Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

В липні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Миколаївської міської ради, треті особи: Третя Миколаївська державна нотаріальна контора, [PERSON], в якому просив затвердити перерахунок ідеальних часток у домоволодінні [ADDRESS] між співвласниками у розмірі: [PERSON] (спадкодавець) - 13/100 часток; [PERSON] - 53/100 часток; [PERSON] - 12/100 часток; [PERSON] - 3/100 частки; [PERSON] - 14/100 часток; [PERSON] - 5/100 часток; визнати за ним - [PERSON] право власності на 3/100 частки домоволодіння № [ADDRESS], які складаються з житлового будинку літ. "В-1"; гаражу літ. "О1", навісу літ. "Ц1", сараю літ. "Э»; сараю літ. "К"; вбиральні літ. "И", огорожі №18 та №19 в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що є спадкоємцем після смерті своєї мами [PERSON] померлої [INFO] року. При звернені до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, так як змінилися ідеальні частки співвласників у домоволодінні, в у зв'язку з наданням [PERSON] нової поштової адреси та втрачений оригінал договору. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] померлої [INFO] року, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 17/50 часток домоволодіння № [ADDRESS], які належали спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 січня 1989 року, зареєстрованого у КП «Миколаївське МБТІ» за реєстровим № 1829 від 23 січня 1989 року. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Судом встановлено, що відповідно до ст. 1297 ЦК України у встановлений законодавством шестимісячний строк позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, де було заведено спадкову справу № 60/2017, в квітні 2017 року Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії мені було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, так як змінилися ідеальні частки співвласників у домоволодінні в зв'язку з наданням [PERSON] нової поштової адреси та втрачений оригінал договору і тому рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК. За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. Відповідачі є співвласниками у домоволодінні № [ADDRESS]. Згідно рішення виконкому Миколаївської міської ради від 22.06.2012 року за № 679, 1/20 часткам домоволодіння, які належали [PERSON] надана нова поштова адреса [ADDRESS]. В червні 2017 року КП «Миколаївське МБТІ» було виконано перерахунок ідеальних часток у домоволодінні № [ADDRESS], внаслідок чого частки співвласників визначено: [PERSON] (спадкодавець) - 13/100 часток; [PERSON] - 53/100 часток; [PERSON] - 12/100 часток; [PERSON] - 3/100 частки; [PERSON] - 14/100 часток; [PERSON] - 5/100 часток про, що 06.07.2017 року було надано відповідну довідку, а так як [PERSON] є померлою, питання про зміну часток вирішується в судовому порядку. Крім того, між співвласниками домоволодіння по [ADDRESS] добровільно було складено Акт щодо визначення в натурі майна, що є у власності та конкретному користуванні кожного співвласника. Відповідно до зазначеного Акту спадкуємі 13/100 часток домоволодіння по [ADDRESS] складаються з житлового будинку літ. «В-1»; гаражу літ. «О1», навісу літ. «Ц1», сараю літ. «Э», сараю літ. «К», вбиральні літ. «И"», огорожі № [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 357 ЦК України - частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Відповідно до положень ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України - права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Враховуюче вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню, сплачений останнім судовий збір в розмірі по 284 гривні з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved