Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «АкцентБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 23 284грн.34коп. Свої вимоги представник позивача обгрунтував тим, що на день пред'явлення позову відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання із повного погашення всієї суми заборгованості за кредитним договором, чим порушив умови договору щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків, що призвело до утворення заборгованості у названому розмірі. Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 01.07.2011року в розмірі 23 284грн.34коп., яка утворилась станом на 27.01.2014року, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не з"явився, до суду надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач також у судове засідання не з"явився повторно, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з нормою ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За ч.1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2011року між ПАТ "АкцентБанк" та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит в сумі 12 000грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник зобов"язувався повернути кредит, сплатити відсотки, винагороду, комісію в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам ("розстрочка") строки. Для виконання зобов"язання Банк відкрив позичальникові рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредитному договору. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що кредитні кошти в обсязі, визначеному договором, були надані ПАТ "АкцентБанк"" відповідачеві [PERSON] Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, відповідач систематично не виконував взяті на себе за кредитним договором від 01.07.2011 року зобов'язання щодо своєчасної та у повному обсязі сплати усіх платежів за договором, допустив заборгованість, яка станом на 27.01.2014 року становить 23 284,34грн., з яких: -10053,58грн.- заборгованість за кредитом; - 9141,02грн.-заборгованість за процентами за користування кредитом; - 2504,77грн.-заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500грн. (фіксована частина) та 1084,97грн. процентна складова. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Таким чином, з наданих позивачем та досліджених у судовому засіданні доказів достовірно встановлено, що відповідач неналежно виконує свої зобов»язання, передбачені кредитним договором, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.15, 16, 526, 530, 533, 536, 549-522, 610, 625, 1049, 1050, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: approved