overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, вказуючи, що з 15 серпня 2002 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Тривалий час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Їй важко одній утримувати сина, оскільки її матеріальне становище є скрутним, вона не має достатніх доходів для належного утримання сина. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обємі, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Пояснив суду, що піклується про сина, купує йому одяг та необхідні речі, також дає сину кошти на особисті потреби. Згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його заробітку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 серпня 2002 року. Від шлюбу маю неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з пояснень позивача, коштів, які надає відповідач на утримання сина не вистачає для забезпечення йому достатнього фізичного, духовного та соціального розвитку. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач має постійне місце роботи та регулярний дохід, що стверджується довідкою про доходи від 26.10.2017р., виданою Регіональною філією "Львівська залізниця" виробничий структурний підрозділ "Львівський загін воєнізованої охорони". Однак розмір аліментів, який просить стягнути позивач, є завищеним. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд враховує обставини, визначені ст.182 СК України, та розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Враховуючи рівність прав та обовязків батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також те, що відповідач є здоровим і працездатним і, як батько, зобовязаний забезпечити достатній для дитини фізичний, духовний та соціальний розвиток, інших утриманців не має, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення сином повноліття. За таких обставин позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23 липня 2014 року, ухваленому у даній справі в позові [PERSON] до Шишкінської сільської ради Новоукраїнського району, Новоукраїнської районної державної адміністрації, відділу Державного земельного агенства в Новоукраїнському районі Кіровоградської області, Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області, КСПП «Шишкинське» Новоукраїнського району та ПП "Україна" про визнання недійсним та скасування запису в трудовій книжці, визнання права та включення до додаткового списку на отримання земельної частки (паю) - відмовлено. Рішення у встановлені строки оскаржено та направлено на розгляд до апеляційного суду Кіровоградської області. Згідно ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 15 серпня 2014 року виявлено, що судом першої інстанції при вирішення питання про відкриття провадження у справі не звернув увагу на недоліки позовної заяви та відповідно до п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України не визначив ціну позову, а саме: вартість земельної частки (паю). В зв'язку з цим цивільну справу повернено до Новоукраїнського районного суду для винесення додаткового рішення. Згідно п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, при відкритті провадження не судом не звернулась увага на недоліки позовної заяви та відповідно до п.2 ч.1 ст. 80 ЦПК України не визначено ціну позову, а саме: вартість земельної частки (паю). Крім того при постановленні рішення в його резолютивній частині питання про судові витрати також не вирішувалось. Як вбачається з повідомлення відділу Держземагенства у Новоукраїнському районі Кіровоградської області від 01.09.2014 року №1071/02/17-14 середній розмір земельної частки (паю) колишнього КСПП "Шишкинське" у Новоукраїнському районі в цілому по господарству складає 6,85становить умовних кадастрових гектарів. Грошова оцінка земельної частки (паю) станом на 2014 рік становить 81802 грн., яка і складає ціну позову. Відповідно до п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", розмір судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1% ціни позову, але не менше 0.2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Встановлене свідчить, що позивач про зверненні до суду з даним позовом повинен був сплатити судовий збір в розмірі 818 грн. 02 коп., а не 243 грн. 60 коп. як сплачено позивачем, різниця становить 818.02-243.60=574.42 грн.. Враховуючи те, що в позові позивачці було відмовлено, в частині судових витраті відповідно до ст 88 ЦПК України,суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення, в якому врегулювати питання про судові витрати та стягнути з позивачки в дохід держави недосплачений позивачем судовий збір в розмірі 574.42 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася із зазначеним позовом і просить встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , права на земельну частку (пай) в КСП "Україна", розміром 3,06 умовних кадастрових гектара, встановити факт прийняття спадщини [PERSON] , померлою [INFO] , після [PERSON] , померлого [INFO] , що складається з права на земельну частку (пай) в КСП "Україна", розмір якої становить 3,06 умовних кадастрових гектарів і визнати за нею право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] Вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] помер її брат [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. В складі спадщини є право на земельну частку (пай) в КСП "Україна", розмір якої становить 3,06 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Кузьківської сільської ради Конотопського району відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] , виданого Конотопською районною державною адміністрацією. Спадкоємицею після смерті брата була мати [PERSON] , яка протягом півроку з дня відкриття спадщини розпорядилася особистими речами померлого. Але оформити свої спадкові права мати не встигла, оскільки [INFO] померла. Спадкоємицею за законом після смерті матері є вона. Звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, що і змусило звернутись з позовом до суду. [PERSON] в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Кузьківської сільської Конотопського району Сумської області, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнали безумовно. Приватний нотаріус Конотопського районного нотаріального округу Мусієнко В.В. в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", ст. 206 ч. 4 ЦПК України, оскільки безумовно визнані відповідачем та приймає таке визнання. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги на підставі ст. ст. 1218, 1225, 1258, 1261, 1268 ЦК України, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

У заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про встановлення факту належності йому Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ВЛ № 094123. Вимоги обґрунтував тим, що у розпорядженні Любомльської райдержадміністрації, на підставі якого був виданий вищевказаний Державний акт, була допущена помилка у його прізвищі замість правильного " [PERSON] " зазначено " [PERSON] ". Відповідно Державний акт виданий з такою ж помилкою, що унеможливлює здійснення ним права розпорядження земельною ділянкою, оскільки викликає сумнів у належності цього правовстановлюючого документу саме йому. У позасудовому порядку вирішити це питання неможливо. В судове засідання учасники справи не з`явились. Вишнівський сільський голова в канцелярію суду подав заяву про підтримання заявлених [PERSON] вимог і розгляд справи за відсутності представника Вишнівської сільської ради. Представник Любомльської райдержадміністрації про причини неявки не сповістив, жодних клопотань щодо суті заяви і процедури її розгляду не подав. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із копією паспорта заявника серії [NUMBER] його особисті дані записані як " [PERSON] , [INFO] ". Розпорядженням голови Любомльської райдержадміністрації Волинської області від 15.08.2003 року № 232 надано згоду на відведення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) із земель, що підлягають паюванню в межах та за межами населених пунктів Олеської сільської ради згідно з проектом поділу на земельні частки (паї) земель для ведення особистого селянського господарства та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки жителям села Олеськ згідно списку. Як вбачається із цього списку, під № 119 значиться [PERSON] , якому відводиться в натурі (на місцевості) 3,01 га земельної частки (паю) на території Олеської сільської ради. На підставі цього розпорядження Любомльською райдержадміністрацією 20.07.2004 року виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВЛ за № 094123, за яким [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 3,01 га, яка розташована на території села Олеськ Любомльського району Волинської області. Аналізуючи зміст досліджених письмових доказів та враховуючи перебування оригіналу Державного акту в заявника, вбачається достатньо підстав вважати, що цей правовстановлюючий документ стосується і належить саме заявнику, а розбіжність у написанні його прізвища " [PERSON] " замість правильного " [PERSON] " є не інакше як допущеною помилкою, опискою або невірним записом прізвища з огляду на особливості його вимови. Встановлення факту належності цього документу для заявника має юридичне значення - реалізації прав власника. Отже, судом встановлено достатні та обґрунтовані підстави для задоволення заяви у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач, Публічне Акціонерне Товариство Комерційний Банк „Приватбанк" /ПАТ КБ „Приватбанк"/ просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором на загальну суму 167440,94 грн. та судовий збір у розмірі 1674,41 грн.. В обґрунтування своїх вимог він вказує, що 18.08.2005 року ПАТ КБ „Приватбанк" та відповідач [PERSON] уклали договір згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10779,29 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Стверджує, що отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 15.01.2014 року, через невиконання відповідачем своїх зобов'язань по кредитному договору, загальний розмір заборгованості, що виникла перед позивачем, склала 167440,94 грн.. Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явился, про місце і час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини свого нез'явлення суд не повідомила. Позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 18.08.2005 року ПАТ КБ „Приватбанк" та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір, згідно якого, відповідач отримав кредит у розмірі 10779,29грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % строком на 18 місяців.. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Уклавши договір з позивачем та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості. Станом на 15.01.2014 року за відповідачем по укладеному з позивачем договору мається заборгованість на загальну суму 167440,94 грн., яка складається з: - 4243,67 грн. -заборгованість за кредитом; - 47220,42 грн. -заборгованість по процентам за користування кредитом; - 115976,85грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Викладене підтверджується: - заявою відповідача про відкриття рахунку про надання йому банківських послуг, від 18.08.2005 року, - умовами надання споживчого кредиту фізичним особам Публічним Акціонерним Товариством " Комерційний Банк „Приватбанк", - розрахунком заборгованості за кредитним договором, укладеним сторонами. За таких обставин суд доходить висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і у відповідності зі ст. ст. 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідачки 13 843 грн. 64 коп. заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № SUKWF514880641 від 30.11.2012 року [PERSON] отримала від публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (правонаступника закритого акціонерного товариства "Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК") кредит у розмірі 13894,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між нею і банком Договір, про що свідчить підпис [PERSON] у заяві. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак відповідачка свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала і станом на 11.03.2015 року сума заборгованості становить 13 843 грн. 64 коп. Представник позивача по довіреності Манзір О.Б. в судове засідання не з'явився, просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а також просить стягнути 420 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з оголошенням в газеті ( а.с. 40-42). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку ( а.с. 39). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З копії кредитного договору № SUKWF514880641 від 30.11.2012 року вбачається, що відповідачка отримала кредит у розмірі 13 894 грн. 80 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а. с. 5-21). Однак відповідачка порушує умови кредитного договору та згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № SUKWF514880641 від 30.11.2012 року, станом на 11.03.2015 року заборгованість [PERSON] складає 13 843 грн. 64 коп. (а. с.4). Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості. Крім того, з відповідачки на користь позивача слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви та 420 грн. 00 коп. витрат, пов'язаних з оголошенням в газеті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

Позивач ПАТ "Акцент - Банк" КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на сумму 24558 грн. 96 коп. Позивач вказав, що 23.05.2011 року відповідач [PERSON] уклав з позивачем ПАТ "Акцент - Банк" договір № AN3DCC9FO0179 і отримав кредит у розмірі 9000 грн. на строк до 22.05.2014 року., підписавши заяву, "Умови надання кредиту фізичним особам "Розстрочка", "Тарифи банку". Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав і станом на 14.01.2015 року за відповідачем виникла заборгованість у сумі 24558 грн. 96 коп., з яких - заборгованість за кредитом - 2503 грн. 44 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 1 грн. 46 коп., заборгованість по комісії - 1792 грн. 35 коп., пеня - 18616 грн. 05 коп., а також штраф (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 1145 грн. 66 коп. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 24558 грн. 96 коп., а також судові витрати у розмірі 245 грн. 59 коп. Позивач у судове засідання не з'явився, однак надав суду клопотання в якому просить справу розглянути без присутності представника, наполягає на вимогах позову, не заперечує проти заочного розгляду справи, а також просить стягнути з відповідача витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420 грн. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, викликався належним чином, про що свідчить оголошення у газеті "Урядовий кур'єр" № 78 від 29.04.2015 року, а тому суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

\~ В серпні 2020 р., директор ТОВ "БРИГАНТИНА ПЛЮС" - Євдокименко В.І., звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив зняти арешт з нерухомого майна, власником якого є ТОВ "БРИГАНТИНА ПЛЮС" (Одеська область, Овідіопольський район, с.Грибівка, код ЄДРПОУ 32146598), накладений Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови ВДВС Овідопольського районного управління юстиції Одеської області АВ №998562 від 27.01.2005 р., реєстраційний номер обтяження №1655050 від 04.02.2005 року (об`єкт обтяження: невизначене майно, інше, спортивно-оздоровчий табір "Бригантина", розташований на земельній ділянці площею 6,3 га, що знаходиться в с.Грибівка, Овідіопольського району та додаткові дані: все майно); зняти арешт з нерухомого майна, власником якого є ТОВ "БРИГАНТИНА ПЛЮС" (Одеська область, Овідіопольський район, с.Грибівка, код ЄДРПОУ 32146598), накладений Овідіопольською районною державною нотаріальною конторою на підставі постанови ВДВС Овідопольського районного управління юстиції Одеської області АВ №998615 від 17.05.2005 р., (об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, спортивно-оздоровчий комплекс "Бригантина", розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Грибівка та земельна ділянка площею 6,3 га за цією адресою та додаткові дані: все майно). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, натомість надіслав листа, в якому визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення, просив суд розглянути справу за його відсутності. Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи положення статей 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України та роз`яснення пунктів 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] 13 січня 2014 року звернулися до суду з позовом до Територіальної громади міста Ніжині в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області, в якому просили визнати за ними право власності на автомобільний гараж №[NUMBER] автогаражного кооперативу «Байкал», розташованого в м.Ніжині по вул.Брюховця №1. Рішенням суду від 04 лютого 2014 року позовні вимоги позивачів були задоволені. 24 лютого 2014 року позивачі звернулися до суду з заявою про винесення додаткового рішення, в якому просили визнати за [PERSON] право власності на ? частку гаража №[NUMBER] автогаражного кооперативу "Байкал", розташованого в м.Ніжині Чернігівської області по вул.Брюховця, як на частку у спільному сумісному майні подружжя; визнати за [PERSON] право власності на ? частку гаража №[NUMBER] автогаражного кооперативу "Байкал", розташованого в м.Ніжині Чернігівської області по вул.Брюховця, в порядку спадкування після [PERSON], який помер [INFO] року; визнати за [PERSON] право власності на ? частку гаража №[NUMBER] автогаражного кооперативу "Байкал", розташованого в м.Ніжині Чернігівської області по вул.Брюховця, в порядку спадкування після [PERSON], який помер [INFO] року. Подану заяву мотивують тим, що на даний час у них виникли перешкоди для реєстрації права власності на гараж, оскільки згідно інших витягів про реєстрацію гаражів та переліку гаражних кооперативів м.Ніжина Чернігівської області за вказаною адресою автокооператив «Байкал» розташований в м.Ніжині по вул.Брюховця без номера. Ураховуючи вищенаведене суд вважає за можливим винести додаткове рішення по справі задовольнивши заяву позивачів.

Outcome: approved