Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом у виді житлового будинку [ADDRESS] , який згідно записів в погосподарській книзі №4 за 2016-2023 роки належав померлому, особовий рахунок № [NUMBER] , рік забудови 1958. Вона прийняла спадщину на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України оскільки проживала разом із спадкодавцем. Інші спадкоємці за законом або заповітом відсутні. Звернувшись до нотаріуса з заявою про оформлення спадкових прав після смерті чоловіка отримала відмову, яка мотивована відсутністю правовстановлюючогодокументу на вищевказане майно. Просить рішенням суду визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності, в зв`язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] у віці 63 років в с.Сушки Коростенського району, Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 11.01.2019 року. З довідки Сушківської сільської ради №608/02-15 від 16.12.2019 року слідує, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі №4 виконкому Сушківської сільської ради за 2016-2023 року, особовий рахунок № [NUMBER] (рік побудови 1958). Позивач перебувала в шлюбі з [PERSON] , тобто є спадкоємцем першої черги по закону. Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори № 247/16/01-16 від 19.02.2020 року та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] , померлого [INFO] спадкова справа не заводилась, до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (відмову від спадщини) спадкоємці не звертались. Частиною 3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки Сушківської сільської ради №605/02-15 від 16.12.2019 року на момент смерті [PERSON] разом із ним проживала та була зареєстрована дружина - [PERSON] . Отже, позивач на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, є такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, що стверджується довідкою органу місцевого самоврядування. З листа нотаріуса Коростенської районної державної нотаріальної контори № 23/02-14 від 14.01.2020 року слідує, що при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] позивач отримала відмову, яка мотивована відсутністю правовстановлюючого документа на вказане нерухоме майно. Державна реєстрація права власності на будинок не проводилась. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved