Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] селищної ради, виконкому [PERSON] селищної ради, [PERSON], [PERSON], реєстраційна служба Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, управління держгеокадастру у Тячівському районі і збільшуючи та уточнюючи у порядку ч.2 ст.31 ЦПК України позовні вимоги та просить суд: визнати за ним право власності на земельну ділянку №3 площею 0,239 га та площею 0,07 га по вулиці Тячівська №29 в селищі Солотвино Тячівського району, що по факту перерахунку площі становить 0,2837 га для ведення особистого підсобного господарства, будівництва житлового будинку та господарських будівель в межах, згідно з планом, зазначеним у Державному акті на право приватної власності на землю серії 1У-ЗК №039300, виданому 11 березня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі №42/а та технічних матеріалів земельно-кадастрового бюро при Тячівському відділі земельних ресурсів по виготовленню цього державного акту (за винятком частини площі 0,0036 га зайнятої будівлею земельної ділянки №27), визнати недійсною відмову відповідачів [PERSON] селищної ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] Дьердьєвича щодо погодження меж земельної ділянки №3 площею 0,239 га та суміжної площею 0,07 га по вулиці Тячівська №29 в селищі Солотвино Тячівського району, що по факту перерахунку площі становить 0,2837 га для ведення особистого підсобного господарства, будівництва житлового будинку та господарських будівель в межах, згідно з планом, зазначеним у Державному акті на право приватної власності на землю серії 1У-ЗК №039300, виданому 11 березня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі №42/а та технічних матеріалів земельно-кадастрового бюро при Тячівському відділі земельних ресурсів по виготовленню цього державного акту (за винятком частини площі 0,0036 га зайнятої будівлею земельної ділянки №27), відновити межі належної [PERSON] земельної ділянки №3 площею 0,239 га та суміжну площею 0,07 га по вулиці Тячівська №29 в селищі Солотвино Тячівського району, що по факту перерахунку площі становить 0,2837 га для ведення особистого підсобного господарства, будівництва житлового будинку та господарських будівель в межах, згідно з планом, зазначеним у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №039300 виданому 11 березня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі №42/а та технічних матеріалів земельно-кадастрового бюро при Тячівському відділі земельних ресурсів по виготовленню державного акту (за винятком частини площі 0,0036 га зайнятої будівлею земельної ділянки №27), визнати недійсним і скасувати рішення № 45 11 сесії 22 скликання [PERSON] селищної ради «Про передачу у приватну власність присадибних ділянок та огородів», яким передано у приватну власність земельну ділянку [PERSON] в Тячівському районі селищі Солотвино по вулиці Туряниці №27 (перейменовано Тячівська) площею 0,19 га для ведення підсобного господарства та обслуговування будівлі, визнати недійсним і скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 010395 від 03 березня 1998 року виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 0,19 га по вулиці Туряниці №27 (перейменовано Тячівська) на території [PERSON] селищної ради Тячівського району, що не зареєстровано в реєстрі, визнати недійсним і скасувати пункти 1,2,3,4 рішення № 396 [PERSON] селищної ради 14 сесії 6 скликання від 26 лютого 2013 року «Про надання дозволу на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» [PERSON] Дьордьєвичу (мешканцю с. Гл. Потік №101 Тячівського району) в Тячівському районі смт. Солотвино по вулиці Тячівська №25 (2214455900:02:003) для ведення селянського господарства площею 0,1067 га., визнати недійсними і скасувати пункти 1,2,3 рішення №503 17 сесії 6 скликання [PERSON] селищною ради від 08 серпня 2013 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства» щодо відводу земельної ділянки та надання її у власність [PERSON] Дьордьєвичу в Тячівському районі смт. Солотвино по вулиці Тячівська №25 (2214455900:02:003: 0956) для ведення селянського господарства площею 0,1067 га.,визнати недійсною і скасувати реєстрацію земельної ділянки по земельній книзі та Державному земельному кадастрі, внесену 29.05.2013 року державним реєстратором [PERSON] управління Держземагенства у Тячівському районі за [PERSON] Дьордьєвичем кадастровий номер 2124455900:02:003:0956 у Тячівському районі, смт. Солотвино вулиця Тячівська №25 площею 0,1067 га для ведення особистого селянського господарства, визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності видане, 12.09.2013 року [PERSON] Дьордьєвичу (мешканцю с. Гл. Потік №101 Тячівського району) серії САК №087340 на нерухоме майно - земельну ділянку №25 по вулиці Тячівська смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області кадастровий номер 2214455900:02:003:0956 для ведення селянського господарства реєстраційною службою Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, індексний номер 9313652, визнати недійсним та скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно - земельну ділянку (2214455900:02:003:0956) для ведення селянського господарства площею 0,1067 га по вулиці Тячівська №25 смт. Солотвино Тячівського району за [PERSON] Дьордьєвичем у цілому, здійснену реєстраційною службою Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер 1555618221244 від 12.09.2013 року посилаючись на те, що у 1989 році у користуванні [PERSON], мами [PERSON], знаходилася присадибна ділянка площею 0,31 га в смт. Солотвино по вулиці Туряниці №29 (тепер перейменовано вулиці Тячівська №29). 21 березня 1989 року рішенням №30 виконавчого комітету [PERSON] селищної ради народних депутатів «Про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку» надано у безстрокове користування земельну ділянку площею 700 кв. м. для будівництва житлового будинку [PERSON] та його дружині [PERSON] по вулиці Туряниці з присадибної земельної ділянки його мами [PERSON], що підтверджується рішенням №30 від 21.03.1989 р. На підставі зазначеного рішення 6 квітня 1989 року видано будівельний паспорт на будівництво родині [PERSON] індивідуального житлового будинку, за яким встановлено межі земельної ділянки площею 700 кв. м. і відведено в натурі. 24 червня 1989 року між виконкомом [PERSON] селищної ради та [PERSON] і його дружиною укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки площею 700 кв. м. для будівництва індивідуального житлового будинку, що завірений, як виконкомом так і державним нотаріусом і зареєстровано в реєстрі під №11- 2501. 05 вересня 1995 року рішенням №29/51 6 сесії 22 скликання [PERSON] селищної ради народних депутатів «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,07 га по вулиці Тячівська №29 для ведення підсобного господарства, що підтверджується архівним витягом. Між іншим, тільки 18 липня 1989 року рішенням №72 виконавчого комітету [PERSON] селищної ради відкрито нові вулиці: паралельну вулиці Туряниці з назвою Закарпатська (після відведення земельної ділянки [PERSON]І.). Відповідно до ст.6 ЗК (ред. 1992р.) громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для ведення особистого підсобного господарства. Передач земельних ділянок у власність проводиться місцевими Радами народних депутатів, відповідно до їх компетенції. Відтак, [PERSON] на законних на те підставах отримав у власність земельну ділянку площею 700 кв. м. по вулиці Тячівській №29 в смт. Солотвино і при цьому нічиїх прав не порушуючи. 14 серпня 1992 року рішенням 15 сесії 21 скликання [PERSON] селищної ради народних депутатів «Про узаконення земельних ділянок при дворогосподарствах у довічне успадковане володіння» узаконено земельну ділянку у довічне успадковане володіння за дворогосподарством по вулиці Туряниці №29 [PERSON] площею 2400 кв.м. (0,240 та), що підтверджується архівним витягом. Так, саме цим рішенням встановлено правовий режим земельної ділянки за дворогосподарством по вулиці Тячівській №29 площею 0,240 га, а не за якимось іншим дворогосподарством під іншою адресою в смт. Солотвино. 10.02.1995 року померла [PERSON] - мама [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] відповідно до п.1 ст. 549 ЦК УРСР вступив у володіння і користування спадковим майном дворогосподарством по вул. Тячівській №29 та присадибною земельною ділянкою, так як з 1978 року проживав однією сімєю та вів спільне господарство з [PERSON]. На випадок своєї смерті мама [PERSON] 29.04.1989 року на все належне їй майно залишила на його імя заповіт, який зареєстровано в реєстрі. 25.09.1996 року рішенням №73(95) 10 сесії 22 скликання [PERSON] селищної ради народних депутатів народних депутатів «Про регулювання повноважень виконкому селищної ради на вирішення питань землекористування» делеговано повноваження виконкому селищної ради народних депутатів на вирішення всіх питань (землекористування), повязаних із землею, що підтверджується архівним витягом. [PERSON] звернувся із заявою до [PERSON] селищної ради народних депутатів про передачу йому безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 0,475 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і для ведення особистого підсобного господарства по вул. Туряниці та Добролюбова. Підтвердив довідкою виданою йому ж мешканцю смт. Солотвино вул. Туряниці №29 виконкомом [PERSON] селищної ради в тім, що згідно земельно-обліковим документам користується земельною ділянкою площею 0,475 га, в тому числі по вул. Туряниці - 0,34 га в урочищі Добролюбова - 0,135 га. 23 грудня 1997 року рішенням виконкому [PERSON] селищної ради №126 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність» надано [PERSON]І та [PERSON] земельну ділянку площею 0,475 га для ведення підсобного господарства згідно плану. Рішення зареєстровано в книгу записів рішень [PERSON] селищної ради за 1997р. Рішення №126 виконкому [PERSON] селищної ради від 23.12.1997 року відповідає вимогам статей 9, 17, 56, 64 ЗК (ред. 1992р.). Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993р. №28 (зареєстровано в Мінюсті 03.04.1993р. за №31) «Про затвердження інструкції про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) затверджено інструкцію про порядок складання і зберігання державних актів на право власності на землю і право користування землею, в тому числі на умовах оренди» було затверджено Інструкцію. Земельно-кадастрове бюро при Тячівському відділі земельних ресурсів виготовило технічні матеріали по виготовленню державних актів на право приватної власності на землю гр. [PERSON] мешканцю смт. Солотвино вул. Туряниці №29. Актом погодження меж земельної ділянки переданої у приватну власність гр. [PERSON], який мешкає в смт. Солотвино вул. Туряниці (Тячівська) №29 погоджено з всіма суміжними землекористувачами, в тому числі і з відповідачем [PERSON] та [PERSON] селищною радою. Зібрана технічна документація відповідає зазначеній Інструкції. Земельні ділянки площею 0,07 га та 0, 239 га мали і мають спільні межі, одного і того ж власника - [PERSON] і знаходяться за однією адресою по вул. Тячівська, 29. За таких обставин передана у власність [PERSON] земельна ділянка площею 0,07 га, відведена йому разом із земельною ділянкою 0,239 га одним масивом і за таких обставин [PERSON] селищною радою були допущені помилки при зазначенні загальної площі земельної ділянки та не вказано рішенням №29/51 6 сесії 22 скликання [PERSON] селищної ради народних депутатів від 05 вересня 1995 року. 11 березня 1999 року на підставі двох рішень [PERSON] було видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,475 га земельної ділянки, розташованої на території [PERSON] селищної ради по вул. Туряниці, Добролюбова для будівництва жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №42/а. В акті зазначено зовнішні межі трьох земельних ділянок, в тому числі і з описом меж ділянки №3 пл. 0,239 га, а фактична площа складає - 0,285 га .. Згідно зі ст. 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування України» (№280/97 ВР від 21.05.1997р.) до відання виконавчих органів селищних рад належить реєстрація обєктів права власності на землю, видача документів, що посвідчують право власності. Відповідно до довідки №916 міськрайонного управління Держкомзему у м. Тячів і Тячівському районі Закарпатської області від 30.10.2012 року зазначається, що державний акт серії 1У-ЗК №039300 виданий гр. [PERSON] мешканцю смт. Солотвино по вул. Туряниці, 29 зареєстрований в книзі записів державних актів смт. Солотвино за №42/а. Відтак, [PERSON] на законних на те підставах отримав у власність земельну ділянку площею 0,2390 га та 0,07 га в межах, згідно з планом по вулиці Тячівській (Туряниці) №29 в смт. Солотвино і при цьому нічиїх прав не порушуючи. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму. Згідно із ч.З тієї ж статті ведення ОСГ не відноситься до підприємницької діяльності. Попередній ЗКУ1990 року для позначення господарської діяльності громадян із виробництва сільськогосподарської продукції для задоволення власних потреб вживає термін «Особисте підсобне господарство» була підтверджена Законом України «Про особисте селянське господарство» Тотожність понять ОСГ та «особисте підсобне господарство» було підтверджено Законом України» Про особисте селянське господарство» (ч.6 ст. 5). Тому положення щодо земель ОСГ сьогодні поширюється на землі, надані свого часу для ведення особистого підсобного господарства. Використання земельних ділянок ОСГ Законом практично не регламентується. А за таких умов створюється суперечлива практика у визначенні режиму земельної ділянки ОСГ ні ЗК України ні Закону України «Про особисте селянське господарство» дане питання чітко не вирішується, хоча [PERSON] і згадує можливість використання для ведення господарства житлового будинку (ст. 6) господарських будівель і споруд. За відсутності прямо сформульованої заборони таке будівництво можливе. Відповідно до ч.4 ст. 374 ЦК України права та обовязки субєкта права власності на землю (земельну ділянку) встановлюються законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст. 30 ЗК України (ред. 1992р) при переході права власності на будівлю і споруди разом з цим обєктами переходять у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. В листопаді 2012 року [PERSON], з метою присвоєння кадастрового номера належній йому земельній ділянці замовив землевпорядній організації виготовлення технічної документації. При обмірі земельної ділянки №29 по вулиці Тячівській в смт. Солотвино виник спір між [PERSON] М І. та суміжним землекористувачем (відповідачем) [PERSON] та (відповідачем) [PERSON], які перешкоджали здійснити обміри, належної йому земельної ділянки. За таких обставин, позивач [PERSON] звернувся із заявою до голови [PERSON] сільської ради. 29 листопада 2012 року комісія в складі заступника селищного голови [PERSON] [PERSON], землевпорядника [PERSON], депутата [PERSON] та представників Держсільгоспінспекції [PERSON] 1.1, та [PERSON] склали протокол на заяву [PERSON] про винесення межі земельної ділянки в натурі по вул.. Тячівській №29 згідно Державного акту на право приватної власності на землю 1У- ЗК №039300 виданого 11 березня 1999 року [PERSON] селищною радою. По закріплених межах було виконано Хустським відділенням ДП «Закарпатгеодезцентр» інженером [PERSON] геодезичне знімання земельної ділянки належної [PERSON] і підраховано площу, яка становить 0,2659 га, а площа земельної ділянки згідно державного акту на право приватної власності на землю 1У-ЗК №039300 виданого 11 берещзня1999 року становить 0,2390 га. Комісія вважала частину земельної ділянки 0.0266 га яка належить [PERSON] по встановлених межах і перерахунку площі такою, що належить сусідам [PERSON] та [PERSON], які користуються земельною ділянкою рішення [PERSON] селищної ради №250 від 12.10.1967 року, згідно облікових [PERSON] селищної ради. За таких обставин вважають, що [PERSON] користується нібито безпідставно частиною землі площею 0,0266 га по вулиці Тячівська №29 Однак, 25 березня 2013 року [PERSON] отримав архівну копію рішення №250 Тячівської районної ради депутатів трудящих від 12.10.1967р. на яке посилається комісія у своєму протоколі від 29.11.2012р. З чого йому стало відомо, що виконкомом Тячівської районної ради цим рішенням дозволено проводити індивідуальне будівництво у селищі Солотвино по вулиці Туряниці №21 [PERSON] та [PERSON]В на земельній ділянці площею 700 квадратних метрів (0,07 га). Тобто, дане рішення №250, по-перше не стосується громадян [PERSON] І, та [PERSON], подруге не стосується вулиці Тячівська (Туряниці) №27 та №25, за якими проживають відповідачі [PERSON] та [PERSON] 18 березня 2013 року на запит адвоката [PERSON] голова [PERSON] селищної ради видав лист №70/02-10, де вказав, що у протоколі від 20.11.2012 року була допущена описка (належить сусідам), а правильно - належала батькам [PERSON] та [PERSON], які користувалися ділянкою, згідно рішення №250 від 12.10.1967р. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Проте, комісія в складі посадових осіб [PERSON] ради та представників Держсільгоспінспекції, порушуючи положення Конституції, зловживали службовим становищем з метою вчинення перешкод [PERSON] у набутті кадастрового номера на належну йому земельну ділянку №29 по вулиці Тячівській в смт. Солотвино, вносили безпідставно в акт від 29.11.2012 року рішення №250, яке не стосується відповідачів [PERSON] та [PERSON]. На підставі цього ж протоколу від 29.11.2012 року та заяв громадян [PERSON], [PERSON], [PERSON], як [PERSON]І стало відомо у жовтні 2013 року з позовної заяви [PERSON], було складено вже акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства головним спеціалістом відділу оперативного контролю за використанням та охороною земельного законодавства управління з контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області - державним інспектором сільського господарства України в Закарпатській області [PERSON], за участю тих же заступника селищного голови [PERSON] ради [PERSON], землевпорядника [PERSON], депутата [PERSON] та [PERSON]. У заявників інспекційний орган не перевірив правомочностей щодо використання земельних ділянок, а просто голослівно зіслався на голослівні пояснення посадових осіб сільради та мав на увазі складений протокол комісією від 29 листопада 2012 року, що від 18 березня 2013 року на запит адвоката [PERSON] голова [PERSON] селищної ради підтвердив і видав лист №70/02-10, де вказав, що у протоколі від 20.11.2012 року була допущена описка (належить сусідам), а правильно - належала батькам [PERSON] та [PERSON], які користувалися ділянкою згідно рішення №250 від 12.10.1967р.. Інспекційний орган не склав схему з привязкою до місцевості та не зазначив власників чи користувачів суміжних земельних ділянок. Виклав в акті від 29.12.2012р. надумані порушення земельного законодавства, чим також в порушення законних інтересів [PERSON] вчинив йому перешкоди у отриманні кадастрового номера на земельну ділянку. Щодо правомочностей рішення виконкому [PERSON] селищної ради про надання земельних ділянок, не було враховано Декрет Кабінету Міністрів України «Про приватизацію земельних ділянок» від 26 грудня 1992 року за №15-92 та рішення №73 (95) 10 сесії 22 скликання [PERSON] селищної ради народних депутатів від 25 вересня 1996 року «Про делегування повноважень виконкому селищної ради на вирішення питань землекористування» вирішено: пунктом 1 Делегувати повноваження виконкому селищної ради народних депутатів на вирішення всіх питань (землекористування), повязаних з землею. Той факт, що земельні ділянки по вулиці Тячівська (Туряниці) №27 та №25 ніким не перемірялися, правомочностей громадян [PERSON] та [PERSON] ніхто так і не встановлював. З чого випливає висновок - неправомірності складання протоколу комісією від 29 листопада 2012 року та акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства головним спеціалістом відділу оперативного контролю за використанням та охороною земельного законодавства управління з контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Закарпатській області - державним інспектором сільського господарства України в Закарпатській області [PERSON], за участю тих же заступника селищного голови [PERSON] ради [PERSON], землевпорядника [PERSON], депутата [PERSON] та [PERSON] Після чого [PERSON] звернувся до державної інспекції сільського господарства України на дії посадових осіб і за результатами перевірки отримав лист №Д-33-6-9/2274 від 27.12.2013р. за яким його повідомили, що чинним законодавством не передбачено процедури скасування акту перевірки. 12 березня 2013 року за заявою [PERSON] було складено акт комісією в складі зав юридичного сектору управління Держземагенства у Тячівському районі, директора ДП «Хуст [PERSON]», землевпорядника [PERSON] селищної ради про обстеження земельної ділянки в смт. Солотвино по вулиці Тячівська 29. Цією комісією запропоновано суміжним землекористувачам погодити акт погодження та встановлення меж земельної ділянки. Однак, відповідач гр. [PERSON] відмовився погоджувати акт, посилаючись на той факт, що частина належної позивачу [PERSON] земельної ділянки належить йому на підставі державного акту серії 111-ЗК №010395 від 03.03.1998 року на земельну ділянку в смт. Солотвино вул. Тячівська, 27 площею 0,19 га для ведення особистого господарства, будівництва та обслуговування житлового будинку. За таких обставин комісії не вдалося погодити акт погодження та встановлення меж земельної ділянки №29 по вулиці Тячівській, що належить позивачу [PERSON]. Отже, [PERSON] неодноразово звертався із заявами до різних інстанцій з проханням здійснити контрольно-вимірювальні роботи земельних ділянок та відновити межові знаки,згідно з планами у державному акті ,і вжити належних заходів щодо порушень законності про землекористування. Будь-якого рішення [PERSON] селищної ради чи суду, щодо вилучення від [PERSON] та його мами [PERSON] землі по вулиці Тячівська №29 законом встановленому порядку не приймалось. Позивач [PERSON] вважає державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК №010395 від 03 березня 1998 року нібито виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 0,19 га по вулиці Туряниці №27 на території [PERSON] селищної ради і нібито зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №113а підробленим і фіктивним. Так і саме рішення [PERSON] селищної ради від 22 січня 1997 року. Він звернувся до Тячівського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсними рішення [PERSON] селищної ради від 22 січня 1997 року та державного акту на право приватної власності на землю серії 111-ЗК №010395 від 03 березня 1998 року. На адвокатський запит архівний відділ Тячівської РДА надіслав відповідь № 29/83 про те, що на зберігання архівного відділу у 2004 році було прийнято на зберігання протоколи і рішення [PERSON] селищної ради датовані з 28 січня по 22 липня 1997 року, а рішення № 45 11 сесії 22 скликання [PERSON] селищної ради від 22 січня 1997 року на зберігання до архіву не поступало. З чого вбачається, що протоколи, інші документи від 22.01.1997 року засідання сесії або виконавчого комітету [PERSON] селищної ради фактично не приймалися і така копія рішення №45 11 сесії 22 скликання [PERSON] селищної ради «Про передачу у приватну власність присадибних ділянок та огородів» від 22 січня 1997 року є сфальшована, оскільки оригіналом не підтверджується в архівній установі. Відповідно до листа № 29 управління Держземагенства у Тячівському районі від 12.03.2013 р. на запит адвоката надано інформацію, що у книзі записів (реєстрації) Державних актів на право приватної власності на території [PERSON] селищної ради, запису про реєстрацію під № 113а державного акта серії ІІІ-ЗК № 010395 від 03 березня 1998 року [PERSON] немає. Не поступали в архів ні рішення, ні протоколи селищної ради у звязку з тим, що з 22 січня 1997 року по 27 січня 1997 року не було скликань [PERSON] селищної ради. Саме рішення № 45 11 сесії 22 скликання [PERSON] селищної ради про передачу землі [PERSON] не зареєстровано в книзі реєстрації рішень [PERSON] ради, копія якої є у справі. Вбачаючи ознаки злочину - факт підробки документів позивач [PERSON] в квітні 2013 року звернувся із заявою до Тячівської прокуратури про порушення кримінальної справи по факту підробки документів та внесення її до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2013 року його заяву було внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013070160000856. Справа досудового розслідування знаходиться у провадженні Тячівського РВ УМВС України. Крім того, фіктивним рішенням № 45, при умові його прийняття, порушувався б порядок набуття права власності на землю, а саме: частини 3, 4, 5,9, 11 ст. 17 ЗК України (ред. 1992р), частини 11, 12, 13, 16,17, 17 ст. 19 ЗК України (ред. 1992 р.), ст. 31, 32 ЗКУ (ред. 1992р.), ст. 22 ЗКУ (ред. 1992 р.) та Наказ Державного комітету України по земельних ресурсах від 15 квітня 1993р. № 28 (зареєстровано в Мінюсті 03.04.1993р. за № 31) «Про затвердження інструкції про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) затверджено інструкцію про порядок складання і зберігання державних актів на право власності на землю і право користування землею, в тому числі на умовах оренди». А також, законні права та інтереси позивача [PERSON]. За описами зовнішніх меж Г-А, у фіктивному Державному акті серії ІІІ-ЗК № 010395 від 03 березня 1998 року, позивач [PERSON] значиться суміжним землекористувачем, проте, межі земельної ділянки по вул. Тячівській № 27 землевпорядними організаціями не встановлювалися в натурі (на місцевості) і з позивачем [PERSON] меж ніколи ніхто не погоджував, бо акт погодження меж відсутній. Цим рішенням № 45 та державним актом серії ІІІ -ЗК № 010395 від 03 березня 1998 року були б порушені права позивача [PERSON]І щодо реалізації рішення № 29/51 6 сесії 22 скликання [PERSON] селищної ради народних депутатів від 05 вересня 1995 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 0,07 га по вулиці Тячівська № 29 для ведення підсобного господарства. Та рішення 15 сесії 21 скликання [PERSON] селищної ради народних депутатів від 14 серпня 1992 року «Про узаконення земельних ділянок при дворогосподарствах у довічне успадковане володіння» яким встановлено правовий режим земельної ділянки за дворогосподарством по вулиці Тячівській № 29 площею 0,240 га, а не за якимось іншим дворогосподарством під іншою адресою в смт. Солотвино. Відповідно до ч. І ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до частин 1,2 ст. 43 ЗК України (ред. 1992 р.) права власників земельних ділянок і землекористувачів охороняються законом. Припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою чи її частиною може мати місце лише у випадках, передбачених статтями 27,28 цього Кодексу. Відповідно до статті 44 ЗКУ (ред. 1992р.) порушені права власників земельних ділянок і землекористувачів підлягають поновленню. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. Державний акт на пряму залежить від законності рішення, на підставі якого він виданий і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством. [PERSON] неодноразово звертався із заявами до [PERSON] селищної ради з тим, щоб [PERSON] та [PERSON] не видавалися державні акти та не приймалися рішення у звязку з тим, що вони бажають викрасти від нього частину належної йому земельної ділянки. З наведених позивачем [PERSON] письмових доказів вбачається, що посадовим особам [PERSON] селищної ради та посадовим особам управління Держземагенства у Тячівському районі було достеменно відомо про спір між землекористувачами, про наявні у нього документи на землю. Однак, порушуючи вимоги ст. 14 Закону України «Про заходи запобігань і протидії корупції», вони не ужили заходів щодо недопущення будь- якої можливості виникнення конфлікту інтересів, не вжили ніяких заходів щодо врегулювання конфлікту інтересів сторін, а навпаки розпалювали конфлікт, посилаючись на неналежні і беззмістовні події, що не можуть мати юридичного значення до даного конфлікту. У квітні 2014 року [PERSON] стало відомо, що [PERSON] селищною радою 14 сесії 6 скликання прийнято рішення № 396 від 26 лютого 2013 року «Про надання дозволу на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] Дьордьєвичу (мешканцю с. Гл. Потік №101 Тячівського району) в смт. Солотвино по вулиці Тячівська №25 (2214455900:02:003) для ведення селянського господарства площею 0,1067 га та на земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку. На дві земельні ділянки з різним цільовим призначенням. Підставою нібито для винесення рішення № 396 послугувала заява відповідача [PERSON] та договір дарування від 27.12.2012 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] житлового будинку з надвірними спорудами №25 по вулиці Тячівській в смт. Солотвино розташований на земельній ділянці 0,07 га кадастровий номер 2124455900:02:003:00854. Право на оформлення земельної ділянки площею 0,07 га дарителі передали дарувальнику [PERSON] Проте, сам договір дарування був укладений з порушенням вимог статей 125, 126, 127, 132 (без правовстановлюючого документу на земельну ділянку) та Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій. Рішення № 396 від 26 лютого 2013 року «Про надання дозволу на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] Дьордьєвичу (мешканцю с. Гл. Потік №101 Тячівського району) в смт. Солотвино по вулиці Тячівська № 25 (2214455900:02:003) для ведення селянського господарства площею 0,1067 га прийнято в порушення статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», ст. 25 Закону України «Про землеустрій», ст. ст. 12, 19, 107, 158-160, 118, 122, 123, 140, 142-144, 146, 149, 151,185, 186, 195,198,203 ЗК України без відповідної викопіровки з генерального плану селища, без затвердженої в законом встановленому порядку містобудівної документації та без затвердженої в законом встановленому порядку викопіровки з плану розподілу території селища Солотвино, без висновку постійної комісії з питань містобудування та регулювання земельних відносин, без документів, що обґрунтовують розмір, призначення та місце розташування земельної ділянки, без офіційного документу - довідки 6-зем, без рішення про вилучення частини земельної ділянки у [PERSON], без будь-якої згоди власника земельної ділянки [PERSON], без внесення змін до погодженої документації із землеустрою, що була здійснена у 1997 році. В результаті чого, землевпорядною організацією в порушення вимог ст. 186 ЗК України, статей 25, 28, 30, 31, 35,53, 55,56 Закону України «Про землеустрій» та пунктів 2.2, 2.4, 2.8, Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.2010 року виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] Дьордьєвичу для ведення особистого селянського господарства по вулиці Тячівській № 25 в смт. Солотвино площею 0,1067 га та в порушення ст. ст. 12, 19, 107, 158-160, 118, 122, 123, 140, 142-144, 146, 149, 151, 185,186,195,198,203 ЗК Україна та законних прав і інтересів власника земельної ділянки № 29 по вул. Тячівська позивача [PERSON] У подальшому, територіальний орган - управління Держземагенства у Тячівському районі не перевіривши відповідності поданих документів вимогам законодавства та порушуючи Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою КМУ №1051-2012-п від 17.10.2012 р. визначив кадастровий номер 2124455900:02:003:0956 земельної ділянки та вніс в Державному земельному кадастрі реєстрацію земельної ділянки смт. Солотвино вулиця Тячівська № 25 площею 0,1067 га для ведення особистого селянського господарства за [PERSON] Дьордьєвичем у Тячівському районі. В результаті завідомо умисних неправомірних дій [PERSON] селищної ради, управління Держземагенства у Тячівському районі, і [PERSON] Дьордьєвича вчинено посягання на законні права та інтереси позивача [PERSON] щодо належної йому земельної ділянки по вулиці Тячівській № 29 у смт. Солотвино. В законом встановленому примусовому порядку у позивача [PERSON] ніхто земельної ділянки не вилучав і він від належної йому земельної ділянки в добровільному порядку не відмовлявся. З урахуванням положень ч. І ст. 15 та ст. 392 ЦКУ власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до п. 2 ст. 186 ЗК України, зміни до землевпорядних проектів та інших матеріалів з питань землеустрою вносяться за рішенням органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування або власників землі та землекористувачів, які затвердили ці проекти. Відповідно до п. 1 ст. 107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Відповідно до п. 1 розділу X Перехідних положень ЗК України, рішення про надання в користування земельних ділянок, а також про вилучення (викуп) земель, прийняті відповідними органами, але не виконані на момент введення в дію цього Кодексу, підлягають виконанню відповідно до цього Кодексу. Відповідно до п. 7 розділу X Перехідних положень ЗК України, громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці земельні ділянки. Відповідно до положення п. 1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку. Відповідно до положення п. 1 ст. 154 ЗК України органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатись у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обовязки чи обмеження. Відповідно до положення п. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. [PERSON] звернувся в суд з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] селищної ради, виконкому [PERSON] селищної ради, Управління держгеокадастру у Тячівському районі, Закарпатської області про скасування рішення та державного акта про право власності землю, збільшуючи та уточнюючи , у порядку ч.2 ст.31 ЦПК України позовні вимоги, просить визнати недійсним та скасувати рішення виконкому [PERSON] селищної ради №126 від 23.12.1997 року про надання [PERSON] земельної ділянки пл.0.475га в смт. Солотвино по вул. Туряниці та Добролюбова для будівництва будинку та ведення особистого підсобного господарства; визнати недійсним і скасувати державний акт серії 1У-ЗК №039300 від 11 березня 1999 року, виданого [PERSON], зареєстрованого в книзі реєстрації державних актів про право власності на землю за № 42а, що посвідчує право власності на земельну ділянку пл.. 0,475, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по вул.Туряниці, Добролюбова в смт. Солотвино посилаючись на те, що в підтвердження своїх позовних вимог [PERSON] надав суду ксерокопію державного акта на землю 1У-ЗК №039300, що посвідчує його право власності на земельну ділянку по вул. Туряниці та Добролюбова від 11.03.1999 р., який виготовлено на підставі рішення виконкому [PERSON] селищної ради №120 від 23.12.1997 року, яке є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки прийняте виконавчим органом місцевої ради поза межами своєї компетенції. Так, ще в грудні 2013 року державною інспекцією сільського господарства в Закарпатській області було перевірено [PERSON] звернення про порушення земельного законодавства, про що було складено відповідний акт від 17.12.2012року, де були зафіксовані значні порушення норм земельного законодавства при виготовленні державного акта на землю, однак [PERSON] та [PERSON] є братами і останній мав намір мирно вирішити всі спірні земельні відносини між ними. При перевірці, зокрема було встановлено, що рішення виконкому [PERSON] сільської ради від 23.12.1997р. №126, згідно якого [PERSON] надано земельну ділянку пл..0.475га для ведення підсобного господарства в архівному відділі Тячівської райдержадміністрації відсутнє. Даний акт зареєстровано в книзі реєстрації держаних актів на землю чомусь під №42а, поміж рядочком, де зареєстровано по нормальній нумерації інші державні акти, тобто очевидна вставка реєстрації даного акту невідомо ким і коли з номером, який не йде по порядку реєстрації, що не можна вважати належною реєстрацією. При фактичному обмірі земельної ділянки та згідно плану зовнішніх меж встановлено, що спірна земельна ділянка №3 площею 239квм. межує від А до Б-землі загального користування ( вул..Туряеиці), від Б до В землі [PERSON], від В до Г землі [PERSON], від Г до Д-землі [PERSON], від Д до Е-землі [PERSON], від Е до А-землі [PERSON], в той же час дана земельна ділянка забудована і не вказано суміжного землекористувача від Г до Д-землі загального користування вул. Закарпатська, що стверджується генеральним планом забудови смт. Солотвино, а згідно технічних матеріалів по виготовленню державних актів ділянка №3 та рішення виконкому [PERSON] селищної ради №126 від 23.12.1997р., передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Представником Хустського відділення ДП «Закарпатгеодезцентр» було виконано геодезичне знімання діл №3 було встановлено фактичну площу 0.2659га, що більше ніж длаздяо в державному акті на 0.0666га. і рахується за моєю земельною ділянкою. Окрім того, рішення виконкому Солотвинскої селищної ради про надання земельних ділянок є неправомочним, оскільки це відносилось до компетенції ради, а не виконкому, згідно ст.9 ЗК України (1992р). Посилання позивача [PERSON] на ту обставину, що таке рішення прийнято у відповідності до діючого на той час закону не відповідає дійсності, оскільки 21 травня 1997 року Верховною Радою України було прийнято [PERSON] України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктом 34 ч.І, ст. 26 якого встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. [PERSON] набув чинності 12 червня 1997 року. Отже з 12 червня 1997 року питання про безоплатну передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок мало вирішуватися виключно на пленарних засіданнях. А тому зазначене рішення є неправомочним і підлягає скасуванню. Представники позивача за первинним позовом, що є відповідачем за зустрічним позовом [PERSON]М та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первинним позов підтримали повністю та заперечили проти зустрічного позову, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та заявах про їх збільшення та уточнення. Відповідач за первинним позовом, що є позивачем за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти первинного позову заперечили та просять задовольнити зустрічні позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві зустрічного позову та заявах про його збільшення та уточнення. Представник [PERSON] селищної ради, що є також представником виконкому [PERSON] селищної ради [PERSON] в судовому позовні вимоги первинного позову заперечує стверджуючи, що оскаржуване рішення про виділення земельної ділянки та держаний акт на землю, що видані [PERSON] відповідають вимогам закону. При цьому, визнає позовні вимоги зустрічного позову стверджуючи, що оскаржуваний акт на земельну ділянку, що виданий [PERSON] не відповідає вимогам закону. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти первинного позову [PERSON] заперечив стверджуючи, що оскаржувані рішення та держаний акт на землю, що видані останньому є недійсними. Відповідач [PERSON] в судову засіданні проти первинного позову [PERSON] заперечив стверджуючи, що земельними ділянками, які виділені йому відповідно до оскаржуваних рішень, користувався його тесть з 1975 року по 2014 рік. [PERSON] документів на земельні ділянки немає, оскільки земельні ділянки, що знаходились у його користуванні передані йому у власність. Стверджує, що коли він оформляв право власності на спірні земельні ділянки [PERSON] такого права не мав. Просить в позові відмовити. Представник управління держгеокадастру у Тячівському районі [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що 12.03.2013 року він виїжджав на земельні ділянки [PERSON], [PERSON]І, [PERSON] разом із комісією, де неможливо було встановити межові знаки та факт накладення земельних ділянок, оскільки власники не давали зробити цього. Разом з цим стверджує, що позивач за первинним позовом [PERSON] безпідставно оскаржує рішення та свідоцтва про право власність на земельні ділянки Марина .В.Д , оскільки він не є навіть суміжним користувачем цих ділянок. Крім цього пояснив, що в управління держгеокадастру Тячівського району відсутній оригінал книги реєстрації державних актів, її було вилучено працівниками міліції. В даний час вони користуються лише копією цієї книги, яка може носити не достовірну інформацію. Представник реєстраційної служба Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області в судове засідання не зявився, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому суд на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності. Заслухавши пояснення представників позивача за первинним позовом [PERSON]М та [PERSON], відповідача за первинним позовом, що позивачем за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON], представника [PERSON] сільської ради, що є також представником виконкому [PERSON] сілької ради [PERSON], представника управління держгеокадастру у Тячівському районі [PERSON]., свідка [PERSON] та дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачу за первинним позовом [PERSON] та його дружині [PERSON] рішенням виконкому [PERSON] селищної ради №126 від 23 грудня 1997 року «Про передачу земельних ділянок» надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,475 га для ведення підсобного господарства згідно плану, що стверджується випискою із вказаного рішення. На підставі вказаного рішення виконкому [PERSON] селищної ради № 126 від 23 грудня 1997 року [PERSON] видано державний акт серія ІУ-ЗК-039300 від 11.03.1999 року на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,475 га, в смт. Солотвино по вул.. Туряници, Добролюбова для будівництва жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 42/а. Відповідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 [PERSON] України "Про місцеве самоврядування в Україні", що набув чинності 12 червня 1997 року, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень [PERSON] України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські, районні в містах, районні, обласні ради після набрання чинності цим Законом здійснюють повноваження, передбачені\~Конституцією України\~і цим Законом. Таким чином, суд вважає, що навіть при наявності рішення [PERSON] селищної ради №73 ( 95) від 25.09.1996 року про делегування повноважень виконкому цієї ради, оскаржуване рішення виконкому [PERSON] селищної ради №126 від 23 грудня 1997 року «Про передачу земельних ділянок», яким надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,475 га [PERSON] та [PERSON] для ведення особистого підсобного господарства, прийнято у порушення вище вказаних норм Закону і підлягає визнанню не дійсним та скасуванню, оскільки на підставі нього видано державний акт серія ІУ-ЗК-039300 від 11.03.1999 року на право приватної власності на земельну ділянку в смт. Солотвино по вул.. Туряниці, що порушує права відповідача за зустрічним позовом [PERSON]І, який є також власником земельної ділянки по вул.. Туряниці, 27 в смт. Солотвино відповідно державного акту на право приватної власності на землю 111-ЗК 010395 від 03.03.1998 року виданого на підставі рішення [PERSON] сілької ради №45, так як ці земельні ділянки відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи від 31.03.2015 року накладаються одна на одну. Оскільки позовні вимоги зустрічного позову заявлено лише до [PERSON], то й оскаржуване рішення підлягає визнанню не дійсним та скасуванню лише в частині надання йому земельної ділянки площею 0,475 га, а в решті залишається без змін. Разом з цим, визнанню недійсним та скасуванню підлягає і державний акт ІV-ЗК № 039300 від 11 березня 1999 року, виданий [PERSON]І, зареєстрований у книзі реєстрацій державних актів про право власності на землю за № 42а, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,475 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та введення особистого підсобного господарства по вул.. Туряниці та Добролюбова в смт. Солотвино., оскільки він є похідним від рішення виконкому [PERSON] сільської ради №126 від 23 грудня 1997 року «Про передачу земельних ділянок». За таких обставин,, зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню в частині визнання недійсним та скасування рішення виконкому [PERSON] селищної ради № 126 від 23.12.1997 року про надання [PERSON] у земельної ділянки площею 0,475 га в смт. Солотвино для ведення особистого підсобного господарства, згідно плану, а також у визнанні недійсним та скасуванні державного акту ІV-ЗК № 039300 від 11 березня 1999 року виданого [PERSON], зареєстрованого в книзі реєстрацій державних актів про право власності на землю за № 42а, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,475 га наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та введення особистого підсобного господарства по вул.. Туряниці та Добролюбова в смт. Солотвино. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків, встановлених ст..61 цього Кодексу. Твердження позивача [PERSON] та його представників щодо підробки оскаржуваного рішення № 45 11 сесії 22 скликання [PERSON] селищної ради «Про передачу у приватну власність присадибних ділянок та огородів», яким передано у приватну власність земельну ділянку [PERSON] в Тячівському районі селищі Солотвино по вулиці Туряниці №27 (перейменовано Тячівська) площею 0,19 га для ведення підсобного господарства та обслуговування будівлі, а також, виданого на підставі цього рішення, державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 010395 від 03 березня 1998 року на земельну ділянку площею 0,19 га по вулиці Туряниці №27 (перейменовано Тячівська) на території [PERSON] селищної ради в судовому засіданні належними доказами не підтверджено. Так з відповіді голови [PERSON] селищної ради № 69/02-10 від 18.03.2013 року, на запит адвоката, вбачається, що всі рішення сесій [PERSON] сільської ради до 2005 року включно передані до Тячівського районного архіву. З акту прийому передачі документів на державне зберігання вбачається, що до Тячівського районного архіву не передано матеріали одинадцятої сесії двадцять другого скликання. [PERSON] факт підтверджений також листом №29/83 від 17.03.2013 начальника архівного відділу Тячівської РДА. Таким чином, відсутність матеріалів одинадцятої сесії двадцять другого скликання, не дослідження їх в судовому засіданні, не дають суду вважати, що цією сесією не приймалось оскаржуване рішення №45 від 22 січня 1997 року, яким передано у приватну власність земельну ділянку [PERSON] в Тячівському районі селищі Солотвино по вулиці Туряниці №27 (перейменовано Тячівська) площею 0,19 га для ведення підсобного господарства та обслуговування будівлі. Крім цього, відповіддю на запит суду, голови [PERSON] селищної ради №256/05-03 від 18.09.2015 року не підтверджено, а також не спростовано факту про те, що взагалі одинадцятої сесії двадцять другого скликання в 1997 році [PERSON] селищною радою не проводилась. Сторонами цей факт також не підтверджений належними та допустимими доказами. Не підтверджено факт підробки оскаржуваного рішення №45 від 22 січня 1997 року і дослідженим у судовому засічені журналом ( копією) реєстрації рішень, оскільки з такого взагалі не можна встановити які рішення приймались [PERSON] селищною радою та на якій сесії. Отже, оскаржуване рішення №45 від 22 січня 1997 року, яким передано у приватну власність земельну ділянку [PERSON] в Тячівському районі селищі Солотвино по вулиці Туряниці №27 (перейменовано Тячівська) площею 0,19 га для ведення підсобного господарства та обслуговування будівлі є дійсним, відтак є дійсним і державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 010395 від 03 березня 1998 року, що виданий на підставі цього рішення. Розслідування кримінального провадження №12013070160000856 за ознаками ч. 1 ст. 358 КК України за заявою [PERSON] про підробку [PERSON], вказаного державного акту не підтверджує його підробку. [PERSON] факт може підтвердити обвинувальний вирок у даному кримінальному провадженні, якого на момент розгляду даної справи, суду не надано. Також суд не бере до уваги, як доказ, лист начальника управління держемагенства Тячівського району №29 від 12.03.2013 року, яким стверджено, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 010395 від 03 березня 1998 року, виданий [PERSON] в книзі записів( реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю не зареєстрований, оскільки така відповідь, як вбачається з самого цього листа, підготовлена по копії вказаної книги, оригінал якої вилучено 27.08.2003 р., і може бути не достовірною інформацією без дослідження оригіналу. Інших доказів суду щодо підробки державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 010395 від 03 березня 1998 року, виданого [PERSON] , суду сторонами не надано. Таким чином, у задоволенні вимог позивача [PERSON] про визнання недійсним і скасування рішення № 45 11 сесії 22 скликання [PERSON] селищної ради «Про передачу у приватну власність присадибних ділянок та огородів» та державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 010395 від 03 березня 1998 року, виданих [PERSON] на земельну ділянку площею 0,19 га по вулиці Туряниці №27 (перейменовано Тячівська) на території [PERSON] селищної ради Тячівського району, слід відмовити. Також суд вважає, що слід відмовити позивачу за первинним позовом і в задоволенні позовних вимог провизнання за ним права власності на земельну ділянку №3 площею 0,239 га та площею 0,07 га по вулиці Тячівська №29 в селищі Солотвино Тячівського району, що по факту перерахунку площі становить 0,2837 га для ведення особистого підсобного господарства, будівництва житлового будинку та господарських будівель в межах, згідно з планом, зазначеним у Державному акті на право приватної власності на землю серії 1У-ЗК №039300, виданому 11 березня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі №42/а та технічних матеріалів земельно-кадастрового бюро при Тячівському відділі земельних ресурсів по виготовленню цього державного акту (за винятком частини площі 0,0036 га зайнятої будівлею земельної ділянки №27), про визнання недійсною відмову відповідачів [PERSON] селищної ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON] Дьердьєвича щодо погодження меж земельної ділянки №3 площею 0,239 га та суміжної площею 0,07 га по вулиці Тячівська №29 в селищі Солотвино Тячівського району, що по факту перерахунку площі становить 0,2837 га для ведення особистого підсобного господарства, будівництва житлового будинку та господарських будівель в межах, згідно з планом , зазначеним у Державному акті на право приватної власності на землю серії 1У-ЗК №039300 виданому 11 березня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі №42/а та технічних матеріалів земельно- кадастрового бюро при Тячівському відділі земельних ресурсів по виготовлення цього державного акту (за винятком частини площі 0,0036 га зайнятої будівлею земельної ділянки №27), про відновлення межі, належної [PERSON] земельної ділянки №3 площею 0,239 га та суміжну площею 0,07 га по вулиці Тячівська №29 в селищі Солотвино Тячівського району, що по факту перерахунку площі становить 0,2837 га для ведення особистого підсобного господарства, будівництва житлового будинку та господарських будівель в межах, згідно з планом, зазначеним у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ЗК №039300, виданому 11 березня 1999 року, зареєстрованого в реєстрі №42/а та технічних матеріалів земельно-кадастрового бюро при Тячівському відділі земельних ресурсів по виготовленню державного акту (за винятком частини площі 0,0036 га зайнятої будівлею земельної ділянки №27), оскільки такі є похідними від державного акту ІV-ЗК № 039300 від 11 березня 1999 року, виданого [PERSON], що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,475 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та введення особистого підсобного господарства по вул.. Туряниці та Добролюбова в смт. Солотвино, який судом визнаний не дійсним та скасований. Крім цього, відповідно до ч.2 ст373 ЦК України … , право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. А у відповідності до ст. 118 Земельного кодексу України, громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122 \~цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Вказаними нормами Закону передбачено, що право власності на земельну ділянку громадяни та юридичні особи набувають за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень або за результатами аукціону, а не за рішенням суду. Також після визнання судом не дійсним державного акту ІV-ЗК № 039300 від 11 березня 1999 року, виданого [PERSON], що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,475 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку та введення особистого підсобного господарства по вул.. Туряниці та Добролюбова в смт. Солотвино не порушено права останнього п.п. 1,2,3,4 рішення № 396 [PERSON] селищної ради 14 сесії 6 скликання від 26 лютого 2013 року «Про надання дозволу на виготовлення проектів із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» [PERSON] Дьордьєвичу в Тячівському районі смт. Солотвино по вулиці Тячівська №25 для ведення селянського господарства площею 0,1067 га.,п.п 1,2,3 рішення №503 17 сесії 6 скликання [PERSON] селищної ради від 08 серпня 2013 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність гр. [PERSON] для ведення особистого селянського господарства» щодо відводу земельної ділянки та надання її у власність [PERSON] Дьордьєвичу в Тячівському районі смт. Солотвино по вулиці Тячівська №25 для ведення селянського господарства площею 0,1067 га. Так, суду не дано жодних доказів, які б стверджували, що земельна ділянка, яка є в користуванні позивача за первинним позо [PERSON], що стверджується договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки площею 700 кв.м для будівництва індивідуального житлового будинку, накладається на вище вказані земельні ділянки [PERSON] . А відтак слід відмовити позивачу за первинним позовом [PERSON] і в задоволенні позову про визнання недійсною і скасування реєстрації земельної ділянки по земельній книзі та Державному земельному кадастрі, внесену 29.05.2013 року державним реєстратором [PERSON] управління Держземагенства у Тячівському районі за [PERSON] Дьордьєвичем кадастровий номер 2124455900:02:003:0956 у Тячівському районі, смт. Солотвино вулиця Тячівська №25 площею 0,1067 га для ведення особистого селянського господарства, і в задоволенні позову про визнання недійсним та скасування Свідоцтва про право власності, виданого 12.09.2013 року [PERSON] Дьордьєвичу (мешканцю с. Гл. Потік №101 Тячівського району) серії САК №087340 на нерухоме майно - земельну ділянку №25 по вулиці Тячівська смт. Солотвино Тячівський район Закарпатської області кадастровий номер 2214455900:02:003:0956 для ведення селянського господарства реєстраційною службою Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області, індексний номер 9313652, і в задоволенні позову про визнання недійсною та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно - земельну ділянку (2214455900:02:003:0956) для ведення селянського господарства площею 0,1067 га по вулиці Тячівська №25 смт. Солотвино Тячівського району за [PERSON] Дьордьєвичем в цілому здійснену реєстраційною службою Тячівського районного управління юстиції Закарпатської області в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер 1555618221244 від 12.09.2013 року. Судові витрати по сплаті судового збору покласти на сторони.

Outcome: partial