Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

У листопаді 2020 року позивачку звернулася в суд з позовом, уточненим під час судового розгляду, до відповідача, в якому просить стягнути з нього в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 70 448,82 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25.04.2019 року змінно спосіб стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20.07.2010 року та вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно розрахунку головного державного виконавця Кукуц Т.І., здійсненого в ході примусового виконання рішення суду, станом на 01.04.2021 року заборгованість по сплаті аліментів складає 70 448,82 грн. за період з червня 2019 року по березень 2021 року. З розробленого позивач загальна пеня за прострочення сплати аліментів складає 236 832,32 грн., враховуючи вказане, позивачка змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 70 448,82 грн. 05 січня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 17.03.2021 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшли письмові пояснення, відповідно до яких відповідач визнав позовні вимоги частково, надав свої розрахунки розміру пені, які дорівнюють 2 118,33 грн., які й не заперечував стягнути на користь позивача. 31.03.2021 року на адресу суду від позивачки надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивачкою було зроблено власний розрахунок загальної пеня за прострочення сплати аліментів, а також надано обґрунтування даного розрахунку. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.05.2021 року було вирішено перейти до розгляду цивільної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі. 27 травня 2021 року на адресу суду від позивачки надійшли додаткові письмові пояснення щодо обґрунтування кількості днів прострочки. У судовому засіданні, яке відбулось 28.05.20201року, представником відповідача було долучено до матеріалів справи додаткові письмові пояснення щодо відсутності обґрунтування позовних вимог та наявності протиріч вимогам Постанови ВП ВС України від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.05.2021 року по справі підготовче провадження було закрито та цивільну справу призначено до судового розгляду. Позивачка у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні Представник відповідача у судовому засіданні просив розглянути справу за відсутності відповідача, позовні вимоги не визнав у повному обсязі та наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне. Так, державним виконавцем під час складання розрахунку заборгованості не було враховано сплату відповідачем аліментів за червень та липень 2019 року та взагалі було неправильно обраховано заборгованість по аліментам. Позивачкою неправильно було розраховано розмір пені по аліментам, так нею під час обрахування пені, не було враховано останню практику Великої Палати ВСУ, згідно якої у разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені -1%. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши позовну заяву, встановив наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. За принциповими положеннями ст.12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 25 квітня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. Змінено стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 20 липня 2010 року у справі №2-12046/10. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до копій квитанцій відповідачем здійснювалась часткова сплата аліментів. З копії трудової книжки [PERSON] вбачається, що останній з березня 2015 року ніде офіційно не працевлаштований. Факт відсутності доходів у відповідача також підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків № 24958/05-84 від 12.03.2021 р. Згідно розрахунку заборгованості ВП № 659775858/18 станом на 11.05.2021 за період з 01.06.2019 року по 01.04.2021 боржнику [PERSON] нарахована заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 70 448 гривень 82 копійки. Згідно з ч.1ст.8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч.1,2 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками,одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені,але не більше 100відсотків заборгованості. Уразі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду,заходів,передбачених частиною чотирнадцятою статті 71Закону України "Про виконавче провадження",максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання,передбачених частиною чотирнадцятою статті71Закону України "Про виконавче провадження". Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Суд критично ставиться до зауважень представника відповідача щодо сплати аліментів за червень та липень 2019 року, оскільки дані обставини спростовуються довідкою державного виконавця про обрахунок заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів та поясненнями позивачки [PERSON] , що ці аліменти було сплачено за попередні періоди та перераховані у виконавче провадження № 42181760. Доказів на спростування даної обставини представником відповідача надано не було. Також суд не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо обрахунку розміру заборгованості по сплаті аліментів відповідно до довідки державного виконавця, оскільки згідно з аналізу норм діючого законодавства, даний обрахунок здійснено до вимог чинного законодавства. Крім того, даний обрахунок не було оскаржено ані в виконавчій службі, ані в судовому порядку. Визначаючи розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача, суд враховує Правову позицію Верховного Суду в справі 362/4462/16 від 20.07.2020 року, за якою Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі N 333/6020/16-ц (провадження N 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі N 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі N 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі N 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі N 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Судом встановлено, що відповідач за період з 01.06.2019 року по 01.04.2021 року має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 70 448,82 грн., зазначене підтверджується довідкою державного виконавця про про обрахунок заборгованості [PERSON] по сплаті аліментів та не спростовано представником відповідача. Позивачкою надано суду обрахунок розміру пені за заборгованістю по сплаті аліментам, який був перевірений судом, та відповідає нормам чинного законодавства та правовій позиції Верховного Суду, а також суд враховує те, що стороною відповідача не було надано обрахунку розміру пені за заборгованістю по сплаті аліментам та механізму здійснення даного обрахунку. За встановлених обставин, зважаючи на те, що відповідачем не у повному обсязі сплачувалися аліменти на утримання неповнолітньої дитини, враховуючи суми щомісячної заборгованості та перевіривши вищезазначений розрахунок, суд дійшов висновку, що неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2019 року по 01.04.2021 року складає 236 832,32грн. Оскільки розмір пені не може перевищувати 100 відсотків заборгованості, то з відповідача слід стягнути суму пені, рівнозначну розміру заборгованості, тобто з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 70 448,82 грн. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.141 ЦПК України. Відповідно до положень ч.1ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, від сплати якого позивачка звільнена при пред`явленні позову.

Outcome: approved