Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

Позивач 13.07.2017р. звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON], про відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою. Обґрунтовуючи і підтримуючи який, в судовому засіданні зазначає, що 14.07.2014 р. о 18 год. 40 хв. на проїжджій частині дороги по вул. Центральна в с. Нове Село, неподалік будинку №47, в результаті порушення правил дорожнього руху України, сталось зіткнення двох транспортних засобів, а саме "Fiat Doblo", д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля „Mersedes-Vaneo", д.н.з. Угорської Республіки [NUMBER], під керуванням [PERSON] Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Автомобіль марки "Fiat Doblo", д.н.з. [NUMBER] був забезпечений полісом обов'язкового страхового відшкодування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ПрАТ "СК "Уніка", серії АС/6355397. Даний договір був укладений [PERSON], оскільки вищевказаний автомобільна належав фірмі "Севлюш.нет", а відповідачі перебували у трудового відносинах. На момент звернення з позовом до суду, ПрАТ "СК "Уніка" виплатила [PERSON] 49500 грн. страхового відшкодування, однак позивач вважає, що цієї суми недостатньо і просив суд стягнути на свою користь з [PERSON] по 15 000 грн. моральної та матеріальної шкоди, а з [PERSON] матеріальних збитків на суму 25 153 грн. 02.05.2018 року позивач подав до суду заяву в якій змінив свої позовні вимоги, а саме просив суд стягнути з [PERSON] матеріальні збитки на суму 40 153,46 грн. та 25000 грн. моральної шкоди (а.с.95-101). Ухвалою Виноградівського районного суду від 02.05.2018 року в якості третьої особи було залучено [PERSON] та змінено процесуальний статус [PERSON] із співвідповідача на третю особу. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав письмову заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обставини справи підтвердив, просив слухати справу у його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував (а.с.114). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом поміщення на сайті "Судова влада України" оголошення про його виклик. Клопотання про перенесення розгляду справи не надходило. Враховуючи вищевикладене суд вирішив проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, про що постановив ухвалу, оскільки на проведенні розгляду наполягав позивач. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився. Усвоїх письмових поясненнях зазначив, що він не може бути позивачем у справі, оскільки автомобіль [NUMBER], йому не належить, [PERSON] з ним у трудових відносинах не перебував, а також, що у справі неналежний позивач, оскільки автомобіль „Mersedes-Vaneo", д.н.з. Угорської Республіки [NUMBER], належить гр. Угорщини [PERSON], а не гр. України [PERSON] (а.с.86). Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився. У своїх письмових поясненнях зазначив, що автомобіль [NUMBER], він у 2011 році продав [PERSON]. Оскільки останній не захотів оформлювати договір купівлі-продажу транспортного засобу, то він оформив на нього довіреність (а.с.111). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 липня 2014 року, близько 18 години 40 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», реєстраційний [NUMBER], рухаючись на ділянці проїжджої частини вул. Центральна в с.Н.Село, в напрямку смт. Вилок Виноградівського району, де неподалік будинку №47, розташованого з лівого боку по ходу руху його автомобіля, в порушенні вимог Правил дорожнього руху України п.п. 14.2, 11.3, в момент появи на проїжджій частині автомобіля марки «Mercedes-Vaneo», реєстраційний номер Угорської республіки [NUMBER], під керуванням [PERSON], не врахував дорожню обстановку і дорожні умови, що дає змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, виїхав на зустрічну смугу руху, де і допустив зіткнення з вищевказаним автомобілем. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки «Mercedes-Vaneo», [PERSON], отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров'я та внутрішньосуглобового перелому правої ліктьової кістки із зміщенням уламків, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості. Даний факт підтверджується вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області №299/4190/14-к, (а.с.23-28), на підставі якого [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначено йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1,5 року та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання із встановленням 2-х річного іспитового строку. Як встановлено із звіту №3031 від 16.09.2014 року, наданого ФОП "[PERSON]" (а.с.11-15) відновлювальна вартість автомобіля марки «Mercedes-Vaneo», реєстраційний номер Угорської республіки [NUMBER] становить 261 223 грн., а його ринкова вартість на момент пошкодження - 74653 грн. Автомобіль марки "Fiat Doblo", д.н.з. [NUMBER] був забезпечений полісом обов'язкового страхового відшкодування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ПрАТ "СК "Уніка", серії АС/6355397 (а.с.17). Дана страхова компанія частково, в межах існуючого договору, оплатила матеріальну шкоду завдану позивачу в ДТП, а саме 49 504 грн. 95 коп., що підтверджується грошовим повідомленням (а.с.33, 62) та заявою на видачу готівки (а.с.63). Оскільки відновлювальний ремонт коштує більше ніж дійсна ринкова вартість машини на момент ДТП, то саме цей показник береться судом до уваги при визначені матеріальних збитків. Зважаючи, що частина суми за авто вже сплачена страховою фірмою, вартість матеріальних збитків по машині повинна становити 25 148,05 грн., без врахування вартості деталей даного транспортного засобу. Як встановлено з виписки з історії хвороби №9787 від 15.07.2014 року (а.с.21) та виписки з медичної картки (а.с.22) [PERSON] з 14.07.2014 року по 15.07.2014 року перебував на стаціонарному лікуванні у Виноградівській районній лікарні із діагнозом закритий уламковий перелом правого ліктьового відростку зі зміщенням уламків; забій грудної клітини, травматичний шок. Для відновлення здоров'я після ДТП позивачем було витрачено коштів на загальну суму 6 937 грн. 90 коп., що підтверджуються чеками з аптек (а.с.66-67), а також рахунком №91 від 22.07.2014 року на придбання комплекту остеосинтезу ліктьової кістки пластиною з к.с. (а.с.65). Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Власником машини "Fiat Doblo", д.н.з. [NUMBER] є [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.19), однак позовні вимоги до нього не заявлялись. У зв'язку з тим, що вина [PERSON] доведена, між протиправними діями відповідача і завданням [PERSON] шкоди існує причинно-наслідковий зв'язок, за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню підтверджені документами матеріальні збитки в розмірі 6 937 грн. 90 коп., пов'язані із лікуванням позивача після ДТП. У задоволенні решти матеріальних збитків необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно копії технічного паспорту (а.с.9-10), автомобіль марки „Mersedes-Vaneo", д.н.з. Угорської Республіки [NUMBER], належить [PERSON]. Позивачем же у справі є [PERSON] (а.с.8). Строк дії даного технічного паспорту встановлено до 31.12.2014 року, а матеріали справи не містять жодного доказу того, що заявник мав право власності на вищевказане авто на момент звернення до суду у червні 2017 року. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з поданих на розгляд документів не можливо ототожнити особу власника пошкодженого в ДТП транспортного засобу із позивачем, а тому відсутні будь-які підстави на відшкодування [PERSON] решти матеріальних витрат у розмірі 25 153 грн., пов'язаних із ремонтом автомобіля. Інших доказів наявності матеріальних витрат суду не надано. Щодо відшкодування моральної шкоди, суд вважає зазначені вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека особи визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відшкодування моральної шкоди є одним із способів захисту права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, гарантованим Конституцією України, цивільним та кримінальним законодавством. Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з пошкодженням чи знищенням її майна, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Верховний суд України в п.1 Постанови Пленуму ВСУ від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов'язаних з відшкодуванням такої шкоди. Крім цього, п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодження здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Наслідки ДТП, винним у якому є відповідач, постали для позивача, як суттєво психотравмуючі, що обумовили порушення фізичної та психоемоційної активності та повноцінної життєдіяльності, викликали появу негативних психологічних переживань, тобто спричинили [PERSON] моральні страждання. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права. Відповідно до прицедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування. Вирішуючи питання щодо розміру грошового відшкодування за завдану моральну шкоду суд виходить з такого. У даному конкретному випадку факт заподіяння моральної шкоди позивачу є безсумнівним, його наслідки у вигляді душевних страждань позивача залежать від особливостей його емоційно-розумового сприйняття внаслідок перенесених страждань. При визначенні розумності та справедливості розміру моральної шкоди у даному конкретному випадку суд виходить також з характеру вчиненого відповідачем діяння, ступеню вини заподіювача шкоди, існуючих наслідків. Враховуючи те що відповідача було визнано винним у вчиненні ДТП, внаслідок якого було завдано шкоди здоров'ю (тілесні ушкодження середньої тяжкості) [PERSON], враховуючи об'єм, характер, ступінь, глибину, інтенсивність і тривалість моральних, душевних страждань, яких зазнав позивач, грошовим відшкодуванням моральної шкоди буде сума в розмірі 15 000 грн., яка відповідає вимогам розумності і справедливості і не може вважатися явно завищеною або надмірною. Суд вважає, що при збільшені позовних вимог по стягненню моральної шкоди з 15 000 грн. до 25 000 грн. позивач не навів жодного додаткового аргументу для цього, а тому позов в цій частині не підлягає до задоволення. Судові витрати в справі, а саме сума судового збору в розмірі 3200 грн. 00 коп. (1600 грн. за звернення з позовом майнового характеру і 1 600 грн. - відшкодування моральної шкоди) підлягають покладенню на відповідача, оскільки позивач звільнений від їх оплати. На підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187 Цивільного Кодексу України, та ст.ст. ст.ст.2, 4, 76-81, 89, 133, 141, 210, 259, 263-265, 273, 280-282, п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

Outcome: partial