Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальних збитків в порядку регресу. В обґрунтування позову позивач зазначив, 15.11.2013 р. АТ „ПРОСТО-страхування" та відповідач [PERSON] уклали Поліс № АС/7979566 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Хюндай Н-1», д/н [NUMBER]. Як вказано у позові, 07.07.2014 р. в м. Києві на вул. Братиславській відбулась ДТП за участю автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобілем [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] У відповідності до постанови Дніпровського р/с м. Києва від 01.08.2014 р. винним у скоєнні ДТП було визнано [PERSON] При цьому 09.07.2014 р. [PERSON] звернувся до AT «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. Внаслідок даної пригоди потерпіла особа [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності - автомобіля [NUMBER]. У відповідності до звіту № 144/99533 від 11.07.2014 р. вартість матеріального збитку становить 15019,55 грн. 19.08.2014 р. [PERSON] звернувся до позивача - AT «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 28.08.2014 р. співробітниками AT „ПРОСТО-страхування" було складено страховим акт № 99533. У відповідності до платіжного доручення № 9036 від 29.09.2014 р. позивач - AT „ПРОСТО-страхування" виплатив страхове відшкодування у розмірі 12006,29 гривень. Як вказано у позові, з повідомленням про настання ДТП відповідач [PERSON], всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до позивача АТ «ПРОСТО-страхування» не звернувся. Тому позивач просить суд стягнути із відповідача [PERSON] на свою користь затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 12 006,29 грн. та судовий збір розмірі 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надіслав свою заяву щодо винесення заочного рішення та підтримки позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце слухання. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з'ясував наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 15.11.2013 р. АТ „ПРОСТО-страхування" та відповідач [PERSON] уклали Поліс № АС/7979566 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого було застраховано відповідальність власника транспортного засобу «Хюндай Н-1», д/н [NUMBER]. При цьому 07.07.2014 р. в м. Києві на вул. Братиславській відбулась ДТП за участю автомобіля [NUMBER], яким керував [PERSON] та автомобілем [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] У відповідності до постанови Дніпровського р/с м. Києва від 01.08.2014 р. винним у скоєнні ДТП було визнано [PERSON] І про даний випадок відповідач [PERSON] не повідомив свого страховика - позивача по справі. У відповідності до ст. 989 ЦК України та 38 п. "г" ст. 33 у п.п. 33.1.2 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором, тобто вжити заходів для невідкладного, але не пізніше 3 робочих днів, повідомлення страховика з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання ДТП. Як з'ясував суд, 09.07.2014 р. [PERSON] звернувся до AT «ПРОСТО-страхування» із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку. Внаслідок даної пригоди потерпіла особа [PERSON] зазнав матеріальної шкоди внаслідок пошкодження його власності - автомобіля [NUMBER]. У відповідності до звіту № 144/99533 від 11.07.2014 р. вартість матеріального збитку становить 15019,55 грн. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила чи мусить зробити для відновлення свого порушеного права. У відповідності до ст. 29 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.. 19.08.2014 р. [PERSON] звернувся до позивача - AT «ПРОСТО-страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 28.08.2014 р. співробітниками AT „ПРОСТО-страхування" було складено страховим акт № 99533. У відповідності до платіжного доручення № 9036 від 29.09.2014 р. позивач - AT „ПРОСТО-страхування" виплатив страхове відшкодування у розмірі 12006,29 гривень. Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.07.92 р. № 6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються у цих межах. Отже, відповідно до чинного законодавства реалізація страховиком права регресної вимоги можлива тільки після виплати страховиком страхового відшкодування та одержання його страхувальником (правонаступником страхувальника або особою, визначеною умовами договору страхування). У відповідності до ст. 25 Закону України „Про страхування" від 07.03.1996 р. № 85/96-ВР здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника. Свідченням про отримання страховиком права регресної вимоги можуть документи, які підтверджують фактичну виплату страхового відшкодування, розмір відшкодування та одержання його страхувальником. Відповідно до ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, як на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальних збитків у сумі 12006,29 грн. із відповідача [PERSON] підлягають задоволенню. При цьому суд вважає, що судовий збір необхідно стягнути із відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved