Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Орган опіки та піклування: Костопільська района державна адміністрація звернувся в суд в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягнення з неї аліментів на утримання дитини. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що у службі у справах дітей Гощанської райдержадміністрації Рівненської області з 15 червня 2017 року на первинному обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбалених батьківського піклування, перебуває малолітня [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що мати дитини залишила її без догляду у селі Томахів Гощанського району Рівненської області. Наказом служби у справах дітей Гощанської райдержадміністрації від 23 червня 2017 року № 58 малолітню [PERSON] було влаштовано на тимчасове проживання у сім'ю громадян. Відомості про батька дитини вказані відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Мати дитини [PERSON], разом із малолітньою донькою зареєстровані по [ADDRESS], але постійного місця проживання не мають. У період із 22.10.2012 року по 12.06.2013 року малолітня дитина [PERSON] перебувла на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у службі у справах дітей Костопільської РДА, у зв'язку з тим що її матір [PERSON] ухилялася від виконання батьківських обов'язків. 12.06.2013 року малолітня [PERSON] булла знята з вказаного обліку, так як на той час сім'я [PERSON] почала проживати у м. Рівному. Проживаючи на території Гощанського району Рівненської області громадянка [PERSON] самоусунулась від виконання батьківських обов'язків стосовно доньки, не займається її вихованням та утриманням, не забезпечує належне харчування, медичного нагляду та лікування, не створила умов для її проживання, всебічного розвитку, не забезпечила здобуття дитиною освіти. [PERSON] веде нездоровий спосіб життя, схильна до вживання алкогольних напоїв та антигромадської поведінки, спілкується із особами сумнівної репутації, не працює, немає постійного місця проживання. Вона своєю поведінкою та способом життя негативно впливає на духовний та моральний розвиток дитини. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засіданні не з'явилися, про дату і час розгляду справи була повідомлена завчасно, в установленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Представник третьої особи Служби у справах дітей Гощанської райдержадміністрації Рівненської області в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі. У заяві зазначив, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітньої дитини [PERSON] підтримує в повному обсязі, оскільки вищезгадана громадянка свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не займається вихованням та утриманням доньки, не забезпечує належне харчування, медичний огляд та лікування, не створила належні матеріально-побутові умови проживання, зловживає спиртними напоями, не піклується про моральний та духовний розвиток, освіту та є негативним прикладом для формування світогляду та особистісного становлення доньки. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 3). Відомості про батька дитини при реєстрації народження записані за вказівкою матері згідно з частиною першою статті 135 СК України (а.с. 5). Судом встановлено, що 15 червня 2017 року наказом № 50 Служби у справах дітей Гощанської РДА Рівненської області малолітню [PERSON], [INFO], жительку [ADDRESS], було поставлено на облік дитини, яка залишилася без батьківського піклування (а.с. 7). 23 червня 2017 року неповнолітню [PERSON] тимчасово влаштовано в сім'ю громадян (а.с. 8). 21 липня 2017 року Служби у справах дітей Гощанської РДА Рівненської області звернулася з листом до Служби у справах дітей Костопільської РДА, де просить розглянути питання щодо позбавлення батьківських прав матері [PERSON], стосовно її донь [PERSON], яка виявлена в с. Томахів Гощанського району, але фактично зареєстрована в [ADDRESS], так як її мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків, залишила дитину та з моменту виявлення дитини як такої, що залишилась без батьківського піклування жодного разу не зверталась до служби у справах дітей щодо повернення на виховання її малолітньої дитини (а.с. 6). З характеристики виданої Горбаківською сільською радою Гощанського району, Рівненської області на гр. [PERSON], [INFO], яка періодично проживала в 2016-2017 роках без реєстрації в [ADDRESS], вбачається, що за цей час остання зарекомендувала себе з негативної сторони. Періодично вживала спиртні напої. Не здійснювала належний догляд за дочкою, часто залишала дитину без нагляду, дитина дошкільний навчальний заклад не відвідувала (а.с.9). З акту обстеження умов проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS], вбачається, що санітарно-гігієнічні умови проживання задовільні, однак на час обстежиння матері [PERSON] та її співмешканця не було вдома, дитина знаходилася у сусідів (а.с. 14). Судом встановлено, що [PERSON], у 2017 році притягалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, ч. 1 ст. 178 КУпАП та ст. 173 КУпАП (а.с. 10). Окрім того, працівниками слідчого підрозділу Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області було порушено дв кримінальні провадження за ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР від 23 червня 2017 року, та за ч. 1 ст. 121 КК України, відомості про яке внесено до ЄРДР від 05 серпня 2017 року відносно громадянки [PERSON], [INFO]. 25 жовтня 2017 року [PERSON] повторно було притягнуто до адміністраативної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП працівниками поліції у м. Рівне. Згідно висновку № 497/01-67 від 25 липня 2017 року органу опіки і піклування Гощанської райдержадміністрації [PERSON], [INFO] доцільно позбавити її батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.17). Окрім того, судом встановлено, що у період із 22.10.2012 року по 12.06.2013 року малолітня дитина [PERSON] уже перебувла на обліку дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у службі у справах дітей Костопільської РДА, у зв'язку з тим що її матір [PERSON] ухилялася від виконання батьківських обов'язків. У 2013 році Орган опіки і піклування Костопільської РДА, в інтересах малолітньої дитини [PERSON] звертався з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав, вказана позовкна заява була залишена без розгляду за клопотанням представника позивача. Однак, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачка на шлях виправлення не стала, що і стало причиною повторного звернення з вказаним позовом до суду. В одному із судових засідань відповідачка [PERSON] просила суд не позбавляти її батьківських прав відносно її доньки, пояснила суду, що перебуває на лікуванні від алкозалежності у духовно-реабілітаційному центрі «Віфєзда» та має стійке переконання виправити свою поведінку. В судовому засіданні зі слів представника позивача, було з'ясовано, що відповідачка [PERSON] покинула лікування не завершивши його. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. На підставі наведеного, враховуючи той факт, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не стала на шлях виправлення суд дійшов висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно її малолітнього доньки [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік», затверджено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року становить 1777 грн., а з 1 грудня 2017 року - 1860 грн. При таких обставинах суд, вважає необхідним стягнути з відповідачів аліменти на утримання малолітньої [PERSON] року народження у розмірі 500 грн. щомісячно з кожного до досягнення нею повноліття. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідачів слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved