Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

Лікар-психіатр 10 відділення ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева [PERSON] 01 вересня 2016 року звернулася до суду із заявою про визнання госпіталізації недієздатного [PERSON] за згодою опікуна до психіатричного закладу та продовження стаціонарного лікування доцільним. Заява обґрунтована тим, що на стаціонарне лікування даної лікарні 01 січня 2013 року госпіталізовано недієздатного [PERSON], 1960 року народження з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу з дефектом особистості по змішаному типу (параноїдний, апато-абулічний). Також заявник вказував, що враховуючи безперервний перебіг захворювання, наявність стійкої маячної симптоматики, останній потребує стаціонарного лікування. Просив суд винести рішення про визнання госпіталізації та лікування в психіатричному закладі недієздатного [PERSON] за згодою опікуна доцільними. В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги заяви про визнання доцільним госпіталізації недієздатного [PERSON]. Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на стаціонарному лікуванні в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім. О.Ф.Мальцева з 01 січня 2013 року знаходиться недієздатний [PERSON], 1960 року народження з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу з дефектом особистості по змішаному типу (параноїдний, апато-абулічний). Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30 липня 2010 року, яке вступило в законну силу, визнано [PERSON], [INFO], недієздатним, встановлено над ним опіку та призначено опікуном [PERSON]. Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева від 01 вересня 2016 року [PERSON] встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром, безперервний тип перебігу з дефектом особистості по змішаному типу (параноїдний, апато-абулічний). Враховуючи безперервний перебіг захворювання, наявність стійкої маячної симптоматики, недієздатний [PERSON] за висновком лікарів потребує стаціонарного лікування за згодою опікуна. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра 10 відділення ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева [PERSON] про доцільність госпіталізації до психіатричного стаціонару [PERSON] підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved