Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

13 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 15 жовтня 2008 року він уклав шлюб з відповідачкою, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 167. Від шлюбу сторони по справі дітей не мають. Позивач переконався, що він з позивачкою є зовсім різними людьми і тому в їх інтересах він вирішив шлюб розірвати. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, сім"я фактично розпалася. Причиною розпаду сім"ї послужили ті обставини, що сторони по справі перестали розуміти один одного, втратили почуття кохання і поваги. Подальше спільне життя і збереження сім"ї стали неможливими. Спору про поділ майна не має. Примирення між позивачем та відповідачкою неможливе, сім"я розпалася остаточно і не може бути відновлена. Позивач прохає розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 15 жовтня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 167. Позивач в судове засідання не з»явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачка в судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує, на розірвання шлюбу згодна. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі ст. 104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них. Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Так з матеріалів справи вбачається, що 15 жовтня 2008 року сторони по справі зареєстрували шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 167, згідно повторного свідоцтва про шлюб серії І-ЖС №123740.(а.с.4). Від шлюбу сторони по справі дітей не мають. Позивач та відповідачка не проживають разом, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги те, що відповідачка з позовом згодна, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved