Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

31 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 10 квітня 2014 року кредитна спілка "Сумська кредитна спілка" та [PERSON] уклали кредитний договір №7569, згідно якого КС "Сумська кредитна спілка" зобовязалась надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 грн. під 72% річних строком на 24 місяці, а відповідач [PERSON] зобовязувалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитна спілка "Сумська кредитна спілка" свої зобовязання за договором виконала в повному обсязі, а відповідач [PERSON] належним чином не виконав, в результаті чого утворилася загальна заборгованість по кредиту, яка станом на 26.05.2016 року становила 12563,56 грн. Крім того, 10 квітня 2014 року було укладено договір поруки №7569, згідно якого поручитель [PERSON] зобовязувалася відповідати перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору №7569. Кошти по кредитному договору [PERSON] не сплачує, тому поручителі зобовязані виконати взяті на себе зобовязання по договору поруки. Але заборгованість по кредиту ніхто добровільно з них не сплатив. Тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] та [PERSON] солідарно заборгованості по кредиту, а також він просив стягнути на його користь сплачений ним судовий збір. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не запеечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, час та місце проведення судового засідання повідомлені, про причину неявки суд не повідомили. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідачів, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КС "Сумська кредитна спілка" підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 10 квітня 2014 року кредитна спілка "Сумська кредитна спілка" та [PERSON] уклали кредитний договір №7569, згідно якого КС "Сумська кредитна спілка" зобовязалась надати [PERSON] кредит у розмірі 5000 грн. під 72% річних строком на 24 місяці. (а.с. 10). Кредитний договір №7569 від 10 квітня 2014 року не суперечить вимогам діючого цивільного законодавства, після досягнення згоди по всім істотним його умовам він був підписаний уповноваженим представником кредитної спілки «Сумська кредитна спілка» та відповідачем [PERSON] Кредитна спілка "Сумська кредитна спілка" свої зобовязання за договором виконала в повному обсязі. Позивачем кредитні кошти були надані в повному обсязі (а.с. 12). Відповідач [PERSON], в свою чергу, не виконував умови договору, кошти без поважних на те підстав згідно графіку повернення кредиту належним чином у повному розмірі не сплачувала і тому станом на 26.05.2016 року виникла загальна заборгованість по кредиту в сумі 12563,56 грн., з яких: 5000,00 грн. - залишок по тілу кредиту; 5213,12 грн. - залишок нарахованих несплачених відсотків на 01.10.2015 року; відсотки за користування кредитом з 01.10.2015року по 26.05.2016 року (а.с. 7-8, 13). Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з п. 2.1, 2.5, п.п. «а» п. 4.3.1 кредитного договору відсоток за користування кредитом є змінним. Його розмір розраховується згідно з умовами договору, виходячи з базової ставки 72% річних. Відсоток нараховується на непогашену суму кредиту за кожний день її використання, але не менше ніж за 30 днів. Зміна розміру відсотків відбувається у разі виникнення умов, викладених у п. 2.5 договору. При перевищенні вказаних у графіку строків оплати більш ніж на 15 днів або неповного погашення суми кредиту і відсотків, встановлених графіком, позичальник за кожний день прострочення до моменту погашення кредиту відповідно до графіку оплати сплачує відсоток у розмірі 144% річних, який нараховується на непогашену суму кредиту. Кредитор крім прав, передбачених іншими пунктами цього договору, має право достроково розірвати договір, достроково стягнути кредит повністю та відсотки за весь період використання, змінити відсоткову ставку, а також звернути стягнення на заставлене майно, сплатити борг від поручителя при настанні однієї з подій: утворення заборгованості по частковому поверненню кредиту та сплаті відсотків відповідно до графіку більше ніж за один платіжний період. Судом також встановлено, що 10 квітня 2014 року було укладено договір поруки №7569, згідно якого поручитель [PERSON] зобовязувалася відповідати перед кредитором за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору №7569. (а.с. 11). Відповідно до п.3.1 вищевказаних договорів поруки відповідальність поручителя виникає у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань згідно кредитного договору. Пунктом 2.1 договору поруки передбачено, що поручитель бере на себе обовязок відповідати за зобовязаннями боржника, що випливають із договору кредиту №7569 від 10 квітня 2014 року, а також відповідно до п.3.2 вказаного договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором, поручитель відповідає по зобовязаннях боржника в повному обсязі. Крім того, відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник. Таким чином суд вважає, що факт порушення відповідачами взятих на себе зобовязань щодо своєчасної сплати кредитного боргу у строки, передбачені договором, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь позивача 12563,56 грн. заборгованості по кредитному договору №7569 від 10 квітня 2014 року, а також відповідно до вимог статті 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів у дольовому порядку судові витрати у сумі 1378 грн., які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved