Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Калайдинцівської сільської ради Лубенського району Полтавської області, третя особа Друга Лубенська державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом. У позові вказав, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] . При зверненні ним до державного нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав, у видачі Свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, на тій підставі, що на домоволодіння відсутній правовстановлюючий документ. Позивач прохає суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] на домоволодіння, яке розташоване в [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача - адвокат Ларькіна Г.Ю. не з`явилась, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, заявлений позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач - Калайдинцівська сільська рада Лубенського району Полтавської області надіслала суду заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, щодо задоволення позову не заперечує. Третя особа - Друга Лубенська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилася. До суду надіслала клопотання про розгляд справи без участі свого представника, щодо позову покладається на рішення суду. Зважаючи на те, що відповідач визнав позов, суд у відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9), який був батьком позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про шлюб (а.с.7-8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] . Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.12.2019 року, виданої державним нотаріусом Другої Лубенської державної нотаріальної контори (а.с.12), у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача [PERSON] , який звернувся із заявою про прийняття спадщини, на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS] , відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу. Крім цього, з вказаної постанови вбачається, що у Другій Лубенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу №158/2005 на майно померлого [INFO] [PERSON] , на підставі заяви сина спадкодавця [PERSON] . У спадковій справі маються заяви від дружини спадкодавця [PERSON] та сина спадкодавця [PERSON] про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] , інших заяв немає, свідоцтва не видавались. П. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Ч.ч. 3,4 ст. 3 зазначеного Закону, передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 28 цього Закону. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Зазначене викладене у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13. Крім цього, порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. за № 12/5-126, в якому надано роз`яснення по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до набрання чинності Постанови КМУ від 05.08.1992 р. № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», якою вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. В матеріалах справи наявна копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого станом на 23.01.2020 року (а.с.18-19). У довідці Калайдинцівської сільської ради №02-32/1604 від 25.11.2019 року вказано, що домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] належало [PERSON] (а.с.14). Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Суд бере до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Враховуючи те, що позивач позбавлений можливості визнати право власності на житловий будинок, що входить до складу спадщини, у позасудовому порядку,

Outcome: approved