0,0762 га, сінокосу - 0,5070 га, в урочищі "Поломи" с. Делятин та передано позивачу-відповідачу [PERSON] у постійне користування. 16.12.1997 року рішенням Делятинської ради народних депутатів №210 [PERSON] було передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,7375 га, в тому числі вилучену в її бабусі земельну ділянку в урочищі «Поломи» с. Делятин, орієнтовна площа якої на той час складала 0,4470 га. В 2014 році, на прохання [PERSON] землепорядною фірмою ТОВ «Зеніт» було проведено обміри земельних ділянок, що є в її користуванні, в тому числі вище зазначеної земельної ділянки точна площа якої на сьогоднішній день становить 0,4971га. Рішеиням Делятинської селищної ради від 29.12.2014 р. №1231-31/2014 [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 1,2582 га , в тому числі 0,4971 га для ведення особистого селянського господарства в с.Делятин ур. "Поломи" за рахунок земель комунальної власності сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту. В процесі виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у приватну власність [PERSON] дізналася, що рішенням Делятинської селищної ради від 16.08.2001 року № 225 відповідачу було передано у приватну власність земельні ділянки площею - 0,7500 га, в яку входить передана у приватну власність [PERSON] в 1997 році земельна ділянка площею 0,4971 га. На підставі даного рішення відповідачеві [PERSON] було видано 14.09.2001 року Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] для обслуговування будівель та ведення підсобного господарства, в який було включено і спірну земельну ділянку. Вважає рішення Делятинської селищної ради від 16.08.2001 року № 225 про передачу у приватну власність відповідачу [PERSON] спірної земельної ділянки площею 0,4971 г незаконним, а виданий на підставі даного рішення відповідачеві [PERSON] Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 14.09.2001 року недійсним з наступних підстав: позивачка [PERSON] постійно користувалася даною земельною ділянкою, сплачувала земельний податок. Крім того вилучення спірної земельної ділянки в 2001 році відбулося без її згоди і відома. Просить постановити рішення, яким визнати незаконним рішення Делятинської селищної ради від 16.08.2001 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,4952 га, а державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий [PERSON] -недійсним. Вважає,що в зустрічному позові слід відмовити з наступних підстав: рішенням Делятинської селищної ради від 16.09.1997 року №119 було вилучено з користування [PERSON] земельну ділянку площею 0,5832 га в тому числі ріллі - 0,0762 га, сінокосу - 0,5070 га, в урочищі "Поломи" с. Делятин та передано позивачу-відповідачу [PERSON] у постійне користування на підставі заяви [PERSON] При цьому будь які права [PERSON] на користування даною земельною ділянкою не були порушені. Делятинська селищна рада приймаючи дане рішення діяла в межах наданих їй повноважень і відповідно до закону. Відповідач-позивач [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримав, позов [PERSON] не визнав і пояснив,що 19.03.1991 року, його бабуся-[PERSON] подарувала йому жилий будинок з господарськими приміщеннями, що знаходяться в [ADDRESS], розташовані на земельній ділянці в урочищі "Поломи" площею 1023 кв. м. Рішенням виконкому Делятинської селищної ради народних депутатів за № 189 від 29.10.1993 року було вилучено за заявою його бабусі [PERSON] з її користування ще 0,34 га. землі в урочищі "Паломи" і передано йому в користування для обслуговування прийнятого в дар житлового будинку з господарськими приміщеннями. У квітні 2016 року, з позовної заяви [PERSON], він взнав, що рішенням Делятинської селищної ради № 119 від 16.09.1997 року було незаконно вилучено з користування його бабусі [PERSON], нібито за її заявою, яка відсутня у Делятинській селищній раді, земельну ділянку площею 0,5832 га в урочищі "Паломи" с.Делятин. Дана земельна ділянка з 1991 року фактично була уже в його користуванні і служила для обслуговування прийнятого ним в дар житлового будинку з господарськими приміщеннями . В 2001 році він на підставі рішення Делятинської селищної ради від 16.08.2001 року № 225 і Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 14.09.2001 року отримав у приватну власність земельні ділянки площею 0,75 га, в тому числі спірну земельну ділянку площею 0,4971 га в урочищі «Поломи» с. Делятин., яку ніхто з його користування у встановленому законом порядку не вилучав. Просить постановити рішення, яким визнати незаконним рішення Делятинської селищної ради № 119 від 16.09.1997 року про вилучення з користування його бабусі [PERSON], земельної ділянки площею 0,4952 га. та передачу у постійне користування [PERSON] . В позові [PERSON] просить відмовити з наступних підстав: рішенням Делятинської селищної ради від 16.08.2001 року йому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,4952 га в урочищі «Поломи» с.Делятин, яка йому передана бабусею разом з жилим будинком і якою він користувався. На підставі даного рішення він отримав в 2001 році державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Представник відповідача Делятинської селищної ради в судове засідання не з*явився з невідомих суду причин. Про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків , дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.60 ЦПК України, і на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, а в позові [PERSON]. слід відмовити з наступних підстав. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна особа зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень . В судовому засіданні встановлено ,що згідно договору дарування від 19.03.1991 року,посвідченого державним нотаріусом Надвірнянської державної нотаріальної контори , бабуся позивача-відповідача [PERSON] і відповідача-позивача [PERSON]- [PERSON] подарувала відповідачу-позивачу [PERSON] жилий будинок з господарськими приміщеннями, що знаходиться в [ADDRESS],яке знаходилося на земельній ділянці розміром 1023 кв.м. ,якою користувалася [PERSON] і яка перейшла до відповідача-позивача [PERSON] на правах користування. Згідно ст..30 ЗК України в редакції 1990 року ,який був чинний на час виникнення правовідносин між сторонами, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Розмір ділянок для будівництва та обслуговування жилого будинку,господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) згідно ст.67 ЗК України в редакції 1990 року повинен бути не більше: у сільських населених пунктах - 0,25 гектара, селищах міського типу - 0,15 гектара, у містах - 0,1 гектара. Згідно ст.ст.9, 19 ЗК України до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу; вилучення (викуп) земель відповідно до статті 31 цього Кодексу. Сільські, селищні Ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для будівництва шкіл, лікарень, підприємств торгівлі та інших об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням населення (сфера послуг), сільськогосподарського використання, особистого підсобного господарства, індивідуального житлового, дачного і гаражного будівництва, індивідуального і колективного садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, традиційних народних промислів. Згідно ст.. 17 ЗК України передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Передача у власність громадян земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, провадиться місцевими Радами народних депутатів після вилучення (викупу) їх у порядку, встановленому статтями 31 і 32 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено , що за згодою [PERSON] згідно рішення виконкому Делятинської селищної ради народних депутатів за №189 від 29.10.1993 року було вилучено з її користування земельну ділянку ,яка знаходилася по [ADDRESS] площею 0,34 га і передано в користування [PERSON] під город, а згідно рішення виконкому Делятинської селищної ради від 16.09.1997 року №119 було вилучено з її користування земельну ділянку площею 0,5832 га в тому числі ріллі - 0,0762 га, сінокосу - 0,5070 га, в урочищі "Поломи" с. Делятин та передано позивачу-відповідачу [PERSON] у постійне користування. Рішенням сесії Делятинської ради народних депутатів №210 від 16.12.1997 року [PERSON] було передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,7375 га, в тому числі земельну ділянку в урочищі «Поломи» с. Делятин, площею 0,4470 га. Згідност.22 ЗК України в редакції 1990 року право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. В судовому засіданні встановлено ,що [PERSON] набула право власності на дану земельну ділянку , так в судовому засіданні встановлено ,що згідно плану схеми межі земельної ділянки площею 0,4470 га в урочищі «Поломи» с.Делятин були відведені в натурі і погоджено з межівником [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мати [PERSON] і [PERSON] ЇЇ мати [PERSON] при житі подарувала [PERSON] жилий будинок в [ADDRESS] і передала в користування земельну ділянку,яка обслуговувала дане будинковолодіння і земельну ділянку під город,яка знаходиться через дорогу поряд з будинковолодінням. Спірну земельну ділянку в урочищі «Поломи» с.Делятин її мати при житті передала [PERSON],яка користувалася даною земельною ділянкою. На даний час [PERSON] чинить перешкоди [PERSON] в користуванні вказаною земельною ділянкою. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON],[PERSON] суду пояснили ,що ,земельні ділянки,якими вони користуються в урочищі «Поломи» с.Делятин межують з спірною земельною ділянкою. Даною земельною ділянкою користувалася бабця [PERSON] і [PERSON] [PERSON] до початку 90-х років 20 сторіччя, а після цього передала вказану земельну ділянку [PERSON],яка разом з своєю сім*єю користувалася нею до 2014 року. В 2014 році чоловік [PERSON] помер, [PERSON] на даний час перебуває за кордоном, земельною ділянкою користується [PERSON] Аналогічні пояснення дали в судовому засіданні свідки [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON],[PERSON] в судовому засіданні пояснили,що спірна земельна ділянка площею 0,4470 в урочищі «Поломи» с.Делятин належала бабці [PERSON]- [PERSON] , яка подарувала йому належний їй жилий будинок в [ADDRESS] і земельні ділянки,якими вона користувалася. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив,що з 2014 року він користується спірною земельною ділянкою в урочищі «Поломи» с.Делятин зі згоди [PERSON] В той же час як встановлено в судовому засіданні рішенням сесії Делятинської селищної ради від 16.08.2001 року № 225 відповідачу -позивачу [PERSON]було передано у приватну власність земельні ділянки площею - 0,7500 га, в тому числі передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,4470 га в урочищі "Поломи" с.Делятин,яка належить на праві приватної власності [PERSON] На підставі даного рішення відповідачеві-позивачу [PERSON] 14.09.2001 року було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] для обслуговування будівель та ведення підсобного господарства, в який було включено і спірну земельну ділянку. Згідно ст..ст. 27,29 ЗК України припинення права власності на землю або права користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови власника землі або землекористувача провадиться за його заявою на підставі рішення відповідної Ради народних депутатів. Згідно п.7 Перехідних положень ЗК України в редакції 2001 року громадяни та юридичні особи,що одержали у власність, у тимчасове користування земельні ділянки у розмірах,що передбачені раніше діючим законодавством,зберігають права на ці земельні ділянки. Враховуючи те ,що позивач-відповідач [PERSON] своєї згоди на вилучення земельної ділянки площею 0,4470 га в урочищі «Поломи» с.Делятин в користь відповідач-позивача [PERSON] не давала, суд вважає,що відповідачем Делятинською селищною радою незаконно було вилучено із її приватної власності спірну земельну ділянку і передано у приватну власність [PERSON]. Відповідно до ст.43 ЗК України права власників земельних ділянок і землекористувачів охороняються законом. Статею 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено,що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. Згідно ст..59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. При таких обставинах рішення сесії Делятинської селищної ради від 16.08.2001 року № 225 про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,4470 га в урочищі «Поломи» с.Делятин слід визнати незаконним , а виданий на підставі даного рішення сесії відповідачеві-позивачу [PERSON] 14.09.2001 року Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] недійсним. В зустрічному позові [PERSON] про визнання незаконним рішення виконкому Делятинської селищної ради від 16.09.1997 року №119 яким було вилучено з користування [PERSON] земельну ділянку площею 0,5832 га в тому числі ріллі - 0,0762 га, сінокосу - 0,5070 га, в урочищі "Поломи" с. Делятин та передано позивачу-відповідачу [PERSON] у постійне користування слід відмовити, так як в судовому засіданні встановлено ,що [PERSON] дана земельна ділянка не належала , а тому вилучення з користування [PERSON] спірної земельної ділянки відбулося без його згоди і відома , будь яких доказів того, що [PERSON] не передавала в користування [PERSON] даної земельної ділянки [PERSON] не надав. Суд вважає,що рішення виконкому Делятинської селищної ради від 16.09.1997 року №119 було прийнято в межах компетенції Делятинської селищної ради і в порядку передбаченому чинним на той час земельним законодавством. Суд не бере до уваги рішення Надвірнянського районного суду від 06.10.1994 року і 26.10.2005 року в зв*зку з тим, що як вбачається з змісту даних рішень сторонами в даних справах були відповідач-позивач [PERSON], його батько [PERSON] , брат [PERSON], сусідка [PERSON] і спір між ними виник із-за користування земельною ділянкою, яка обслуговує належне [PERSON] будинковолодіння [ADDRESS]. На підставі ст..9,12,17,22,23,30, 31, 67 ,112 Земельного кодексу України в редакції 1990 року,

Outcome: dismissed