Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

Орган опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовною заявою відповідно до якої просив суд винести рішення яким позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивували тим, що відповідач по справі зареєстрований батьком дитини, однак шести останніх років із дитиною не спілкувався, ніяких стосунків не підтримував, матеріально дитині не допомагав, родинні стосунки між батьком та дочкою втрачені. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при райдержадміністрації [PERSON] підтвердив, підтвердив факт, що не може взяти на виховання доньку, проте готовий допомагати їй матеріально, а тому комісія прийшла до висновку за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно його неповнолітньої доньки [PERSON]. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Костопільської РДА Алексійчук С.В. позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві та пояснив, що відповідач не бажає займатися вихованням доньки, не піклується про стан її здоров'я, майбутню долю. Тому просив позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його доньки [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував стосовно позбавлення його батьківських прав. Прокурор Романюк І.М. в судовому засіданні висловив свою думку про наявність достатніх підстав для задоволення позову, враховуючи тривалий час ухилення відповідача від виконання ним своїх батьківських обов`язків. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про її народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.4). Згідно з наказом №7 Служби у справах дітей Костопільскої районної державної адміністрації Рівненської області від 10.02.2015 року, [PERSON],[INFO], яка проживає в [ADDRESS], взято на обліку, як таку, що опинилася в складних життєвих обставинах, у зв'язку із тим, що батько дитини ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а мати перебуває під вартою у Рівненському слідчому ізоляторі УДПС України в Рівненській області. (а.с.4а). Судом із письмових доказів встановлено, що батько неповнолітньої [PERSON], [INFO], [PERSON] проживає окремо він доньки, не дбає про неї більше ніж шість років, не навідує її, не допомагає їй матеріально, не спілкується з нею, родинні стосунки між батьком та дочкою втрачені (а.с.6-12). Відповідно до рішення комісії з питань прав дитини Костопільської районної державної адміністрації від 26.02.2015 року № 5 та висновку органу опіки та піклування Костопільської районної державної адміністрації № 3616/01-31/15 від 02.03.2015 року вирішено за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.10, 13). Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. На підставі наведеного, враховуючи той факт, що відповідач визнав позов та те, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, суд дійшов висновку про необхідність позбавити відповідача батьківських прав стосовно його доньки [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведена з відповідача [PERSON] слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved