Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про визнання будинковолодіння розташованого по [ADDRESS], яке складається з житлового будинку "А", прибудови "а", прибудови "а-1", сараю "Б", гаража "б - 1",літньої кухні "В", вбиральні "У", погреба "б-2", огорожі " 1", воріт " 2", хвіртки " 3", криниці " 4", та земельної ділянки, площею 845,54 м2 на якій розташоване домоволодіння спільним майном подружжя, в якому 1/2 частина належить [PERSON] та зняття арешту з даного майна. Під час розгляду справи позивачка неодноразово змінювала позовні вимоги та ухвалою Звенигородського районного суду від 22.05.2012 року були залишені без розгляду позовні вимоги про зняття арешту з будинковолодіння розташованого по [ADDRESS]; визнання недійсними та скасування постанов відділу ДВС Звенигородського РУЮ Черкаської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження : постанова від 16.06.2010 р. по справі №2-з23/10 ; постанова від 16.06.2010 р. по справі № 2-3-26/10; постанова від 09.08.10 р. по справі № 2-з-39/10; постанова від 09.08.10 р. по справі № 2-з-35/10 ; визнання недійсним та скасування постанови державного виконавця Карташева С.В. від 15.06.2010 р. по виконанню ухвали Звенигородського райсуду по справі № 2-з-20/10 р. в частині накладення арешту на будинковолодіння розташоване по [ADDRESS] та земельну ділянку на якій воно розташоване . Позовні вимоги про визнання будинковолодіння по [ADDRESS] та земельної ділянки на якій воно розташоване спільним майном подружжя позивачка мотивує тим, що це майно подружжям було набуте під час шлюбу і 1/2 частина цього майна належить їй. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному об»ємі. Рішенням Звенигородського районного суду від 22 травня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18 жовтня 2012 року, позовні вимоги [PERSON] було задоволено та визнано, що спірне будинковолодіння і земельна ділянка, на якій воно розташоване, є спільним майном подружжя, в якому 1/2 частина належить [PERSON] та скасовано ухвалу про забезпечення позову від 16.01.2012 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 лютого 2013 року вказані рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю і пояснив , що будинок та земельна ділянка набуті під час шлюбу, а тому є спільним майном подружжя. Його колишня дружина [PERSON] не знала про те , що він укладав іпотечний договір, у заяві про згоду на іпотеку розписався він, дружина дуже хвора і вона нічого не знала про його боргові зобов'язання та бізнес. Представник ДВС Звенигородського РУЮ Черкаської області Трембовецький М.М. заперечував проти задоволення позову та пояснив, що на виконанні перебуває зведене виконавче провадження боржником по якому є [PERSON], а стягувачами: [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] За боржником зареєстроване будинковолодіння по [ADDRESS] та земельна ділянка на якій воно розташоване . На будинок та земельну ділянку неодноразово накладено арешт постановами державного виконавця за ухвалами суду в порядку забезпечення позовів. Будинок та земельна ділянка також перебувають в іпотечній заставі по кредитному договору , договір іпотеки укладено між [PERSON] та Укрсоцбанком 06.05.2005 року. Банк не є стягувачем по виконавчому провадженню, однак надав згоду на реалізацію нерухомого майна [PERSON] та згідно акту про проведення прилюдних торгів від 25.01.2012 р. житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка, площею 845,54 м2 були продані з аукціону [PERSON] за 49989.95 грн., гроші надійшли на рахунок ДВС 25.01.2012 р. [PERSON] судове засідання не з»явився по невідомій суду причині про день, час та місце слухання справи був повідомлений в установленому законом порядку,в письмових запереченнях,які знаходяться в матеріалах справи заперечував проти задоволення позову та зазначив, що купив з аукціону будинок із земельною ділянкою за 49989.95 грн. правомірно. [PERSON] був присутній в судовому засіданні, але до закінчення розгляду справи покинув судове засідання по невідомі й суду причині. Треті особи:[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],ОСОБ А_12, [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON] в судове засідання не з»явилися по невідомій суду причині,про день,час та місце слухання справи були повідомлені в установленому законом порядку. За ухвалою суду справу розглянуто у відсутності третіх осіб:[PERSON],[PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],[PERSON],о скільки їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду справи. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.02.1974 року по 11 жовтня 2011 року (т.1 а.с. 5-6). За час спільного проживання сторони побудували будинковолодіння розташоване на земельній ділянці площею 845,54 м2 по [ADDRESS], яке складається з житлового будинку "А", прибудови "а", прибудови "а-1", сараю "Б", гаража "б - 1",літньої кухні "В", вбиральні "У", погреба "б-2", огорожі " 1", воріт " 2", хвіртки " 3", криниці " 4". Свідоцтво про право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] від 30.09.1987 року та Державний на право власності на земельну ділянку, площею 2112,26 м2 від 01.04.2005 року видані на ім'я [PERSON] (т.1 а.с. 8-10) . Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Аналогічні положення містяться у ст. 368 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що будинковолодіння розташоване на земельній ділянці площею 845,54 м2 по [ADDRESS], яке складається з житлового будинку "А", прибудови "а", прибудови "а-1", сараю "Б", гаража "б - 1",літньої кухні "В", вбиральні "У", погреба "б-2", огорожі " 1", воріт " 2", хвіртки " 3", криниці " 4", яке згідно до Свідоцтво про право власності від 30.09.1987 року та земельна ділянка на якій воно розташоване, площею 845.54 кв.м. є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] Відповідно до постанов відділу ДВС Звенигородського РУЮ Черкаської області на будинковолодіння та земельну ділянку на якій воно розташоване було накладено арешт по зведеному виконавчому провадженню по якому [PERSON] є боржником , а [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] - стягувачами (т.1 а.с. 68-77). Відповідно до акту про проведення прилюдних торгів від 25.01.12 р. будинковолодіння по [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 845,54 м2 на якій воно розташоване продано з аукціону 13.01.2012 р. за 49989,95 грн. [PERSON] (т.1 а.с. 21). Скасовуючи рішення Звенигородського районного суду від 22.05.2012 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18.10.2012 року, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав на те, що вирішуючи спір, суд не звернув увагу на те, що державний виконавець зобов'язаний був звернутись до суду з поданням про визначення частки боржника у спільному майні подружжя. [PERSON] не повідомляв відділ державної виконавчої служби про наявність у спільному майні подружжя частки [PERSON] Крім того, суд належним чином не вирішив питання про те, чи вірно позивачем обрано спосіб захисту порушеного права власності на спірний будинок шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на спільне майно подружжя з урахуванням того, що на час ухвалення рішення публічні торги були проведені, переможцем аукціону та покупцем будинку і земельної ділянки є [PERSON] Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2012 року визнано недійсними результати прилюдних торгів від 16.01.2012 року по реалізації спірного будинковолодіння та земельної ділянки та акт державного виконавця від 25.01.2012 року про проведення прилюдних торгів, а також зобов'язано відділ ДВС зняти арешт з 1/2 частини вказаного нерухомого майна (т. 2 а.с. 8-10). Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 13 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2013 року, рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог (т.2 а.с. 8-10, 18-19). Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2013 року, визнано протиправними дії відділу ДВС Звенигородського РУЮ по підготовці прилюдних торгів з реалізації спірного житлового будинку з надвірними спорудами (т. 2 а.с. 39-41,49-54). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] набув право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] та земельну ділянку, на якій воно розташоване, та яке було об'єктом спільного майна подружжя позивачки та відповідача, в результаті проведення прилюдних торгів з реалізації вказаного майна. Результати проведення прилюдних торгів, а саме акт про їх проведення від 25.01.2012 року, не були визнані судом недійсними чи незаконними, тому [PERSON] правомірно набув право власності на вказане нерухоме майно. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України , якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації , право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. На даний час право власності на будинковолодіння та земельну ділянку зареєстроване за [PERSON], оскільки не знята заборона на відчуження даного нерухомого майна, накладена ухвалою Звенигородського районного суду від 16.01.2012 року. Тому [PERSON] , який придбав будинковолодіння з прилюдних торгів 25.01.2012 р., не може зареєструвати за собою право власності на нього. Однак, суд враховує той факт, що договір купівлі-продажу (акт про проведення прилюдних торгів) від 25.01.2012 року є виконаним та покупцем здійснена оплата вартості майна. Згідно ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Враховуючи наведене, суд вважає, що хоча спірне нерухоме майно є об'єктом спільного майна подружжя [PERSON] та [PERSON], відсутні підстави для визнання за позивачкою права власності на 1/2 його частину, у зв'язку із правомірним набуттям права власності на вказане майно [PERSON] З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, визнавши, що житловий будинок з надвірними спорудами загальною площею 78,2 кв.м. та земельна ділянка, на якій він розташований, площею 845,54 кв.м. за адресою: [ADDRESS], є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON]. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. ст. 60-68 СК України, ч. ч. 3, 4 ст. 334, ст. ст. 368, 369, 371, 373, 377, 381 ЦК України,

Outcome: partial