Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

22 травня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком та зняти його з реєстрації, посилаючись на наступне. Вона є власником житлового будинку по [ADDRESS] який їй належить на праві приватної власності. Крім неї в будинку зареєстрований та проживав її племінник [PERSON] . Однак, він не проживає у зазначеному будинку на протязі п`яти років, що підтверджується довідкою Татарбунарської міської ради. Відповідач участі в утриманні будинку, проведенні ремонтних робі та утриманні прибудинкової території в належному стані не приймає, не сплачує комунальні платежі. Його реєстрація порушує її право власника розпоряджатися жит- ловим будинком на свій розсуд, добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, тому вона вимушена звернутись до суду за захистом своїх майнових прав. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу за її ві- дсутністю, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за міс- цем реєстрації сповіщався належним чином - рекомендованим листом з повідомленням, до суду повернувся конверт із поміткою "адресат відсутній" (а.с.28). Тому його викликано до суду шляхом опублікування оголошення на веб-сайті Татарбунарського районного суду на 27.08.2020 р. на 09. 20 год., але він повторно до суду не з`явився, у відповідності до ст.178 ЦПК України відзиву до су- ду та учасникам справи не надіслав. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч. 5 ст.279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами з ухваленням заочного рішення на під- ставі положень ст.ст.280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсу- тності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техніч- ного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог. Згідно копії паспорту серії [NUMBER] (а.с.78), [PERSON] народилася [INFO] в с.При- морське Татарбунарського району Одеської області. Право власності позивача на житловий будинок, розташований за зазначеною адресою, підтвер- джується копією договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом за № 715 від 05. 05.1976 р. (а.с.11-12), та інвентаризаційною справою на вказаний будинок (а.с.13-16). Як видно з виписки з рішення Татарбунарської міської ради за № 224 від 16.07.1998 р (а.с.17), житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , перенумерований з № [NUMBER] а на [NUMBER] Згідно довідки відділу з питань реєстрації виконкому Татарбунарської міської ради № 280 від 04.03.2020 р. (а.с.18), [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , але фактично за вказаною адресою не проживає, що вбачається з довідки про фактичне місце не проживання особи на території Татарбунарської міської ради від 18.05.2020 р. (а.с.19). Як передбачено ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоря- джатися своєю власністю… За змістом ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здій- снює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджен- ня своїм майном. У відповідності до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається сво- їм майном на власний розсуд. В силу ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно по- збавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість пору- шення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як передбачено ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За змістом ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судово- му порядку. В силу ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Ук- раїні", зняття реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі, в тому числі, остаточного рішення суду - про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] , місце проживання відповідача зареєстроване за даною адресою, хоча він більше п`яти років у зазначеному будинку не проживає. Реєстрація відпо- відача у належному позивачу на праві приватної власності житлі утворює перешкоди при здійсне- нні нею зазначеного права. Вирішити це питання у не судовому порядку позивач не має можливо- сті, оскільки відповідач не бажає знятися з реєстраційного обліку за згаданою адресою доброві- льно. За таких обставин суд вважає можливим захистити права власника шляхом підтвердження тієї обставини, що відповідач втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] . Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (ст. 11) передбачено, що реєстрація місця проживання та місця перебування осіб, а також зняття з реє- страції місця проживання здійснюється органами реєстрації. Тобто вирішення зазначених питань відносяться виключно до компетенції органів реєстрації. А оскільки суди не наділені повноваженнями реєстрації і зняття з реєстрації, то позовні вимоги в частині зняття з реєстрації відповідача задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial