Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Дочірнього підприємства "Санаторій "Дніпровський" Закритого акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів України "Укрпрофоздоровниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі. На обґрунтування позову зазначено, що працювала на посаді лікаря стоматолога зовнішнього сумісника у ДП "Санаторій "Дніпровський". З 07.11.2015 року на підставі наказу № 237-к від 09.11.2015 року вона була звільнена з посади за власним бажанням. Так, підприємство має перед нею заборгованість з виплати заробітної плати за жовтень 2015 року у сумі 1431,05 гривень та виплати заробітної плати і компенсації відпустки за листопад 2015 року на загальну суму 1776,83 гривень. Просить стягнути з ДП "Санаторій "Дніпровський" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 1776,83 гривень та 17152,70 гривень - розмір середнього заробітку за весь час затримки. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, письмово просила суд провести розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення .(а.с.34). Представник ДП "Санаторій "Дніпровський" ЗАТ "Укрпрофоздоровниця" в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 158, п. 2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. 13 лютого 2017 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] працювала лікарем-стоматологом зовнішнього сумісника у ДП «Санаторій «Дніпровський». Згідно витягу з наказу № 237-к від 09 листопада 2015 року була звільнена з посади з 07.11.2015 року за власним бажанням, (а.с.6-зворотня). Відповідно до довідки про середню заробітну плату № 10/389 від 23.06.2016 року середньоденна заробітна плата [PERSON] дорівнює 42,63 гривень (а.с.7-зворотня). Згідно довідки № 10/164 від 24.05.2016 року ДП "Санаторій "Дніпровський" має заборгованість з виплати заробітної плати [PERSON], яка працювала в ДП "Санаторій "Дніпровський" лікарем-стоматологом за жовтень 2015 року в сумі 1431,05 гривень та виплати заробітної плати і компенсацію відпустки за листопад 2015 року в сумі 345,78 гривень. (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У відповідності з ч. 1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Тому, в частині стягнення заборгованості по заробітній платі за жовтень 2015 року в сумі 1431 грн. 05 коп. та виплати заробітної плати і компенсації відпустки за листопад 2015 року в сумі 345 грн. 78 коп., суд задовольняє вимоги повністю, оскільки ця сума заборгованості не заперечується відповідачем та підтверджена матеріалами справи. Щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки, то в цій частині суд задовольняє вимоги позивачки частково на суму 9165,45 грн. з наступних підстав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника, або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Такий розмір визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Отже, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» при розгляду справи про стягнення заробітної плати у звязку із затриманням розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного для після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення. Суд не погоджується з наданим позивачем розрахунком суми середнього заробітку за весь час затримки розрахунку за період з 07.11.2015 р. по 07.09.2016 р. (215 робочих днів) у розмірі 17152,70 грн., яка обрахована позивачем в позовній заяві виходячи з розрахунку 79,78 грн. середньоденної заробітної плати (а.с. 2- зворотня), в той час як за наданою позивачем довідкою її середньоденний заробіток становить 42,63 грн. (а.с.7-зворотня). Згідно норм тривалості робочого часу, встановленого Міністерством соціальної політики України на 2015/2016 роки, кількість робочих днів в місяці: листопад 2015 р. - 21, грудень 2015 р. - 23, січень 2016 р. - 19 , лютий 2016 р. - 21, березень 2016 р. - 22, квітень 2016 р. 21, травень 2016 р. - 19, червень 2016 р. 20, липень 2016 р. 21, серпень 2016 р. 22, вересень 2016 р. 5 робочих днів. Разом - 215 днів. Розмір середнього заробітку за весь період затримки розрахунку повинен становити: 42,63 х 215 = 9165,45 грн. Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача по справі на користь позивача. Сума середнього заробітку визначена судом без утримання податку з доходів фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оскільки справляння і сплата податків та обов'язкових платежів є обов'язком роботодавця. Всього підлягає стягненню сума заборгованості з урахуванням середнього заробітку за період затримки розрахунку в розмірі 10942 грн. 28 коп. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави згідно вимог ст. 88 ЦПК України в розмірі 640 гривень .

Outcome: partial