Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулися [PERSON] та [PERSON], посилаючись на те, що відповідно до погосподарських книг Бесідської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки житловий будинок [ADDRESS], 1974 року побудови, належав до майна колгоспного двору, на час припинення якого в ньому проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які набули права власності на майно колгоспного двору в рівних частках. [PERSON], [PERSON], [PERSON] вибули з двору більше 10 років тому за витребуванням частки з майна двору не зверталися. Із двору не вибували та не втратили частку в його майні їх батьки: [PERSON] та [PERSON], які набули права власності на вказаний житловий будинок в рівних частках. [INFO] року [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняла та оформила свої спадкові права на частину майна дочка померлого [PERSON] Інші спадкоємці першої черги: [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини, а [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, які в силу ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадщину не прийняли. [INFO] року [PERSON] померла, спадщину після смерті якої прийняв та оформив свої спадкові права на частину майна син померлої [PERSON] Інші спадкоємці першої черги: [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини, а [PERSON] вважається такою, яка в силу ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадщину не прийняла. Бесідська сільська рада свідоцтва про право власності на ім'я померлих не видавала, що позбавляє їх оформити свої спадкові права в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі. 25 грудня 2015 року третя сесія 7 скликання Бесідської сільської ради прийняла рішення № 26А „Про перейменування вулиць на території села Бесідка", яким перейменувала [ADDRESS] на „[ADDRESS]". Вважають, що [PERSON] за життя набув права власності на ? частину даного житлового будинку як частку в майні колгоспного двору, і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] року внаслідок смерті останнього. [PERSON] за життя набула права власності на ? частину вищевказаного житлового будинку як частку в майні колгоспного двору, і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] року внаслідок смерті останньої. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок вказаний житловий будинок загальною площею 67,3 кв. м, житловою площею 39,2 кв. м, вартістю 162214 грн. На земельній ділянці розташовані: житловий будинок - літера „А-1", погріб з шийкою „Г", прибудова „а", літня кухня „Б", сарай-прибудова „в", сарай „В", сарай тимчасовий „в1", сарай тимчасовий „в2", сарай тимчасовий „Д", сарай „Ж", ганок „а1", огорожа № 1, ворота № 2, хвіртка № 3. Земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок не приватизована. Позивачі просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року батька [PERSON] на ? частину даного житлового будинку та за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року матері [PERSON] на ? частину вищевказаного житлового будинку. В судове засідання позивачі та представник [PERSON] не прибули, направили до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, просять справу розглядати без їх участі. Представник відповідача Бесідської сільської ради в судове засідання не прибув, до суду сільська рада подала заяву про слухання справи у відсутність представника сільської ради. Треті особи в судове засідання не прибули, про розгляд справи належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили. Суд, розглянувши матеріали справи, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до погосподарських книг Бесідської сільської ради за 1986-1990, 1991-1995 роки (а.с. 15-20) житловий будинок [ADDRESS], 1974 року побудови, належав до колгоспного двору, на час припинення якого в ньому проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які набули права власності на майно колгоспного двору в рівних частках. [PERSON], [PERSON], [PERSON] вибули з двору більше 10 року та за витребуванням частки з майна двору не зверталися, і через сплив трирічного строку давності втратили право на її витребування. Із двору не вибували та не втратили частку в його майні [PERSON] та [PERSON] Проте, свідоцтво про право власності Бесідською сільською радою на вищевказаний будинок на ім'я [PERSON] та [PERSON] не видавалось (а. с. 13), реєстрація права власності на даний житловий будинок згідно відповіді КП КОР Південне БТІ до 01.01.2013 р. не проводилась (а. с. 21) та в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про речові права на вказане нерухоме майно відсутні. [INFO] року [PERSON] помер, спадщину після смерті якого прийняла та оформила свої спадкові права на частину майна дочка померлого [PERSON] (а.с. 33-43). Інші спадкоємці першої черги: [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини, а [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, які в силу ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадщину не прийняли. [INFO] року [PERSON] померла, спадщину після смерті якої прийняв та оформив свої спадкові права на частину майна син померлої [PERSON] (а.с. 44-49). Інші спадкоємці першої черги: [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини, а [PERSON] вважається такою, яка в силу ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадщину не прийняла. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок вказаний житловий будинок загальною площею 67,3 кв. м, житловою площею 39,2 кв. м, вартістю 162214 грн. (а.с. 22-26). Земельна ділянка, на якій розташований вказаний будинок не приватизована (а.с. 14). Рішенням третьої сесії 7 скликання Бесідської сільської ради від 25 грудня 2015 року № 26А „Про перейменування вулиць на [ADDRESS] перейменована на „[ADDRESS]" (а.с. 70). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або проголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. У відповідності до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до статті 2 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] за життя набув права власності на ? частину даного житлового будинку як частку в майні колгоспного двору, а позивач [PERSON] набула право власності в порядку спадкування за законом на ? частину вказаного житлового будинку після смерті останнього; [PERSON] за життя набула права власності на ? частину вищевказаного житлового будинку як частку в майні колгоспного двору, а позивач [PERSON] набув право власності в порядку спадкування за законом на ? частину зазначеного житлового будинку після смерті останньої, і оскільки Бесідською сільською радою позов визнається, то його слід задовольнити. Оскільки Бесідська сільська рада до пред'явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом і в судовому засіданні не оспорювала цього права, відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України на неї не може бути покладений обов'язок по відшкодуванню судових витрат.

Outcome: approved