Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-25 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . В обґрунтування позову зазначив, що рішенням від 27.02.2020 року Іванківським районним судом Київської області було розірвано шлюб між сторонами. Від шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на його утриманні за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважає, що донька повинна проживати разом з ним, оскільки він має постійну роботу, час, що дає йому можливість забезпечити потреби у харчуванні, одязі, навчанні та гармонійному розвитку, гуляти, займатися та іншим чином піклуватися про неї. Проживає позивач у будинку, з облаштованною кімнатою для доньки, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини, щоб вона могла мати здоровий сон, навчатися, гратися. У зв`язку з чим, проживання доньки разом з позивачем відповідає інтересам дитини. Спиртними напоями позивач не зловживає, не палить. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що позов він підтримує повністю, просив суд його задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, у якій зазначила, що позов вона визнає повністю, просила суд задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Зазначила, що спору між сторонами не існує, оскільки після розірвання шлюбу було прийнято рішення про проживання дитини з батьком, у зв`язку з тим, що вона в майбутньому планує переїзд в інше місто для постійного місця проживання, а переїзд дитини може негативно позначитися на розвитку та психічному стані дитини. По суті заявлених вимог зазначила, що вона дає кошти на утримання дитини, постійно з нею бачиться та спілкується, та робить все виключно і інтересах малолітньої дитини. Третя особа Служба у справах дітей Іванківської селищної ради у судове засідання не з`явилася, про дату, час розгляду справи повідомлялися належним чином, звернулись до суду з заявою про визнання позову, та не заперечували проти його задоволення. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] у смт.Іванків Іванківського району Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 76, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). ЇЇ батьком є позивач [PERSON] , матір`ю - відповідач [PERSON] . Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 27.02.2020р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 16. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 27.02.2020р. стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , у розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з 20.01.2020р. і до досягнення дитиною повноліття. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи (за відомостями Іванківської селищної ради Іванківського району Київської області) позивач [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та згідно довідки характеризується за місцем реєстрації позитивно. Відповідно до довідки виданої виконкомом Іванківської селищної ради Іванківського району Київської області № 2185 від 02.09.2020р. [PERSON] , 1975 р.н., та його донька [PERSON] , 2012 р.н., зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Із довідки Іванківської міжрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 61745479 від 01.09.2020р. вбачається, що [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] про те, що [PERSON] сплатив аліменти згідно виконавчого листа № 366/129/20 від 31.03.2020р. Іванківського районного суду Київської області, на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки виданої Іванківсько-Поліською ДПІ Вишгородського управління ГУ ДПС у Київській області на запит № 86475/ФОП/10-36-53 від 31.08.2020 року про те, що ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , перебуває на строщеній системі оподаткування - платник єдиного податку 2 групи. Обсяг доходу платника слав за 2019 рік (№2239 від 06.02.2020 року) - 143205,00 грн. З наданих суду актів підтвердження факту проживання та території Іванківської селищної ради від 08.09.2020р., 22.09.2020р. вбачається, що комісією в складі депутата [PERSON] , сусідів: [PERSON] , [PERSON] , встановлено факт проживання гр. [PERSON] , 2012 р.н., та [PERSON] , 1975 р.н., за адресою: [ADDRESS] , та прийшли до висновку, що [PERSON] , 2012 р.н., та [PERSON] , 1975 р.н., фактично проживають за зазначеною адресою з народження дитини та по теперішній час. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року № 2402-III встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 160 СК України встановлено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя" роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, те, що відповідач [PERSON] підтримала позов, щодо визначення місця проживання малолітньої доньки [PERSON] , суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про визначення місця проживання дитини є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved