Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що [INFO] року померла її мати - [PERSON], яка на випадок своєї смерті склала на її ім'я особисте розпорядження (заповіт), яким заповіла усе належне їй майно, яке розташоване в [ADDRESS]. До складу спадщини, яка не охоплена заповітом, увійшла земельна частка (пай) площею 2,92 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала [PERSON] на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 12.06.1997 року, що перебула у колективній власності КСП ім. К.Маркса, а також майновий пай члена КСП ім. Карла Маркса с. Росоша - СВК "Росошанський" с. Росоша згідно Свідоцтва серії [NUMBER] від 25.12.2003 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Позивач спадщину прийняла в порядку, визначеному частиною першою статті 1269 ЦК України. Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса, який відмовив їй у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішення тим, що заповіт не містить даних про те, що спадкодавець заповіла земельну частку (пай) та майновий пай. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання за нею в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року [PERSON] права на земельну частку (паю) розміром 2,92 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на території Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, що належала [PERSON] на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] 12.06.1997 року, а також права на майновий пай члена КСП ім. Карла Маркса с. Росоша - СВК "Росошанський" с. Росоша згідно Свідоцтва серії [NUMBER] від 25.12.2003 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. До суду представник позивача подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність. Голова Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області подав до суду відзив в якому вказав, що позов визнає, справу просив розглянути у відсутність представника органу місцевого самоврядування. Оскільки учасники справи скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів згідно частини третьої статті 200 ЦПК України, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що [INFO] року померла [PERSON], яка на випадок своєї смерті склала на ім'я [PERSON] особисте розпорядження (заповіт, а.с. 38), яким заповіла усе належне їй майно, яке розташоване в [ADDRESS]. Вказаний заповіт не змінено і не скасовано. До складу спадщини, яка не охоплена заповітом, увійшла земельна частка (пай) площею 2,92 умовних кадастрових гектарів без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Росошанської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яка належала [PERSON] на підставі Сертифікату на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 12.06.1997 року, що перебула у колективній власності КСП ім. К.Маркса с. Росоша, а також майновий пай члена КСП ім. Карла Маркса с. Росоша - СВК "Росошанський" с. Росоша розміром 0,07%, що становить 1 576 грн., який належав [PERSON] згідно Свідоцтва серії [NUMBER] від 25.12.2003 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. З матеріалів Спадкової справи № 186/2011 слідує, що після смерті [PERSON] спадщину в строк додатково визначений рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 14.03.2011 року прийняла позивач, яка приходиться померлій дочкою (а.с. 11, 12). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Для оформлення спадщини позивач звернулась до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який відмовив їй у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішення тим, що заповіт не містить даних про те, що спадкодавець заповіла земельну частку (пай) та майновий пай. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"). В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" (пункт 3.5) вказано, що належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Судом встановлено (а.с. 13, 16), що на підставі рішення Липовецької РДА від 02.06.1997 року №149, 12.06.1997 року на ім'я [PERSON] було видано Сертифікат серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) КСП ім. Карла Маркса с. Росоша в розмірі 2,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно розпорядження Липовецької РДА від 23.01.2018 року "Про затвердження технічної документації по передачі земельних частко (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю", [PERSON] запроектовано земельну ділянку [NUMBER] загальною площею 3,4071 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З листа Відділу у Липовецькому районі міжрайонного управління у Калинівському та Липовецькому районах ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 17.10.2017 року №0-2-0.182-654/124-17 слідує (а.с. 15), що [PERSON] державний акт на право приватної власності на вищевказану земельну ділянку не видавався. За життя на ім'я [PERSON] також було видано Свідоцтво серії [NUMBER] від 25.12.2003 року про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, згідно якого особа є власником майнового паю члена КСП ім. Карла Маркса с. Росоша - СВК "Росошанський" с. Росоша розміром 0,07%, що становить 1 576 грн. Оригінали примірників вищевказаних правовстановлюючих документів (сертифікат, свідоцтво) було втрачено. Порядку видачі нових на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи не передбачено. Таким чином, у зв'язку з відсутністю визначеного законом порядку, позивач не в змозі отримати їх дублікат, що позбавляє її можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі. З урахування зазначеного суд вважає, що втрата зазначених правовстановлюючих документів не позбавляє спадкоємця права на оформлення прийнятої спадщини. За змістом частини четвертої статті 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом (п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі"). Враховуючи обґрунтованість позовних вимог, а також те, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачами позову та виносить рішення про його задоволення. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

Outcome: approved