Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

У листопаді 2015 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що рішенням Харківського районного суду по справі № 2034/2-3789/11 від 04.07.2011 року, яким перерозподілені ідеальні частки співвласників за нею було визнано право власності на 37/100 частин житлового будинку та визнано право власності на земельну ділянку площею 0, 0 612 га за адресою: м. Мерефа. вул.. Паризької комуни, 33, а за [PERSON] визнано право власності на 63/100 частини житлового будинку за тією ж адресою та визнано право власності на земельну ділянку площею 0, 0673 га. Це рішення було зареєстроване в КП ХРБТІ та отриманий витяг про державну реєстрацію прав № 32603172 від 21.12.2011 року. Цим рішенням було визнано право власності на земельну ділянку площею 0, 1285 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства в м. Мерефа по вул. Паризької комуни. 33 за кожним з співвласників в гектарах, але визнавши право власності на земельну ділянку за кожним з нас відповідно: 0, 0612 га та 0,0673 га суд не вказав як змінилися ідеальні частки в арифметичному вигляді співвласників земельної ділянки в праві власності на цю земельну ділянку окремо для обслуговування житлового будинку та окремо для ведення сільського господарства за адресою: м. Мерефа, вул.. Паризької комуни, 33, на яку був виданий колись державний акт про право власності на земельні ділянку площею 0, 1285 га з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. На цей час вона отримала витяги з Державного земельного кадастру від 19.10.2015 року, згідно яких земельній ділянці площею 0,1000 га в м. Мерефа по вул..Паризької комуни, 33 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд /присадибна ділянка/ наданий кадастровий номер 6325110700:00:090:0025, а на земельну ділянку площею 0,00285 га в м. Мерефа по вул..Паризької комуни, 33 для веденя особистого селянського господарства наданий кадастровий номер 6325110700:00:090:0026. Вона звернулася для реєстрації рішення суду в Державну реєстраційну службу Харківського району, але отримала рішення про відмову у державній реєстрації від 23.10.2015 року, в якому вказано про необхідність визначення арифметичних розмірів часток в праві власності на земельні ділянки з урахуванням цільового призначення цих земельних ділянок. Після цього вона звернулася до спеціаліста ФОП [PERSON], яка надала мені висновки та розрахунки згідно часток відповідно площам земельних ділянок з цільовим призначенням. Так, згідно з розрахунком, наданим спеціалістом, частки в праві власності на земельну ділянку площею 0, 01000 га в м. Мерефа по вул..Паризької комуни, 33 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд/присадибна ділянка/ наданий кадастровий номер 6325110700:00:090:0025 склали: У [PERSON] площа 0, 0507 га, що становить 51/100, У [PERSON] площа 0, 0493 га, що становить 49/100, Частки в праві власності на земельну ділянку площею 0,00285 га в м. Мерефа по вул..Паризької комуни, 33 для ведення особистого селянського господарства наданий кадастровий номер 6325110700:00:090:0026 склали: У [PERSON]- площа 0, 0105 га, що становить 37/100, У [PERSON] площа 0, 0180 га, що становить 63/100. Тому просила визначити розмір ідеальних часток співвласників в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,01000 га в м. Мерефа по вул..Паризької комуни, 33 Харківського району Харківської області з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд /присадибна ділянка/ з кадастровим номером 6325110700:00:090:0025 між нею та [PERSON], визначивши за нею частку в розмірі 51/100 частина, залишивши за нею право власності на зазначену частку земельної ділянки, а за [PERSON] 49/100 частин. Також просила визначити розмір ідеальних часток співвласників в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,01000 га в м.Мерефа по вул..Паризької комуни, 33 Харківського району Харківської області з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 6325110700:00:090:0026 між нею та [PERSON], визначивши за нею частку в розмірі 37/100 частин, залишивши за нею право власності на зазначену частку земельної ділянки, а за [PERSON] 63/100 частин. Позивач у судове засідання не з"явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з"явилась, також надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно до вимог ч.1 ст.368 Цивільного кодексу України спільна власність\~двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності\~є спільною сумісною власністю. Згідно з частинами 1, 2 статті 372 ЦК Україн майно, що є у\~спільнійсуміснійвласності, може бути поділенеміжспіввласниками за домовленістюміж ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. В статті 86 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно вимог п.«г» ч.1 ст.87 ЗК України право спільної часткової власності\~на\~земельну ділянку\~виникає за рішенням\~суду. Як вбачається з положень ст.89 ЗК України у спільній сумісній власності громадян перебувають\~земельні ділянки подружжя; співвласників жилого будинку. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено\~судом. Як встановлено у судовому засіданні рішенням Харківського районного суду Харківської області від 04.07.2011 року, яким перерозподілені ідеальні частки співвласників за [PERSON] визнано право власності 37/100 частин житлового будинку та визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0612 га за адресою: м. Мерефа. вул.. Паризької комуни, 33, та визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0612 га, а за [PERSON] визнано право власності на 63/100 частини житлового будинку за тією ж адресою та визнано право власності на земельну ділянку площею 0, 0673 га. Це рішення було зареєстроване в КП ХРБТІ та отриманий витяг про державну реєстрацію прав № 32603172 від 21.12.2011 року. (а.с.9-10). 30 березня 1998 року [PERSON] на підставі рішення виконкому Мереф"янської міської ради Харківської області від 10 березня 1998 року був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1285 га за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Паризької комуни, 33 (а.с.29). Згідно з актом про закінчення будівництва та ввід в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 16 лютого 1978 року домоволодіння №33 по вулиці Паризької комуни у м.Мерефа Харківського району Харківської області, збудоване [PERSON] на виділеній йому рішенням виконкому Мереф"янської міської ради Харківського району Харківської області від 23 лютого 1967 року земельній ділянці, було прийняте в експлуатацію (а.с.37-39). Згідно з копією договору купівлі-продажу частини житлового будинку з надвірними спорудами, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] 14 січня 2003 року, [PERSON] придбала у [PERSON] 1/2 частку житлового будинку №33 по вулиці Паризької комуни у м.Мерефа Харківського району Харківської області з відповідними надвірними спорудами (а.с.34-36). Як вбачається з копії технічного паспорту на домоволодіння №33 по вулиці Паризької комуни у м.Мерефа Харківського району Харківської області 37/100 зазначеного домоволодіння з відповідними надвірними спорудами належить [PERSON], а 63/100 домоволодіння з відповідними надвірними спорудами - [PERSON] (а.с.30-33). Як вбачається з копії рішення державної реєстраційної служби №25536572 від 23 жовтня 2015 року позивачеві було відмовлено в реєстрації її права власності на спірну земельну ділянку було відмовлено через відсутність вказівки у правовстановлюючих документах розміру частки та цільового призначення належної позивачеві земельної ділянки (а.с.4). Позивач зверталась до спеціаліста ФОП [PERSON], яка надала мені висновки та розрахунки згідно часток відповідно площам земельних ділянок з цільовим призначенням і згідно з висновком спеціаліста від 11 червня 2011 року частки в праві власності на земельну ділянку площею 0,01000 га в м.Мерефа по вул.Паризької комуни, 33 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд /присадибна ділянка/ наданий кадастровий номер 6325110700:00:090:0025 склали: У [PERSON] площа 0, 0507 га, що становить 51/100, У [PERSON] площа 0, 0493 га, що становить 49/100. Частки в праві власності на земельну ділянку площею 0,00285 га в м.Мерефа по вул..Паризької комуни, 33 для ведення особистого селянського господарства наданий кадастровий номер 6325110700:00:090:0026 склали: У [PERSON]- площа 0, 0105 га, що становить 37/ 100, У [PERSON] площа 0, 0180 га, що становить 63/100 (а.с.12-15). Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі. У відповідності з вимогами ст.4 ЗУ "Про судовий збір" розмір судового збору при зверненні до суду з позовом майнового характеру становить для фізичних осіб не менш 1% від вартості позову, але не менш ніж 487 грн.20 коп. та не більш ніж 6090 грн. Як вбачається з квитанції №7037878 від 11 листопада 2015 року про оплату судового збору, доданого позивачем до позову, ним був сплачений судовий збір у розмірі 387 грн.20 коп. Оскільки при зверненні до суду з позовом позивачем був недоплачений судовий збір у розмірі 100 грн. (487 грн.20 коп. - 387 грн.20 коп.), у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з позивача на користь держави недоплачений судовий збір у розмірі 100 грн. На підставі вищевикладеного, ст.ст.328, 368, 372, 392 ЦК України, ст.ст.86, 87, 89 ЗК України,

Outcome: approved