Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

11.12.2014 року прокурор Шаргородського району в інтересах Управління соціального захисту населення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум сплаченої тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що в квітні 2013 року до УСЗН Шаргородської РДА звернулась [PERSON] за призначенням тимчасової допомоги дитині, оскільки розмір аліментів, визначений судом менший від мінімального розміру аліментів на дитину, і крім того батько дитини [PERSON] не сплачує в повному обсязі аліментів присуджених рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 25.12.2005 року на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 150 гривень щомісячно, починаючи з 06.11.2009 року. На підставі поданих документів, передбачених п.6 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від салати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх не відоме, [PERSON] призначено тимчасову допомогу з 01.04.2013року. В період з 01.04.2013 року по 01.12.2014 року [PERSON] отримала тимчасову допомогу в сумі 5511,96 грн. за рахунок коштів держави. Прокурор Шаргородського району в інтересах Управління соціального захисту населення Шаргородської РДА просить стягнути з [PERSON] тимчасову державну допомогу в розмірі 5511,96 грн. В судовому засіданні прокурор Килівник Я.О. та представник Управління соціального захисту населення Шаргородської РДА Гаврилюк О.Г. підтримали позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Відповідач [PERSON] на виклик суду не з'явився, хоча про місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності не надходило. Зі згоди прокурора Килівника Я.О. та представника Управління соціального захисту населення Шаргородської РДА Гаврилюк О.Г. суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 25 грудня 2009 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 150 гривень щомісячно, починаючи з 06.11.2009 року і до досягнення дитиною повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України " Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 року в редакції Закону від 06.02.2003 року. Виконавчий лист по виконанню вказаного рішення видано Шаргородським районним судом Вінницької області 11 січня 2010 року (а.с.14). Рішення набрало законної сили і перебуває на виконанні у ВДВС Шаргородського РУЮ. [PERSON] рішення суду не виконує, ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується довідками ВДВС Шаргородського РУЮ №2321 від 18.04.2013; № 6372 від 14.10.2013 року; №2668 від 10.04.2014 року; № 01 -10 від 09.02.2014 року (а.с.2,8, 13,24). Крім того, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менший від мінімального розміру аліментів на одну дитину, що передбачений частиною другою статті 182 СК України, а саме - 150 гривень, тобто менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В квітні 2013 року [PERSON] звернулась з заявою до УСЗН Шаргородської РДА Вінницької області про призначення тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів (а.с.4). На підставі поданих документів, передбачених п.6 Порядку призначення та виплати тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дітей або проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМ України №189 від 22.02.2006 року Шаргородським РУСЗН заяву [PERSON] задоволено. Тимчасова допомога заявниці призначена в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і сумою, що становить 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку Дата первинного призначення тимчасової допомоги - 01.04.2013 року (а.с.10). Станом на 01 грудня 2014 року [PERSON] отримала тимчасову допомогу в сумі 5511,96 грн. за рахунок коштів держави, що підтверджується довідкою начальника Управління соціального захисту населення Шаргородської РДА № 01 - 10/2412 від 09.12.2014 року (а.с.2). Встановленому судом факту відповідають сімейні правовідносини, які визначають обов'язок батьків утримувати дитину та його виконання і регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст.3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства", ст. ст.181,182 СК України. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст.ст.3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства", ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей (ч.ч.8,9 ст.181 СК України). За правилами пункту 8 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року №189, тимчасова допомога призначається в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менший від мінімального розміру аліментів на одну дитину, що передбачений частиною другою статті 182 СК України, тимчасова допомога призначається в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і сумою, що становить 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку. Згідно з ч.10 ст.181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідач [PERSON] мав можливість реалізувати свої процесуальні права, визнати позов або заперечувати проти нього, надати належні та допустимі докази проведення сплати аліментів та повернення державі сплаченої тимчасової допомоги на утримання його дитини, про те на виклик суду не з'явився, заперечень проти позову на пропозицію, викладену в ухвалі суду від 12 грудня 2014 року, не подав. Небажання відповідача надавати докази в обгрунтування своїх заперечень проти позову, або визнати позовні вимоги, з'являтися на виклик суду, надало суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачами, що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відтак, держава, яка несе субсидіарний (додатковий) обов'язок щодо надання дитині матеріального забезпечення, виконала його шляхом призначення і виплати тимчасової матеріальної допомоги за рахунок коштів Державного бюджету України, і має право вимагати стягнення з платника аліментів [PERSON] до Державного бюджету України наданої дитині тимчасової допомоги в сумі 5511,96 грн. у судовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved