Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку борг за договором про надання споживчого кредиту з правилами №11400943000 від 03 жовтня 2008 року в сумі 14724,84 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в сумі 7377,59 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 03 жовтня 2008 року між Акціонерним комерційним іноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту (з Правилами) №11400943000. Пунктом 1.1.1 кредитного договору передбачено, що підписуючи договір позичальник погоджується з викладеною у правилах (договірних умовах) споживчого кредитування пропозицією банку надати кредит, на умовах встановлених в договорі та правилах. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит в іноземній валюті у розмірі 15000 доларів США, а останній зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсзі не пізніше 02 жовтня 2029 року та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 14,50% річних. Сторони домовилися, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених правилами. Відповідно додатку №1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Погашення нарахованих процентів відповідно до умов кредитного догвору відбувається з 01 по 10 число (включно) кожного місяця. 09 січня 2009 року між тими ж сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої, змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця. Змінено графік погашення кредиту. 24 грудня 2009 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої, змінено схему погашення кредиту на ануїтетну, встановлено, ануїтетний платіж врозмірі 182 доларів США, зі строком сплати 25-го числа кожного місяця. Сторони домовились, що для ідентифікації договору може застосовуватись як номер договору зазначений при його укладені №11400943000, так і реєстраційний номер в системі обліку банку, а саме №11400943001. 28 грудня 2009 року між тими ж сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої, змінено розмір ануїтетного платежу за договором, встановлено в розімрі 181,50 доларів США, зі строками сплати 28-го числа кожного місяця. Сторони домовилися, що для ідентифікації договору може застосовуватися, як номер договору зазначений при його укладені №11400943000, так і реєстраційний номер в системі обліку банку, а саме №11400943002. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №232581 від 03 жовтня 2008 року. Відповідно до умов договору поруки, [PERSON] зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність відповідачів є солідарною. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути повернутий позичальником банку у визначений у кредитному догворі строк з відповідною сплатою за його користування. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі. Відповідно до п.1.2.5 кредитного договору банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER]. Всупереч умов кредитного договору [PERSON] не здійснює платежів дл погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. 06 травня 2016 року відповідачам направлено вимоги про погашення заборгованості, однак станом на 14 вересня 2016 року, вимоги банку залишені без задоволення. Таким чином, станом на 14 вересня 2016 року, засоборгованість [PERSON] по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 14724,84 доларів США, з яких: 12982,51 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з листопада 2015 року - 287,89 доларів США; 1742,33 доларів США - заборгованість по процентах. Згідно з розділом 4 Правил, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, позичальник сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквівалента суми простроченного платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Розміри облікової ставки НБУ в період нарахування заборгованості по кредитному договору по пені встановлені: з 25 вересня 2015 року - 22% відповідно до Постанови НБУ №627 від 24 вересня 2015 року; з 22 квітня 2016 року - 19% відповідно до Постанови НБУ №278 від 21 квітня 2016 року; з 27 тарвня 2016 року -18% рішення Правління НБУ №25-рш від 26 травня 2016 року; з 24 червня 2016 року - 16,5% рішенн Правління НБУ від 23 червня 2016 року №88-рш; з 29 липня 2016 року - 15,5% рішення Правління НБУ від 28 липня 2016 року №172-р. Заборгованість [PERSON] по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 14 вересня 2016 року складає 7377,59 грн., з яких: 1026,12 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 6351,47 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VІ від 17 вересня 2008 року були внесені зміни до Статуту АКІБ «УкрСиббанк». Згідно з положеннями Цивільного кодексу України та Закону Украхни «Про акціонерні товариства» дані зміни не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи АКІБ «УкрСиббанк». Представник позивача в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги визнав частково, вказав, що дійсно заборгованість за кредитним договором є, але в меншому розмірі. Вважає кредитний договір недійсним, оскільки банк не повідомив позичальника про валютні ризики. Просив суд здійснити перерахунок боргу по курсу на час укладення кредитного договору, скасувати відсотки за користування кредитом, скасувати основний борг на 50-70% або реструктуризувати борг. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином в розумінні положень ч. 5 ст. 74 ЦПК України, причина його неявки суду не відома. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В ч.1 ст.60 ЦПК України вказано, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що 03 жовтня 2008 року між Акціонерним комерційним іноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту (з Правилами) №11400943000. У пункті 1.1.1 кредитного договору зазначено, що підписуючи договір позичальник погоджується з викладеною у правилах (договірних умовах) споживчого кредитування пропозицією банку надати кредит, на умовах встановлених в договорі та правилах. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав [PERSON] кредит в іноземній валюті у розмірі 15000 доларів США, а останній зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 02 жовтня 2029 року та сплачувати протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 14,50% річних. Сторони домовилися, що за умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої з обставин, передбачених правилами. Погашення заборгованості здійснюється відповідно до графіку погашення кредиту, що є додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту (з Правилами). Згідно з розділом 4 Правил, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісій, позичальник сплачує позивачу додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквівалента суми простроченного платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Відповідно до п.1.2.5 Кредитного договору Банк надає позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника [NUMBER]. 09 січня 2009 року між тими ж сторонами укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої, змінено строки сплати процентів з 01 по 25 число (включно) кожного місяця. Змінено графік погашення кредиту. 24 грудня 2009 року між банком та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої, змінено схему погашення кредиту на ануїтетну, встановлено, ануїтетний платіж врозмірі 182 доларів США, зі строком сплати 25-го числа кожного місяця. Сторони домовились, що для ідентифікації договору може застосовуватись як номер договору зазначений при його укладені №11400943000, так і реєстраційний номер в системі обліку банку, а саме №11400943001. 28 грудня 2009 року між тими ж сторонами укладено додаткову угоду №1 до уредитного договору, відповідно до умов якої, змінено розмір ануїтетного платежу за договором, встановлено в розімрі 181,50 доларів США, зі строками сплати 28-го числа кожного місяця. Сторони домовилися, що для ідентифікації договору може застосовуватися, як номер договору зазначений при його укладені №11400943000, так і реєстраційний номер в системі обліку банку, а саме №11400943002. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором, між банком та [PERSON] 03 жовтня 2008 року укладено договір поруки №232581, згідно з умовами якого останній зобов'язався відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов'язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність позивальника і поручителя є солідарною. На час укладення договору банк мав банківську ліцензію за № 75, дозвіл № 75-3 від 24 грудня 2001 року та додаток до дозволу № 75-3 від 21 вересня 2001 року на здійснення валютних операцій. Банком взяті на себе зобов'язання виконані в повному обсязі. При цьому, з виписки за кредитним договором та довідки-розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання виконувалися не належним чином, у зв'язку з чим станом на 14 вересня 2016 року, забогованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 14724,84 доларів США, з яких: 12982,51 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість з листопада 2015 року -287,89 доларів США; 1742,33 доларів США - заборгованість по процентах. А також нарахована відповідно до розділу 4 Правил пеня в сумі 7377,59 грн., з яких:1026,12 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту; 6351,47 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Розміри облікової ставки НБУ в період нарахування заборгованості по кредитному договору по пені всатнволені: з 25 вересня 2015 року - 22% відповідно до Постанови НБУ №627 від 24 вересня 2015 року; з 22 квітня 2016 року - 19% відповідно до Постанови НБУ №278 від 21 квітня 2016 року; з 27 тарвня 2016 року -18% рішення Правління НБУ №25-рш від 26 травня 2016 року; з 24 червня 2016 року - 16,5% рішенн Правління НБУ від 23 червня 2016 року №88-рш; з 29 липня 2016 року - 15,5% рішення Правління НБУ від 28 липня 2016 року №172-р. 06 травня 2016 року відповідачам направлялись вимоги про погашення заборгованості, однак до цього часу заборгованість не погашена. Обов'язок відповідача виконувати належним чином умови укладеного з банком кредитного договору у встановлений цим договором строк передбачено статями 526, 527 і 530, 1054 ЦК України. За змістом ст. ст.610,612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч.1 ст.638 та ст.1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплати процентів, відповідальність сторін. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, а також у строк (термін) встановлений для його виконання. За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором і відповідно до ст.10487 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Статтею 204 ЦК України визначено принцип презумпції правомірності правочину - правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідачем, кредитний договір укладений між сторонами не оспорювався, його недійсність рішенням суду не встановлена. Отже, судом достовірно встановлено, що між банком та [PERSON] 03 жовтня 2008 року було укладений кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті, в сумі 15000 доларів США 00 центів, зі сплатою 14,50 % річних з кінцевим терміном повернення заборгованості 02 жовтня 2019 року, однак зобов'язання за кредитним договором останнім виконуються неналежним чином. На забезпечення виконання [PERSON] кредитних зобов'язань між банком та [PERSON] укладено договір поруки, за умовами якого позичальник та поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Як роз'яснив у п. 29 Постанови № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. Передбачене статтею 1050 ЦК право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, є самостійним. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (ч.1 ст.546 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання(ст.549 ЦК України). Відповідно до п.3 ч.1ст.611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов»язання зебезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заборгованість за договором про надання споживчого кредиту з правилами №11400943000 від 03 жовтня 2008 року підлягає стягненню з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», у солідарному порядку. Підстави для застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки відсутні. Відповідно до ч.2ст.533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. У силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-145цс14. Разом з цим, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст.1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"). Згідно зі ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Виходячи із того, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, тобто встановлення максимального розміру пені пов'язано з розміром облікової ставки Національного банку України, а чинним законодавством України Національному банку України не надано повноважень на встановлення облікової для іноземної валюти, тому суд вважає, що пеня має розраховуватись лише у грошовій одиниці України гривні, про що і просить позивач. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 01 квітня 2015 року. Як свідчать матеріали справи правовідносини виникли з кредитного договору в іноземній валюті, банк має ліцензію на здійснення операцій з валютними цінностями. Станом на день ухвалення рішення 07 грудня 2016 року, за даними НБУ офіційний курс долара США до української гривні становить 2609,7384 грн. за 100 долар США. Таким чином, з відповідачів на користь бунку необхідно стягнути солідарно кредитну заборгованість в сумі 14724,84 доларів США, що еквівалентно 384 279,80 грн., та пеню в розмірі 7377,59 грн. З приводу заявленних представником відповідача клопотань про здійснення перерахунку боргу по курсу гривні до долара США на час укладення кредитного договору, скасування відсотків за користування кредитом та основного боргу на 50-70%, або його реструктуризацію, суд відзначає. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1 ст.11 ЦПК України). Передбачене право на судовий захист, особа реалізує шляхом подання до суду відповідної позовної заяви, з зазначенням в ній суб'єктивного уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Відповідачами позов в тому числі зустрічний з приводу даного кредитного договору не заявлявся. Банком такі вимоги в позовній заяві не ставилися, отже ці питання не можуть бути предметом розгляду даної справи. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 5947,44 грн. в рівних частках, тобто по 2973,72 грн. з кожного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved