Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ЮСБ Банк" про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Свої вимоги мотивувала тим, що 01 жовтня 2015 року на рахунок Фармпланета з використанням послуг відповідача перераховано кошти у розмірі 11\~240,00 грн. за оплату послуг, що підтверджується квитанцією № 190110036 від 01 жовтня 2015 року. У звязку з ненадходженням зазначених грошових коштів за призначенням позивач звернулася до відповідача з письмовою заявою. Листом відповідач повідомив позивача про введення тимчасової адміністрації ПАТ «ЮСБ Банк» строком на три місяці з 03 жовтня 2015 року по 02 січня 2016 року. Після чого позивач 10 лютого 2016 року повторно звернулася до ліквідатора ПАТ «ЮСБ Банк» із заявою про повернення грошових коштів. Однак листом від 09 березня 2016 року позивача повідомлено про необхідність звернення до суду для вирішення даного спору. Просить стягнути грошові кошти у розмірі 11\~240,00 грн., три відсотки річних за користування грошовими коштами у розмірі 185,12 грн., судові витрати. Ухвалою суду від 29 серпня 2016 року залучено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЮСБ Банк" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Позивач у судове засідання не зявилася, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшли письмові заперечення, згідно яких представник зазначає, що 28 грудня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 241 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ЮСБ Банк» та оскільки позивач не заявив уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЮСБ Банк" свої вимоги у визначений ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тридцяти денний строк, то відповідно до ч. 8 ст. 49 зазначеного закону, такі вимоги вважаються погашеними. Представник третьої особи Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЮСБ Банк" в судове засідання не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні правовідносини. Згідно квитанції № 190110036 від 01 жовтня 2015 року позивачем перераховано кошти у розмірі 11\~240,00 грн. за оплату послуг на рахунок Фармпланета з використанням послуг відповідача (а.с. 7-8). Згідно листа Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "ЮСБ Банк" від 16 листопада 2015 року № 541 позивача повідомлено про введення тимчасової адміністрації ПАТ «ЮСБ Банк» строком на три місяці з 03 жовтня 2015 року по 02 січня 2016 року (а.с.9). 10 лютого 2016 року позивач звернулася до Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЮСБ Банк" із заявою про повернення грошових коштів у розмірі 11\~240,00 грн., що надійшли на кореспондентський рахунок банку для перерахування на рахунок «Фармпланета» (а.с. 10). Згідно листа Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЮСБ Банк" від 09 березня 2016 року № 1845 позивача повідомлено, що оскільки оголошення про відкликання банківської ліцензії та початок процедури ліквідації ПАТ «ЮСБ Банк» було опубліковано в газеті «Голос України» № 249 від 30 грудня 2015 року, вимоги кредиторів приймалися до 28 січня 2016 року (а.с.11). Згідно довідки від 27 липня 2016 року № 27/07 ТОВ «Фармпланета» підтверджує отримання 08 жовтня 2015 року оплати від ФОП [PERSON] у розмірі 11\~240,00 грн. з банку платника ПАТ КБ «Правекс-Банк» (а.с. 31, 32, 33,34-41). Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є : 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти (ч.2 ст.11 ЦК України). У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події (ч.6 ст.11 ЦК України). Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч.1 ст.13 ЦК України). Згідно із ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Відповідно до вимог ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (ч.2 ст.627 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ст.628 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами (ч.ч.1,3 ст.639 ЦК України). Відповідно до п.п.7, 17, 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (далі - розрахунковий документ); послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України). Пунктами 2, 4, 6 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживачі, серед іншого, мають право, зокрема, на: належну якість продукції та обслуговування; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Статтею 22 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банк зобов'язаний докладати максимальних зусиль для уникнення конфлікту інтересів працівників банку і клієнтів, а також конфлікту інтересів клієнтів банку. Пунктами 1.24 та 1.41 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі; сума переказу - кошти, відповідна сума яких внаслідок переказу має бути зарахована на рахунок отримувача або видана йому у готівковій формі. Відповідно до ст.8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (п.п.8.1, 8.2), банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження… Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Пунктом 30.1 ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» встановлено, що у разі втрати суми переказу установа - учасник платіжної системи має повернути ініціатору цю суму, сплачену вартість наданих послуг, а також сплатити штраф у розмірі 25 відсотків сплаченої вартості наданих послуг. Відповідно до п.8 ст.4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовою послугою в тому числі є переказ банком коштів. Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав зобов'язання за усним договором з позивачкою як споживачем фінансової послуги - переказу коштів, свавільно позбавив позивача права власності на належні їй грошові кошти в сумі 11240,00 грн., не здійснивши ні переказу грошових коштів отримувачу, ні не повернувши кошти позивачу, то право власності позивача та право на належне виконання умов договору з боку відповідача порушене і підлягає судовому захисту. У відповідності із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», під час тимчасової адміністрації, зокрема, не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій та невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку. Обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Проте, позивач не є вкладником, а його платіж не є банківським вкладом. Тому, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума коштів в розмірі 11\~240,00 грн., які відповідач отримав від позивачки для переказу на рахунок отримувача ТОВ «Фармпланета». Також позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення трьох відсотків річних за користування грошовим коштами позивача у розмірі 185,12 грн. Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І книги 5 ЦК України Загальні положення про зобовязання, а відтак поширює свою дію на всі зобовязання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобовязань. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок трьох процентів річних здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х кількість днів прострочення. Судом перевірено розрахунок трьох відсотків річних та встановлено таке. За прострочення виконання грошового зобовязання станом на 25 квітня 2016 року з урахуванням суми заборгованості у розмірі 11240,00 грн. три відсотки річних становить у розмірі 185,12 грн. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення грошових коштів, трьох відсотків річних в повному обсязі: стягнути з Публічного акціонерного товариства "ЮСБ Банк" (код ЄДРПОУ 20305925, адреса місцезнаходження: м. Київ, бул. Верховної Ради, 7) на користь [PERSON] ( [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], проживає за адресою: [INFO]) грошові кошти в сумі 11\~240 грн. 00 коп., три відсотки річних у розмірі 185 грн. 12 коп. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір за подачу позову майнового характеру в розмірі 551 грн. 20 коп. (а.с. 3-а). Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved