Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що її батьки [PERSON] та [PERSON] проживали в [INFO]. Даний будинок належав її батьку [PERSON] на підставі запису в погосподарській книзі №2 за 1996-2000 роки. 03.03.1999 року її батько помер. В зазначеному будинк узалишилась проживати мати, яка фактично прийняла спадщину після смерті батька. 19.03.2016 року мати померла. За життя мати склала заповіт. яким заповідала все своє майно [PERSON]. Однак, останній помер 11.06.2005 року. Вона, як єдиний спадкоємець, звернулась з заявою про прийняття спадщини до органів нотаріату , на підставі якої було заведено спадкову справу. 23.09.2016 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову, яка мотивована відсутністю необхідних парвовстановлюючих документів на спадкове майно. У зв"язку з цим просить рішенням суду визнати за нею право власності на житловий будинок №10 по вул.Франка в с.Злобичі Коростенського району Житомирської області за правом спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 19.03.2016 року. Сторони письмово повідомили про можливість розгляду справи у їх відсутності. За таких обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що 19.03.2016 року у віці 92 роки в с.Злобичі Коростенського району Житомирської області померла [PERSON]. З довідки Холосненської сільської ради №585/02-26 від 21.09.2016 року слідує, що [PERSON] проживала та була зареєстрована в [INFO]. Вказаний житловий будинок відповідно записів погосподарської книги №2 за 1996-2000 роки належав на праві власності [PERSON], який помер 03.03.1999 року, особовий рахунок №393, рік побудови будинку 1963. В даному будинку на момент смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована [PERSON]. Статтями 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року ( який діяв на момент смерті [PERSON]) визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо \~ він фактично \~ вступив \~ в управління \~ або \~ володіння \~ спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Факт прийняття спадкодавцем позивача спадщини після смерті [PERSON] підтверджено довідкою Холосненської сільської ради. Позивач є донькою померлої, що стверджується свідоцтвом про народження серії VІ-УР №1404524, отже є спадкоємцем по закону першої черги. Частиною 1 ст. 1268 , ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець \~за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори від 12.10.2016 року №01-16/16/1194 та інформаційної довідки за спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] за заявою позивача заведено спадкову справу №109/2016 рік. При зверненні позивача до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв"язку з відсутністю реєстрації права власності на будинок №10 по вул.Франка в с.Злобичі Коростенського району Житомирської області, що стверджується листом №02-14/1089 від 23.09.2016 року. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. Інвентаризація будинку проведена Коростенським МБТІ 25.03.2016 року. З роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як\~ \~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Однак, враховуючи те, що позивачем надано суду копію листа нотаріуса , яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз'яснення щодо підстав відмови чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved