Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 1. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис N 16602 від 01 лютого 2021 року, виданий приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" заборгованості в розмірі 12\~973,87 грн, стягнути судові витрати. Аргументи учасників справи. 2.В обґрунтування позовних вимог вказує, що, згідно з документами, отриманими від приватного виконавця на адвокатський запит та за Результатом пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчого провадження, [PERSON] стало відомо, що в провадженні приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 64593463, відкрите 26.02.2021 з примусового виконання виконавчого напису № 16602 від 01.02.2021 ; виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. про стягнення на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості у розмірі 12 473,87 грн, а також плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 500,00 грн. Представник позивача стверджує, що зазначений виконавчий напис було вчинено з порушенням норм ст. 88 ЗУ "Про нотаріат", оскільки заборгованість позивача перед відповідачем не є безспірною, нотаріус вчинила виконавчий напис за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, позивач не повідомлений про вчинення виконавчого напису, сплив строк на вчинення виконавчого напису. Пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, і на який послався нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, на час його вчинення - 01.02.2021 року не діяв, оскільки Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку № 1172 зазначеним пунктом 2. Зі змісту виконавчого напису неможливо встановити, на якому документів вчинено виконавчий напис, чи надавався нотаріусу оригінал кредитного договору, а також документи на підтвердження отримання кредитних коштів та користування такими кредитними коштами, первинні документи на підтвердження розміру заборгованості. Кредитний договір був укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк». Відповідач не був стороною кредитного договору та не мав до нього стосунку. Позивач не отримував ні від банку, ні від відповідача повідомлень про перехід права вимоги за кредитним договором. Позивач не визнає обставину заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк», та, відповідно, ТОВ «Росвен Інвест Україна» як правонаступника. Підписання [PERSON] з ПАТ «Дельта Банк» Договору на відкриття поточного рахунку, на який відсутнє посилання у виконавчому написі, не підтверджує обставин виникнення кредитних відносин, отримання нею кредитних коштів, користування такими коштами, розміру заборгованості тощо. У п. 1.3. Договору на відкриття поточного рахунку мова йшла про ліміт кредитної лінії в сумі 3 000,00 грн. У зв`язку з цим незрозуміло, чому прострочена заборгованість за сумою кредиту (очевидно, тілом кредиту), зазначена у виконавчому написі, складає аж 11 573,87 грн. У п. 2.3. Договору на відкриття поточного рахунку зазначено про сплату процентів за користування кредитною лінією за ставками, які зазначені в Тарифах. Водночас Тарифи приватним виконавцем не надані, тож, очевидно, вони не надавалися і нотаріусу. [PERSON] не отримувала ні від банку, ні від нотаріуса або відповідача повідомлення про наявність заборгованості та про вчинення виконавчого напису. Тож нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у наявності повідомлення товариством позивача про наявність заборгованості за Кредитним договором та не пересвідчився у відсутності спору на час пред`явлення вимоги, чим порушив пункти 2.3, 3 глави 16 розділу II Порядку № 296/5, статті 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, в пунктах 1.5., 3.6. Договору на відкриття поточного рахунку визначено, що кредитування рахунку здійснюється протягом 364 календарних днів, а погашення заборгованості має здійснюватися клієнтом щомісяця. Відповідно, отримані [PERSON] протягом 364 після укладення зазначеного договору кошти (тобто до 11 травня 2012 року) мали повертатися нею щомісячно, і останній платіж на повернення кредиту мав бути здійснений до 11 червня 2012 року. Отже, право вимоги у банку виникло 12.06.2012, і спливло: щодо тіла кредиту - 12.06.2015, щодо неустойки 12.06.2013. Він ним не скористався, уступив право вимоги ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна», як зазначено у Виконавчому написі, 21.05.2020 тобто після спливу права вимоги. Відповідач звернувся за вчиненням виконавчого напису 01.02.2021 тобто майже через 6 років після спливу строку вимоги. 3. Від відповідача на адресу суду відзив не надходив. Процесуальні дії у справі. 4. 08 квітня 2021 року ухвалою суду забезпечено позов шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису (в тому числі в процесі виконавчого провадження N 64593463, відкритого 26.02.20021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Табінським Олегом Володимировичем) до ухвалення рішення по цивільній справі 214/2709/21. 5. 12 квітня 2021 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано від приватного нотаріуса матеріали нотаріальної справи щодо вчинення ним оспорюваного виконавчого напису. Обставини справи, встановлені судом. 6. Згідно з Виконавчим написом від 01 лютого 2021 року N 16602, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О. С. з [PERSON] , яка є боржником за Кредитним договором N 004-26502-120511 від 12.05.2011 р, укладеного з ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є ТОВ "Росвен Інвест Україна», стягнуто заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 12\~473,87 грн за період з 22.05.2020 р. по 31.01.2021 р. (а. с. 17). Сума заборгованості складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 11 573,87 грн; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 900,00 грн. З боржника також підлягає стягненню плата за вчинення виконавчого напису, сума якої нотаріусом у виконавчому написі не зазначена. Загальна сума, яка підлягає стягненню, зазначена в розмірі 12\~973,87 грн. 7. Згідно із заявою від 04.02.2021 року директор ТОВ "Росвен Інвест Україна" звернувся до приватного виконавця Табінського О. В. із заявою про примусове виконання рішення - оспорюваного у цій справі виконавчого напису (а. с. 18). 8. 12 травня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено Договір № 004-26502-120511 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки (а. с. 19-20). 9. З листа приватного виконавця Табінського О. В. від 02.04.2021 року вбачається, що у нього на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 64593463 з примусового виконання виконавчого напису, що оспорюється в цій справі (а. с.16) 10. Згідно з Постановою від 12.03.2021 року приватним виконавцем Табінським О. В. звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , які вона отримує в Державному ПТНЗ «Криворізький центр професійної освіти робітничих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу (а. с. 11). Джерела права й акти їх застосування. 11. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. 12. Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). 13. Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються Главою 14 Закону України "Про нотаріат" та Главою 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. 14. Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. 15. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 16. Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. 17. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. 18. Згідно зі статтею 50 Закону України "Про нотаріат" нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. 19. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду. 20. Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до виконавчого напису від 01 лютого 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за N 16602,посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., з [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" стягується заборгованість за кредитним договором № 004-26502-120511 від 12.05.2011 р. за період з 22.05.2020 р. по 31.01.2021 р. в розмірі 12\~473,87 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту 11\~573,87 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредиту 900,00 грн. Стягується також плата за вчинення виконавчого напису в розмірі 500,00 грн. 21. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилалася на те, що позивач не визнає заборгованість, заборгованість не є безспірною, нотаріус не переконався у безспірності заборгованості, сплив строк на вчинення виконавчого напису. Позивач також впевнений, що на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус в оспорюваному виконавчому написі послався на пункт 2 зазначеного Переліку. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною\~Постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року\~в частині положень, які доповнювали пункт 2 Переліку, зокрема доповнення\~переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Постанова суду набрала законної сили з моменту проголошення і є чинною на час розгляду даної справи. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 01 лютого 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Згідно пункту 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В свою чергу, відповідач не надав суду доказів, що під час вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису, кредитний договір. Який ним було надано нотаріусу був нотаріально посвідчений. Враховуючи вищевикладене, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вищезазначені твердження узгоджуються висновки Верховний Суд викладені, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц, від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18, від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, від 6 жовтня 2021 року у справі № 361/4793/20. 22. Крім того, Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Відповідач, зі свого боку, не довів, що така вимога була надіслана [PERSON] ним або нотаріусом. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. 28. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 29.Однак відповідач, в порушення вимог статті 81 ЦПК України, не спростував обставини, зазначені в позовній заяві, та не надав доказів на підтвердження безспірності вчинення виконавчого напису. 30. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Миколайовичем від 01 лютого 2021 року, що зареєстрований в реєстрі за N 16602 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Росвен Інвест Україна" заборгованості в розмірі 12\~973,87 грн. Розподіл судових витрат. 31. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 32. Позивачем під час звернення до суду з позовом було сплачено судовий збір в розмірі 1\~362,00 грн. Крім того, представником позивача до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги від 15 березня 2021 року, Акт приймання-передачі правничої допомоги та квитанцію про сплату витрат на правничу допомогу в розмірі 4\~000,00 грн (а. с.23,24,25). Враховуючи, що витрати на правничу допомогу документально підтверджені та доведені, пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, суд дійшов висновку про стягнення судових витрат на правничу допомогу у заявленому розмірі. 33. У зв`язку з вищевикладеним, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 362,00 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 4\~000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved