Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що є службовою особою органу місцевого самоврядування та займає виборну посаду Чернівецького міського голови. Відповідач, [PERSON] є депутатом VII скликання Чернівецької міської ради від Чернівецької міської організації політичної партії «Рідне місто». 29 червня 2017 року було проведено пленарне засідання чергової 31 сесії VII скликання Чернівецької міської ради. Відеозапис 31 сесії VII скликання Чернівецької міської ради 29.06.2017 року є загальнодоступним та розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради Під час одного із виступів 29.06.2017 року на 31 сесії VII скликання Чернівецької міської ради депутатом Чернівецької міської ради від фракції «Рідне місто» [PERSON] були поширені відносно нього, як Чернівецького міського голови відомості, які є ганебними, безпідставними і необґрунтованими. Так, зокрема, депутат Чернівецької міської ради від фракції «Рідне місто» [PERSON], під час свого виступу, відносно нього, як Чернівецького міського голови, вживаючи наступні висловлювання: «організатор саботажу», «недолугій менеджер», «говоряща голова», «вкрав», «довів до банкрутства», «знищив комунальне підприємство», розповсюдив інформацію про те, що він знищив комунальне підприємство «Містобуд» та довів його до банкрутства, вкравши від мільйона триста до півтора мільйона гривень. Докладно, депутат Чернівецької міської ради від фракції «Рідне місто» [PERSON], під час свого виступу 29.06.2017 року на 31 сесії VII скликання Чернівецької міської ради, сказав наступне: «[PERSON], фракція «Рідне місто». Шановні колеги, я хочу звернути вашу увагу на те, що тільки що міський голова, Чернівецький міський голова, всіх вас, м'яко кажучи, послав. Чернівецька міська рада, 42 депутати Чернівецької міської ради, тут представляє громаду міста Чернівці. [PERSON], які забаганки? Про які забаганки ви тут нам розповідаєте? [PERSON] прийнято рішення, було прийнято дві програми «Сучасне і комфортне місто», в яких приймали участь не тільки депутати міської ради, але й громадські діячі, громадські організації і було враховано всі пропозиції і цей план-графік був розписаний на виконання на. 17-20 рік. [PERSON] сьогодні зводите рахунки з депутатами, а страждають люди. Я заявляю відповідально, що саме ви організатор саботажу того, що відбувається в місті Чернівцях, саме ви несете відповідальність за те, що твориться на комунальних підприємствах міста. У мене є офіційна відповідь і, якщо депутати захочуть її почитати, то ви просто жахнетеся. Я цю всю інформацію подав в засоби масової інформації. Коротко візьму одне комунальне підприємство, це Чернівецький водоканал. Так, хочу довести до вашого відома, що починаючи з 2006 року і до 2014 року, поки не було обрано от цього представника «Народного фронту», на це комунальне підприємство Чернівецька міська рада не давала жодної копійки фінансової допомоги і воно працювало. Хочу також зауважити, що коли прийшов [PERSON], борг Водоканалу складав 37,5 мільйона гривень і на це є підтверджені документи. Саме за цей час його такого керування ціни на воду і водовідведення в місті Чернівцях були підняті буквально в 4 рази. Але замість того, щоб ці 37,5 мільйонів зменшувалися, борг Водоканалу виріс до 140 мільйонів. [PERSON] нам тут розказує про вдалий менеджмент, про те, що він вдалий керівник. Так я вам хочу сказати, що саме цей представник «Народного фронту» знищив те комунальне підприємство, яке ми утворювали. Ми хотіли, щоб комунальне підприємство «Містобуд» будувало в місті житло, ремонтувало садочки, робило по місту капітальні ремонти. Але оцей от представник «Народного фронту», який тут сидить і посміхається і знущається над депутатами і мешканцями міста Чернівці, саме він, саме він знищив комунальне підприємство, довів його до банкрутства, вкравши півтора - мільйон триста гривень, постраждав бухгалтер підприємства. Потім тихенько, тишком-нишком вони перевели це комунальне підприємство в підпорядкування Калинівського ринку і подальші його дії було знищення комунального підприємства. Цей недолугий менеджер, який сьогодні сидить, це говорящя голова, яка вміє тільки говорити і нічого робити, просто знущається над Чернівчанами. [PERSON], я вас прошу виконувати те, що прийняла громада, це програму «Сучасне і комфортне місто». Незабудувати ремонти вулиць, дитячих садочків, між будинкових проїздів і дахів. Якщо ви будете в подальше так себе вести, то громада і депутатський корпус вам дадуть оцінку.» Поширена відповідачем інформація щодо доведення мною комунального підприємства «Містобуд» до банкрутства, вчинення крадіжки майна підприємства у розмірі півтора мільйони - мільйон триста гривень, є неправдивою та такою, що принижує мою честь, гідність та ділову репутацію. Більше того, відповідачем порушено презумпцію невинуватості, закріплену ст. 62 Конституції України, оскільки відсутні будь-які рішення суду, якими встановлено факт вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення, а також щодо притягнення його до адміністративної чи кримінальної відповідальності за фактом доведення до банкрутства комунального підприємства «Містобуд» або за фактом вчинення крадіжки коштів комунального підприємства «Містобуд», також відсутні будь-які рішення суду про визнання банкрутом комунальне підприємство «Містобуд» відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Відтак, поширена відповідачем інформація підлягає спростуванню. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх, поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Пленум Верховного Суду України в пункті 15 Постанови від 27.02.2009 р. № 1 також розяснив, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка. ні думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Ь цьому випадку спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Відповідно до частини другої статті 30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема і гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, слід визначити характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Так, зокрема, [PERSON], на початку свого виступу, який містить неправдиву інформацію, зазначив, що він «відповідально заявляє», а в подальшому допустив висловлювання на його адресу, в яких назвав його «недолугим менеджером», «говорящою головою» та в категоричній формі повідомив, що він довів комунальне підприємство «Містобуд» до банкрутства, знищив його та вкрав майно, навівши межі розмір крадіжки від півтора мільйони до одного мільйону триста гривень. За даних обставин справи висловлювання відповідача містять фактичні дані про його дії, які можуть бути підтверджені належними доказами, а саме: ствердження фактів щодо зниження. таємну передачу в підпорядкування Калинівському ринку та доведення ним до банкрутства комунального підприємства «Містобуд». Факт доведення ним підприємства до банкрутства може бути підтверджений обвинувальним вироком суду за ст.219 КК України, факт банкрутства підприємства - рішенням суду та інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Крім того, факт зниження підприємства може бути доведений прийняттям ним відповідних рішень щодо комунального підприємства; твердження відповідача про факт крадіжки ним майна комунального підприємства «Містобуд» у розмірі півтора мільйони триста гривень. Вказаний факт може бути підтверджений обвинувальним вироком суду. Відтак, вказані висловлювання не підпадають під визначення «оціночні судження», оскільки містять фактичні дані, які можуть бути доведені відповідними доказами. Отже, вказані висловлення відповідача є нічим іншим як твердженням про конкретні факти, які звинувачують його у незаконній діяльності та протиправній поведінці та які можуть бути доведені відповідними доказами. Зміст абзацу 6 пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 містить розяснення, в якому зазначено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Разом з тим, зазначив, що наведена інформація не відповідає дійсності та є неправдивою. Щодо інформації про доведення ним комунального підприємства «Містобуд» до банкрутства та вчинення крадіжки майна вказаного підприємства розміром півтора мільйони триста гривень: Як вбачається з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань комунальному підприємству «Містобуд», що було засновано Чернівецькою міською радою та зареєстровано 14.07.2006 року, було присвоєно ідентифікаційний номер (код ЄДРПОУ) 21415946. В підтвердження вказаної обставини до цього позову додається роздрукована з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України детальна інформація про комунальне підприємство «Містобуд», яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Як вбачається з повної інформаційної довідки з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство № 229381 від 14.07.2017 року у Єдиному реєстрі підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство відсутня інформація про порушення провадження у справі про банкрутство щодо комунального підприємства «Містобуд» з кодом ЄДРПОУ 21415946, що доводить недостовірність інформації про доведення мною комунального підприємства «Містобуд» до банкрутства, яка була розповсюджена відповідачем 29.06.2017 року під час його виступу на 31 сесії VII скликання Чернівецької міської ради. Крім того, як вбачається з довідки Департаменту інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ серії ААА № 0132477, він станом на 17.07.2017 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що також доводить недостовірність інформації про доведення мною комунального підприємство «Містобуд» до банкрутства, а також про крадіжку з цього підприємства від півтора до одного мільйона триста гривень, яка була розповсюджена відповідачем 29.06.2017 року під час його виступу на 31 сесії VII скликання Чернівецької міської ради. Щодо інформації про знищення ним комунального підприємства «Містобуд та таємної передачі його в підпорядкування Калинівського ринку зазначив, що розповсюджена відповідачем 29.06.2017 року під час його виступу на 31 сесії VII скликання Чернівецької міської ради інформація про знищення особисто ним комунального підприємства «Містобуд» та таємну передачу цього підприємства в підпорядкування Калинівського ринку також не відповідає дійсності. Рішенням 50 сесії VI скликання Чернівецької міської ради від 29.05.2014 року №1218. з метою збереження основного виду діяльності комунального підприємства «Містобуд», комплексного вирішення питань проектування та будівництва будівель, споруд, інженерних мереж, було припинено діяльність юридичної особи - комунального підприємства «Містобуд (код ЄДРПОУ 21415946), шляхом його приєднання до комунального підприємства «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок», головою комісії з припинення призначено першого заступника департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин міської ради [PERSON], якому приписано передати все майно, майнові права та обовязки КП «Містобуд» КП «МТК «Калинівський ринок». Як вбачається з інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, процедура припинення комунального підприємства «Містобуд» внаслідок його приєднання до правонаступника - комунального підприємства «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок», була завершена 13.09.2016 року, про що в реєстрі вчинено запис № 10381120011003156. Жодних рішень щодо припинення діяльності КП «Житлобуд» безпосередньо ним, як міським головою, прийнято не було, вказане рішення приймалося депутатами Чернівецької міської ради. З огляду на зазначене, твердження відповідача щодо знищення ним комунального підприємства не ґрунтується на фактичних обставинах припинення діяльності вказаного підприємства. Також слід зазначити, що такі висловлювання відповідача стосовно нього, як «недолугий менеджер» та «говоряща голова» не мають конкретно встановленого визначення. Але в цьому аспекті слід врахувати, що у свідомості людей історично закріплено співвідношення таких виразів з поняттям людини, у якої відсутні будь-які ділові якості та яка, за складом свого характеру, не здатна приймати відповідальних і правильних рішень, у звязку із чим публічна ідентифікація його як «недолугий менеджер» та «говоряща голова» принижує його честь, гідність та ділову репутацію. Крім того, наведена вище інформація не тільки не відповідає дійсності, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі (доведення до банкрутства та крадіжка) та які існували, але відомості про них не відповідають дійсності, тобто перекручені (знищення особисто ним комунального підприємства шляхом таємної передачі у підпорядкування Калинівському ринку), але й є негативною інформацією по відношенню до нього, оскільки безпідставно та протиправно принижує його ділові і професійні якості при виконанні ним трудових, службових, громадських та інших обов'язків, а також містить відомості про факт про нібито вчинення ним кримінально караних діянь, таких як крадіжка та доведення до банкрутства. Розповсюдивши неправдиву інформацію про вчинення ним вказаних злочинів достовірно знаючи про відсутність вироків суду, які б доводили вину, відповідач порушив вимоги ст. 62 Конституції України та ст. 2 КК України, фактично звівши на нього наклеп - поширення завідомо неправдивих вигадок, що ганьблять його. [PERSON] наведена неправдива інформація була публічно розповсюджена відповідачем 29.06.2017 року на пленарному засіданні сесії Чернівецької міської ради депутатом Чернівецької міської ради від фракції «Рідне місто» [PERSON] підтверджується відеозаписом пленарного засідання 31 сесії VII скликання Чернівецької міської ради, яке відбулося 29.06.2017 року. Вказаний відеозапис був розміщений в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради та перебуває у загальному доступі, у звязку з чим будь-яка особа могла і може його переглянути та зробити висновки про належні йому особисті характеристики на основі неправдивих висловлювань, допущених відповідачем під час вказаного виступу. Відтак, за наведених обставин було поширено інформацію доведено її до відома депутатом [PERSON] більше як одній особі шляхом оголошення під час чергової сесії міської ради, яка крім того, була записана в прямому ефірі, транслювалася на телеканалі «Чернівецький промінь» та викладена у вільному доступі в мережі Інтернет. Поширена інформація стосується його, як міського голови. Поширені відомості щодо вчинення ним кримінальних правопорушень та інших протиправних діянь суперечать дійсним обставинам справи, а тому не відповідають дійсності. Поширення недостовірної інформації щодо вчинення нимпротиправних кримінально-караних та інших діянь принижують честь, гідність та ділову репутацію. Зокрема, така інформація безпосередньо вплинула на його оцінку в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності його діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а також на оцінку ділових і професійних якостей при виконанні міським головою трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Форма вина за вищенаведених обставин справи - умисел: умисне поширення відповідачем недостовірної інформації про нього. Таким чином його право, яке гарантоване ст. ст. 34, 62 Конституції України, ст. 2 КК України, ст.ст. 201, 277 ЦК України, було порушено відповідачем. Щодо моральної шкоди зазначив, що просить врахувати, що він займає виборну посаду Чернівецького міського голови, є відомою особою у Чернівцях та Чернівецькій області та інших регіонах України, а розповсюджена відповідачем недостовірна інформація стала відомою виборцям, які голосували за його обрання Чернівецьким міським головою та мешканцям міста Чернівці, які, хоча й не голосували за нього, але підтримували його рішення і дії на цій посаді. Також вказана інформація стала відома друзям, колегам, родичам. Вказаний виступ відповідача, крім безпосереднього оголошення депутатам міської ради, також був показаний в ефірі телеканалу «Чернівецький промінь», а також розміщений у вільному доступі в мережі Інтернет. Відтак, необмежена кількість людей мала та має можливість ознайомитися з такою інформацією. Поширення щодо нього відомостей про начебто вчинення ним кримінальних правопорушень, знищення та розкрадання майна комунального підприємства, а також усвідомлення ним, що така інформація відверне від нього мешканців міста Чернівці, усвідомлення втрати авторитету та підтримки серед виборців, колег, друзів та родичів, які після поширення недостовірних відомостей щодо нього не мають того ступеню довіри, який існував до настання вказаних обставин, стало причиною його негативних емоційних хвилювань, психологічного напруження, наклало значний відбиток на його налагоджене суспільне, професійне та сімейне життя. Більше того, сам факт визнання поширених відомостей недостовірними та їх спростування є достатньою підставою для констатування факту заподіяння йому моральної шкоди, оскільки виключно душевні хвилювання, психоемоційні переживання щодо поширених неправдивих відомостей є підставою звернення із позовом про визнання їх неправдивими та спростування. Щодо співвідношення заявленого до стягнення розміру моральної шкоди та майнового стану відповідача слід зазначити, що, як вбачається з оприлюдненої на офіційному веб-сайті НАЗК декларації про майновий стан відповідача за 2016 рік відповідач є підприємцем володіє нерухомим майном та корпоративними правами, отримав за 2016 рік понад 2 мільйони гривень доходу від відчуження цінних паперів та корпоративних прав і підприємницької діяльності, відтак, його фінансовий стан наділяє його можливістю відшкодувати йому моральну шкоду, яка після відшкодування буде спрямована на благодійні цілі. Враховуючи характер, спосіб поширення та межі розповсюдження недостовірної інформації, умисел у поширенні недостовірної інформації, заможний майновий стан відповідача заподіяна моральна шкода підлягає компенсації у розмірі 50 000 грн. Просить визнати недостовірною та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформацію, поширену [PERSON] під час його виступу на пленарному засіданні 31 сесії VII скликання Чернівецької міської ради, яке відбулося 29.06.2017 року, а саме: «...[PERSON] нам тут розказує про вдалий менеджмент, про те, що він вдалий керівник. Так я вам хочу сказати, що саме цей представник «Народного фронту» знищив те комунальне підприємство, яке ми утворювали. Ми хотіли, щоб комунальне підприємство «Містобуд» будувало в місті житло, ремонтувало садочки, робило по місту капітальні ремонти. Але оцей от представник «Народного фронту», який тут сидить і посміхається і знущається над депутатами і мешканцями міста Чернівці, саме він, саме він знищив комунальне підприємство, довів його до банкрутства, вкравши півтора - мільйон триста гривень, постраждав бухгалтер підприємства. Потім тихенько, тишком-нишком вони перевели це комунальне підприємство в підпорядкування Калинівського ринку і подальші його дії було знищення комунального підприємства. Цей недолугий менеджер, який сьогодні сидить, це говорящя голова, яка вміє тільки говорити і нічого робити, просто знущається на Чернівчанами...» та зобовязати [PERSON] спростувати таку інформацію на найближчій сесії Чернівецької міської ради (у тому числі позачерговій), а саме: «Спростування інформації: «Я, [PERSON], 29.06.2017 року, депутат Чернівецької міської ради від фракції «Рідне місто», заявляю, що інформація, поширена мною в залі пленарний засідань Чернівецької міської ради, під час пленарного засідання 31 сесії VII скликання Чернівецької міської ради, щодо міського голови [PERSON], в якій містилися відомості щодо знищення, доведення до банкрутства та розкрадання майна комунального підприємства «Містобуд» » є недостовірною та мною спростовується а саме, мною спростовуються такі відомості: «[PERSON] нам тут розказує про вдалий менеджмент, про те, що він вдалий керівник. Так я вам хочу сказати, що саме цей представник «Народного фронту» знищив те комунальне підприємство, яке ми утворювали. Ми хотіли, щоб комунальне підприємство «Містобуд» будувало в місті житло, ремонтувало садочки, робило по місту капітальні ремонти. Але оцей от представник «Народного фронту», який тут сидить і посміхається і знущається нас депутатами і мешканцями міста Чернівці, саме він, саме він знищив комунальні підприємство, довів його до банкрутства, вкравши півтора - мільйон триста гривень постраждав бухгалтер підприємства. Потім тихенько, тишком-нишком вони перевели це комунальне підприємство в підпорядкування Калинівського ринку і подальші його дії було знищення комунального підприємства. Цей недолугий менеджер який сьогодні сидить, це говорящя голова, яка вміє тільки говорити і нічого робити, просто знущається на Чернівчанами. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці вказана інформація визнана недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON]». Стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду в сумі 50 000 гривень та понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що 29 червня 2017 року було проведено пленарне засідання чергової 31 сесії VII скликання Чернівецької міської ради. Відеозапис 31 сесії VII скликання Чернівецької міської ради 29.06.2017 року є загальнодоступним та розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради Під час одного із виступів 29.06.2017 року на 31 сесії VII скликання Чернівецької міської ради депутатом Чернівецької міської ради від фракції «Рідне місто» [PERSON] були поширені відносно позивача, як Чернівецького міського голови відомості, які є ганебними, безпідставними і необґрунтованими. Так, зокрема, депутат Чернівецької міської ради від фракції «Рідне місто» [PERSON], під час свого виступу, відносно позивача, як Чернівецького міського голови, вживаючи наступні висловлювання: «організатор саботажу», «недолугій менеджер», «говоряща голова», «вкрав», «довів до банкрутства», «знищив комунальне підприємство», розповсюдив інформацію про те, що [PERSON] знищив комунальне підприємство «Містобуд» та довів його до банкрутства, вкравши від мільйона триста до півтора мільйона гривень. Відповідно до ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір. Згідно ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Згідно ст. 200 Цивільного Кодексу України та ст. 1 Закону України «Про інформацію» інформація - це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце в суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Згідно п.п. 19,21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Згідно з пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позовних вимог про захист честі, гідності та ділової репутації є сукупність наступних обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Виходячи з даних норм закону встановлено, що позивач, у своїй позовні заяві просить суд визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, наступного змісту: «…Олексій [PERSON] нам тут розказує про вдалий менеджмент, про те, що він вдалий керівник. Так я вам хочу сказати, що саме цей представник «Народного фронту» знищив те комунальне підприємство, яке ми утворювали. Ми хотіли, щоб комунальне підприємство «Містобуд» будувало в місті житло, ремонтувало садочки, робило по місту капітальні ремонти. Але оцей от представник «Народного фронту», який тут сидить і посміхається і знущається над депутатами і мешканцями міста Чернівці, саме він, саме він знищив комунальне підприємство, довів його до банкрутства, вкравши півтора - мільйон триста гривень, постраждав бухгалтер підприємства. Потім тихенько, тишком-нишком вони перевели це комунальне підприємство в підпорядкування Калинівського ринку і подальші його дії було знищення комунального підприємства. Цей недолугий менеджер, який сьогодні сидить, це говорящя голова, яка вміє тільки говорити і нічого робити, просто знущається на Чернівчанами…». Із змісту вищезазначеного тексту, слідує, що вислів «…Олексій [PERSON] нам тут розказує про вдалий менеджмент, про те, що він вдалий керівник» не є інформацією, тобто відомостями про події та явища, що мали або мають місце в суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Зазначений текст виступу є критичною оцінкою з боку відповідача здібностей позивача як керівника, тобто це є оціночним судженням відповідача, право на яке охороняється законом, а тому, не може бути спростовано. Вислів «Так я вам хочу сказати, що саме цей представник «Народного фронту» та «[PERSON] оцей от представник «Народного фронту» - дана інформація не є неправдивою так як, [PERSON] саме за списками політичної партії «Народний фронт» пройшов до Верховної [PERSON] України як народний депутат на позачергових виборах 26 жовтня 2014 року та власноруч 05.11.2014 р. написав заяву про скасування реєстрації, як народного депутата та виключення його з виборчого списку. Також є офіційно відомо про те, що [PERSON] 11 листопада 2017 р. прийняв участь у роботі з'їзду політичної партії "Народний фронт". Вислів «знищив те комунальне підприємство, яке ми утворювали» та «саме він, саме він знищив комунальне підприємство» - в даному контексті виступу [PERSON] зазначене твердження слід сприймати як словесний оборот (алегорію), який означає припинення діяльності комунального підприємства, яке тривалий час (з 26 квітня 2006 р. по 11 листопада 2011 р.) очолював [PERSON], що він і не заперечує, оскільки в дійсності діяльність комунального підприємства «Містобуд» було припинено і під час діяльності [PERSON] на посаді керівника цього підприємства було встановлено чимало фінансових порушень, а також були суттєво знижені фінансові показники роботи цього підприємства. Даний факт підтверджується виходячи з [PERSON] ревізії Державної фінансової інспекції в Чернівецькій області від 28.03.2012 року №24-06/146, вимоги Державної фінансової інспекції у Чернівецькій області від 11.04.2012р. №24-06-14-14/2989, постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.12.2012р. по справі №2а/2470/2597/12, вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.03.2014 р. по кримінальній справі №727/5381/13-к. Вислів «Ми хотіли, щоб комунальне підприємство «Містобуд» будувало в місті житло, ремонтувало садочки, робило по місту капітальні ремонти» - це не є інформацією про позивача, а тому не може бути предметом спростування взагалі. Вислів «який тут сидить і посміхається і знущається над депутатами і мешканцями міста Чернівці» - зазначена частина виступу відповідача не містить інформації, а є оціночним судженням відповідача з використанням мовних засобів щодо обставин поведінки позивача під час головування його на сесії Чернівецької міської ради, право на яке охороняється законом, а тому, не може бути спростовано. Вислів «довів його до банкрутства» - є оціночним судженням відповідача з використанням мовного засобу у вигляді алегорії щодо результатів економічної діяльності комунального підприємства «Містобуд» під час керування цим підприємством [PERSON] При цьому слід зазначити, що є недоречним посилання позивача у позовній заяві стосовно того, що по відношенню до КП «Містобуд» не було застосовано юридичні процедури, які встановлені вимогами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки вислів про доведення до банкрутства є загальноприйнятим у суспільстві висловленням щодо фінансового становища певного субєкта, який є неспроможним проводити свою економічну діяльність. Вислів «вкравши півтора - мільйон триста гривень, постраждав бухгалтер підприємства» - ця частина виступу [PERSON] стосується ситуації, яка склалася на комунальному підприємстві «Містобуд» під час керування цим підприємством [PERSON], коли було встановлено чимало фінансових порушень, а також були суттєво знижені фінансові показники роботи цього підприємства. При цьому, відповідач надає узагальнюючу негативну оцінку діяльності [PERSON] 5 О.П. на посаді керівника комунального підприємства «Містобуд», вказуючи на те, що за таку діяльність відповіла бухгалтер підприємства, оскільки дійсно, бухгалтер підприємства [PERSON] була притягнена до кримінальної відповідальності згідно вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.03.2014 р. по кримінальній справі №727/5381/13-к. Вислів «Потім тихенько, тишком-нишком вони перевели це комунальне підприємство в підпорядкування Калинівського ринку і подальші його дії було знищення комунального підприємства» - це не є інформацією про позивача, а тому не може бути предметом спростування. Крім того, наведена інформація в цьому тексті виступу відповідача відповідає дійсності, оскільки рішенням Чернівецької міської ради 63 сесії VI скликання від 03.02.2015 року №1492 було внесено зміни до рішення ради VI скликанням від 29.05.2014 року №1218 «Про реорганізацію юридичної особи комунального підприємства «Містобуд» шляхом приєднання до комунального підприємства «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок». Застосування мовного засобу порівняння «тишком-нишком» є особистим оціночним судженням відповідача щодо порядку здійснення зазначених дії з боку Чернівецької міської ради, оскільки приєднання фінансово-неспроможного КП «Містобуд» до фінансово успішного КП «МТК «Калинівський ринок» є очевидно діями щодо закриття проблемного підприємства у спосіб, який не є звичайним для господарської діяльності КП «МТК «Калинівський ринок». Стосовно висловлювання відповідача щодо «знищення комунального підприємства», то зазначене твердження є стилістичним описом фактичних події щодо припинення існування комунального підприємства як юридичної особи внаслідок його приєднання до КП «МТК «Калинівський ринок». Вислів «Цей недолугий менеджер, який сьогодні сидить, це говорящя голова, яка вміє тільки говорити і нічого робити, просто знущається на Чернівчанами…» - це не є інформацією, тобто відомостями про події та явища, що мали або мають місце в суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Зазначений текст виступу є критичною оцінкою з боку [PERSON] здібностей позивача як керівника, тобто це є оціночним судженням відповідача, право на яке охороняється законом, а тому, не може бути спростовано. Виходячи з аналізу тексту, який позивач просить спростувати, слід зазначити, що позивачем не зроблено різниці між інформацією та оціночними судженнями відповідача. Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що також відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як вбачається з рішення від 21 лютого 2012 року у справі «Тушалп проти Туреччини» Європейський суд встановив, що навіть припускаючи, що висловлювання заявника могли були визнані провокативними, грубими та агресивними, вони становили оціночні судження. При цьому, Європейський суд підкреслив, що використання, навіть, «вульгарних фраз» само по собі не є визначальним в оцінці агресивного висловлювання, адже це може слугувати просто «стилістичним цілям», оскільки «стиль є частиною комунікації як форми вираження та як такий захищений разом зі змістом вираження». Крім того, у разі якщо позивач є публічною особою, то суд, розглядаючи і вирішуючи справу про захист гідності, честі чи ділової репутації враховує положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету [PERSON] Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської [PERSON] Європи про право на недоторканість приватного життя. Так у даній Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі). У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Аналізуючи виступ [PERSON], тему для обговорення, місце його висловлювань, застосування засобів мовлення, слід зазначити про те, що висловлювання відповідача не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, незважаючи на те, що останні містять критичну оцінку подій пов'язаних з діяльністю [PERSON] Таким чином, в задоволенні позову щодо визнання недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, поширену [PERSON] під час його виступу на пленарному засіданні 31 сесії VII скликання Чернівецької міської ради, яке відбулося 29.06.2017 року слід відмовити. Щодо тверджень [PERSON] про завдання йому моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень слід зазначити, що відповідно до розяснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, зокрема, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд має визначати залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У відповідності до положень ч.2 ст.31 Закону України «Про інформацію» встановлено положення, що субєкти владних повноважень, як позивачі по справах про захист честі, гідності та ділової репутації вправі вимагати в судовому порядку лише спростування недостовірності інформації про себе і не мають права вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Це не позбавляє посадових і службових осіб права на захист честі, гідності та ділової репутації в суді. Визначення субєкта владних повноважень наведено у ст. 1 Закону України «Про інформацію»: суб'єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, інший суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Субєктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова особа чи службова, інший субєкт при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У відповідності до положень ст. 5 та ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» встановлено, що міський голова є складовою частиною системи органів місцевого самоврядування та головною посадовою особою територіальної громади міста. Судом встановлено, що позивач посилається на факт заподіяння йому моральної шкоди внаслідок виступу відповідача 29 червня 2017 року під час проведення під головуванням позивача пленарного засідання чергової 31 сесії VІІ скликання Чернівецької міської ради, тобто факт завдання моральної шкоди повязується з діяльністю позивача на посаді Чернівецького міського голови. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не знайшли свого підтвердження, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що всі позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі, тому судові витрати понесені ним при розгляді справи також не підлягають відшкодування. На підставі викладеного, ст. ст. 200, 277, 1167 ЦПК України,

Outcome: dismissed