Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільненської сільської ради, [PERSON], ПП «Рассвєт» про визнання права власності в порядку спадкування після смерті брата [PERSON], який помер [INFO] в с.Новолуганське Артемівського району Донецької області, на земельну ділянку площею 2,047 га, розташовану на території Вільненської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.02.2004 року, та майновий пай бувшого КСП «Рассвєт» у розмірі 1887,00 гривень у відповідності до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 20.03.2002 року. Позивач являється спадкоємцем за законом другої черги вказаного спадкового майна, однак оформити спадкові права в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а також у зв'язку з неможливістю оформлення спадщини у зоні проведення АТО. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Представники відповідачів Вільненської сільської ради В.Писарівського району та ПП «Рассвєт» у судове засідання не з'явилися, але надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення вимог позивача не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча про місце, день та час судового розгляду справи була завчасно та належним чином повідомлена, заяви про розгляд справи без її участі та заперечення проти позову не подала. Заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с.Новолуганське Артемівського району Донецької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,047 га, розташовану на території Вільненської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, у відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.02.2004 року, та майновий пай бувшого КСП «Рассвєт» у розмірі 1887,00 гривень у відповідності до Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER] від 20.03.2002 року (а.с.11,12,13). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39658730 від 18.02.2015 року (а.с.23) слідує, що заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався. У відповідності до ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом. При цьому, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України (ст.1258 ЦК). У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) [NUMBER] від 18.02.2015 року та матеріалів спадкової справи №02/2015 після смерті [PERSON], який помер [INFO], за завою сестри [PERSON] № 02 05.01.2015 року заведена спадкова справа за № 02/2015, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 26,44). Позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом другої черги як рідна сестра померлого, їх родинні стосунки підтверджуються відповідними письмовими документами, що маються в матеріалах справи (а.с.7-9). Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. У зв'язку із втратою правовстановлюючого документа (Державного акту) одержати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості. Втрата Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 12.02.2004 року, виданого на ім'я [PERSON], та визнання його недійсним у зв'язку з цим, підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла» № 10 від 07.02.2015 року, що мається в матеріалах справи (а.с.14-15). Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті брата [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved