Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 22 липня 1989 року у Глодоській сільській раді народних депутатів Новоукраїнського району Кіровоградської області, актовий запис № 18. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають. Спільне життя між сторонами не склалося, через протилежність поглядів на життя та різні характери. З 1999 року сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, гпільного господарства не ведуть. На даний час шлюб між сторонами існує формально, у зв`язку з чим позивач звернулася з даним позовом до суду та просить розірвати шлюб. Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 26.06.2019 року було відкрито загальне позовне провадження у справі, та справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні на 16.07.2019 року. 16.07.2019 року в зв"язку з неявкою відповідача підготовче судове засідання відкладено на 29.07.2019 року. Ухвалою суду від 29.07.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.09.2019 року. Позивачка в судове засідання не з"явилась. Надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Залишити їй шлюбне прізвище " [PERSON] ". Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення 17.07.2019 року та 30.07.2019 року оголошення на веб-сайті "Судова влада". Станом на 16.09.2019 року відповідач відзив до суду не подав. Про причини неяки суд не повідомив. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Жодних заперечень до суду не надіслав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини. Правовідносини, які склалися між сторонами стосуються припинення шлюбу та мають регулюватися положеннями глави 11 Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст.ст. 104, 105 СК України шлюб може бути припинений шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу і що має місце у даному випадку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 22 липня 1989 року Глодоською сільською радою народних депутатів Новоукраїнського району Кіровоградської області, між [PERSON] та [PERSON] , 22 липня 1989 року було зареєстровано шлюб, актовий запис №18. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки змінено на " [PERSON] " (а.с. 9). Шлюб укладено сторонами вперше. Від шлюбу сторони по справі неповнолітніх дітей не мають. Подружнє життя у сторін по справі не склалося, оскільки вони мають різні характери, що стало причиною побутових сварок в сім`ї. Подальше збереження шлюбу не можливе. Примирення між сторонами неможливе. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного. Шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка а тому, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання і збереження сім`ї стали неможливими. Оцінючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що існування шлюбних відносин між сторонами спору суперечить їх інтересам і що має істотне значення та є самостійною підставою для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст. 235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач виявила бажання, після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище " [PERSON] ". Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави, підлягають стягненню судовий збір по справі в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved