Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

В січні 2015 року позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк (скорочено ПАТ КБ) "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що 11 листопада 2006 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений строковий кредитний договір № CVYOFB03040241, згідно умов якого відповідачу було видано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості кредит в сумі 1127 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком на 12 місяців до 09 листопада 2007 року. Погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов, здійснюється щомісяця шляхом надання банку грошових коштів (щомісячного платежу). Однак відповідач [PERSON] систематично не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, не сплачує отриманий кредит та відсотки за користування ним, у зв'язку з чим станом на 13 січня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить суму 39930 грн. 93 коп., в тому числі: по кредиту суму 1117 грн., прострочених відсотках за користування кредитом суму 11292 грн. 76 коп., комісії за користування кредитом суму 371 грн. 91 коп., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань суму 24771 грн. 60 коп., штрафу (фіксована частина) суму 500 грн., штрафу (процентна складова) суму 1877 грн. 66 коп., яку він не погасив. Просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь несплачену заборгованість за кредитним договором № CVYOFB03040241 від 11 листопада 2006 року в сумі 39930 грн. 93 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 399 грн. 31 коп. В судовому засіданні представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" позовні вимоги підтримала повністю, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь банку несплачену заборгованість за кредитним договором № CVYOFB03040241 від 11 листопада 2006 року в сумі 39930 грн. 93 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 399 грн. 31 коп. з підстав, вказаних в позовній заяві, повністю підтвердивши викладені в ній обставини, доповнивши, що відповідач при підписанні заяви позичальника на отримання кредитних коштів був ознайомлений з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), а також з тим, що заява позичальника, ці Умови та тарифи складають кредитно-заставний договір, про що свідчить його особистий підпис. Також відповідно до п.5.5. зазначених Умов встановлені строки позовної давності по вимогам за цим договором тривалістю п'ять років, тому ними не пропущені строки звернення до суду з позовними вимогами. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить в задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки він відбуває покарання у місцях позбавлення волі і у нього немає можливості погашати кредит, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги частково обґрунтовані і підлягають до часткового задоволення. Згідно ст.ст.1054 ч.ч.1 та 2, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відносно цих вимог закону судом встановлено, що 11 листопада 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк", правонаступником якого є позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", та відповідачем [PERSON] був укладений строковий кредитно-заставний договір № CVYOFB03040241, який складається із заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт), де передбачені всі умови надання та повернення кредитних коштів (копія заяви на а.с.5, копія Умов на а.с.7-10), що зазначено в тексті заяви позичальника, з чим погодився і відповідач [PERSON], засвідчивши свою згоду підписом без будь-яких застережень, а тому суд вважає, що кредитний договір укладений в письмовій формі, відповідає вимогам ст.1055 ЦК України, умови якого підлягають виконанню його сторонами. Згідно умов цього кредитно-заставного договору ЗАТ КБ "ПриватБанк" відповідачу [PERSON] було видано у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості кредит на споживчі цілі в сумі 1127 грн. на придбання товарів зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 5,04% річних на суму залишку заборгованості за кредитом на строк 12 місяців з 11 листопада 2006 року по 09 листопада 2007 року. Погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов, здійснюється щомісяця шляхом надання банку грошових коштів (щомісячного платежу). Даний кредит є споживчим, а відповідач [PERSON] як фізична особа є споживачем, тому на правовідносини між позивачем та відповідачем за цим договором поширюються вимоги чинного законодавства про захист прав споживачів. Згідно п.4.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) при порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту він сплачує банку відсотки за користування кредитом в розмірі 5,04% в місяць, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Згідно пунктів 5.1, 5.3 та 5.4 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до цієї пені не нараховуються. При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж за 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п.5.1, 5.2, 5.3, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником. Відповідач [PERSON] лише частково виконав свої зобов'язання за цим договором, сплатив отриманий кредит в сумі 10 грн., не сплачував відсотки за користування ним, комісію, у зв'язку з чим станом на 13 січня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить суму 39930 грн. 93 коп., яка нарахована у відповідності до зазначених пунктів Умов, в тому числі: по кредиту суму 1117 грн.; прострочених відсотках за користування кредитом суму 11292 грн. 76 коп.; комісії за користування кредитом суму 371 грн. 91 коп.; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань суму 24771 грн. 60 коп., нарахованої за період з січня 2007 року по січень 2015 року включно; штрафу (фіксована частина) суму 500 грн., штрафу (процентна складова) суму 1877 грн. 66 коп., що підтверджується розрахунком (а.с.6). Суд вважає, що згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору, з чим погодився відповідач [PERSON], підписавши його, з нього на користь позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" належить стягнути заборгованість по кредиту в сумі 1117 грн., прострочених відсотках за користування кредитом за період з січня 2007 року по січень 2015 року відповідно до п.4.2 Умов в сумі 11292 грн. 76 коп., комісії за користування кредитом в сумі 371 грн. 91 коп., штрафу (фіксована частина) суму 500 грн., штрафу (процентна складова) суму 1877 грн. 66 коп. Що стосується пені, яку позивач просить стягнути з відповідача, то суд враховує наступне: Згідно ст.ст. 1, 11 ч.1 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ з наступними змінами споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. Договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Таким чином, правовідносини про надання споживчого кредиту є договірними, до яких мають бути застосовані, зокрема, як загальні положення Цивільного кодексу України про зобов'язання та договір, так і вимоги ст.627 ч.2 цього Кодексу, де передбачено, що у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Згідно ст.ст.546 ч.1, 551 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, можу бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст.18 ч.ч.1 та 2 Закону України "Про захист прав споживачів" продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Згідно п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 цих Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. Відносно зазначених вимог закону суд вважає, що нарахована позивачем сума пені 24771 грн. 60 коп. за період з січня 2007 року по січень 2015 року включно не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів та умовам кредитного договору, так як згідно п.5.4 Умов має бути нарахована протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання повинне бути виконане позичальником, тобто за період з 20 січня 2007 року по 20 січня 2010 року. Крім того, позивач ПАТ КБ "ПриватБанк", передбачаючи в Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) такий високий розмір пені (0,15%) за кожен день прострочення платежів, порушив принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач [PERSON] як споживач, тим самим порушив його права споживача, тому вимога позивача про стягнення нарахованої цієї суми пені, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим ст.3 п.6), ст.509 ч.3 та ст.627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем. Нарахована позивачем сума пені більше ніж в 10 разів перевищує суму отриманого відповідачем кредиту, а крім того, позивач звернувся до суду з позовом тільки майже через дев'ять років після отримання кредиту, оскільки кредит не погашався з грудня 2006 року, тим самим умисно збільшивши період нарахування пені і відповідно суму, а тому суд вважає, що належить зменшити розмір пені до розміру невиплаченого кредиту і стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 1117 грн., оскільки відповідач не виконував умови кредитного договору, за порушення яких повинен нести матеріальну відповідальність. Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON], як позичальника, за кредитним договором № CVYOFB03040241 від 11 листопада 2006 року згідно умов цього договору належить стягнути на користь позивача заборгованість по кредиту в загальній сумі 16276 грн. 33 коп., в тому числі: по кредиту суму 1117 грн.; прострочених відсотках за користування кредитом суму 11292 грн. 76 коп.; комісії за користування кредитом суму 371 грн. 91 коп.; пені за несвоєчасне виконання зобов'язань суму 1117 грн.; штрафу (фіксована частина) суму 500 грн., штрафу (процентна складова) суму 1877 грн. 66 коп., частково задовольнивши позовні вимоги, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позовні вимоги частково задоволені. На підставі викладеного, ст.ст. 3, 509, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 551, 552, 610, 611, 612, 625 ч.1, 627, 1047-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 1, 11 ч.1, 18 ч.ч.1,2 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ з наступними змінами, ст. 40 Закону України "Про банки і банківську діяльність", кредитного договору № CVYOFB03040241 від 11 листопада 2006 року, укладеного між ЗАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", та [PERSON],

Outcome: partial