Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. (а.с.1) 31 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з уточненим позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування вимог, позивач [PERSON] посилався на те, що 21.12.2012 року, близько 16 години 25 хвилин водій [PERSON], керуючи автомобілем "Mitsubishi Colt", державний номер [NUMBER], рухався по автодорозі «під'їзна» до м. Новомосковська Дніпропетровської області, зі сторони м. Новомосковськ у напрямку Дніпропетровськ, де в районі зупинки "Одеська" + 300 метрів від знаку "Новомосковськ" скоїв наїзд двох пішоходів [PERSON] та [PERSON] В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди його батько - [PERSON] після отримання тілесних ушкоджень був доставлений до реанімаційного відділення Дніпропетровської обласної клінічної лікарні ім. Мечникова, де 23.12.2012 року від отриманих ушкоджень помер. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобілем "Mitsubishi Colt", державний номер [NUMBER] застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна». [PERSON] зазначив, що ним були понесені витрати: на організацію поховання - 12 945,00 грн., встановлення надгробного пам'ятника - 13 970,00 грн., а всього - 26 915,00 грн. Відповідно до ст 27.4. Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2012 рік" від 22.12.2011 року, розмір мінімальної заробітної плати на період з 01.12.2012 по 31.12.2012 складав 1 134 грн., отже, станом на 21.12.202 року 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку становить 13 608,00 грн. (12 х 1 134 грн.) В зв'язку з наведеним, Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Провідна» повинна відшкодувати йому матеріальну шкоду в розмірі 13 608,00 грн., а [PERSON] - 13 307 грн. Крім того, в зв'язку із смертю батька, йому була спричинена моральна шкода, яка оцінена ним в розмірі 200 00 грн. Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Провідна» повинна відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 13 608,00 грн., а [PERSON] - 186 392 грн. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просив суд: -стягнути на його користь з [PERSON] матеріальну шкоду у сумі 13 307,00 грн.; в рахунок відшкодування моральної шкоди - 186 392, 00 грн., а всього - 199 699,00 грн. -стягнути на його користь з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» матеріальну шкоду в сумі 13 608,00 грн. та на відшкодування завданої моральної шкоди 13 608,00 грн., а всього - 27 216,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали позов в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суд задовольнити вимоги. Представник відповідача [PERSON]. в судовому засідання позов визнав частково, посилався на те, що позивачем завищені вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, крім того, [PERSON] сплатив 400 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 100 грн. на відшкодування моральної шкоди. Представник Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Провідна» в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, надав заперечення на позов, в яких просив суд відмовити в задоволенні вимог позивача, посилаючись на недоведеність позовних вимог до страхової компанії.. Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. У відповідності до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрали законної сили обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та відносно нього призначене покарання у вигляді з років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» [PERSON] був звільнений від відбування призначеного покарання. З [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди стягнуто 26 915,00 грн., на відшкодування завданої моральної шкоди - 200 000 грн. Ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року стосовно [PERSON] в частині вирішення цивільного позову було скасовано, з призначенням нового судового розгляду в порядку цивільного судочинства, в іншій частині вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року залишено без змін. Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2014 року [PERSON] був визнаний винним в тому, що 21.12.2012 року близько 16.25 години водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухався по під'їзній автодорозі до м. Новомосковська зі сторони м. Новомосковська Дніпропетровської області в напрямку м. Дніпропетровська. В цей час [PERSON] при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого на автобусній зупинці «Одеська», не своєчасно вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля [NUMBER], внаслідок чого не зміг вчасно загальмувати та здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON], які переходили проїзну частину дороги по пішохідному переходу з права на ліво відносно автомобіля. Таким чином, [PERSON] порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого дохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби, зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», що сприяло здійсненню вказаної дорожньо-транспортної пригоди. В результаті ДТП був смертельно травмований пішохід [PERSON], якому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми: численні садна в лобній ділянці по центру, в лобній ділянці ліворуч, в лівій надбрівній ділянці, в лівій виличній ділянці, в обох щічних ділянках, на спинці носа, в правій виличній ділянці, на підборідді знизу по центру з розповсюдженням ліворуч; синця в лівій параорбітальній ділянці; крововиливів під м'якими покровними тканинами голови, перелому кісток склепіння та основи черепу; крововиливу під твердою мозковою оболонкою; крововиливу на обох поверхнях та поміж волокон твердої мозкової оболонки; крововиливів під м'якими мозковими оболонками обох півкуль мозку і гемісфер мозочка, численних різного розміру вогнищевих крововиливів, в тому числі - по типу гематоми, переважно не пов'язаних з судинами, вираженого набряку у речовині головного мозку; крововиливів в товщі стовбурних структур головного мозку. Численні садна на тильній поверхні біля основи 1-го пальця ra на 5-му пальці правої кисті, на тильній поверхні лівої кисті, на передній поверхні лівого колінного суглобу, на 46 см вище від підошвенної поверхні стоп; ділянка осадження в поперековій ділянці ліворуч, на 99 см вище від підошвенної поверхні стоп. Синець по задній поверхні правого колінного суглобу, на 47 см вище від підошвенної поверхні стоп, на тлі якого садно. Крововилив в товщі навколо ниркової клітковини ліворуч з розповсюдженням на позачеревну клітковину та в товщі м'яких тканин в поперековій ділянці ліворуч з розповсюдженням на ліву сідницю; на задній поверхні лівого стегна з розповсюдженням на колінний суглоб та гомілку, верхній край якого розташовується на 61 см вище від підошвенної поверхні стоп; по задній поверхні правого стегна з розповсюдженням на правий колінний суглоб, вер- :ній край якого розташовується на 63 см вище від підошвенної поверхні стоп. Перелом лівої малогомілкової кістки, на 23 см вище від підошвенної поверхні стоп; тріщина зовнішньої кісткової пластинки на лівій малогомілковій кістці, на 26 см вище від підошвенної поверхні стоп. Смугоподібне садно (застаріле) на передній поверхні правої гомілки у середній третині. Встановлені вищеописані ушкодження прижиттєві, виникли не задовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при удари об такий (такі), в умовах дорожньо-транспортної події, які відносяться до тяжких тілесних пошкоджень, що призвели до настання смерті. При цьому, технічна можливість запобігти даній дорожньо-транспортній події для водія [PERSON] обумовлювало дотримання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, що знаходилось в причинному зв'язку з настанням події ДТП та для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх. Таким чином, судом встановлена провина [PERSON] в настанні наслідків дорожньо-транспортної пригоди, а саме - настання смерті [PERSON], Відповідач [PERSON] є власником транспортного засобу - автомобіля [NUMBER], що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.199 т.1 крим. справи) На підставі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана діями юридичної, фізичної особи, а також, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується особою, яка її завдала. Статтею 1201 ЦК України передбачено, що Особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. Згідно вимог ст. 1187 ЦК України, 1. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогне- небезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи. а цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В той же час, встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля [NUMBER] [PERSON] застрахована Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «Провідна», Поліс № АВ/7218824, строк дії з 05.06.2012 року до 04.06.2013 року. Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулюються відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Згідно вимог ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції від 08.01.20012 року, яка діяла станом на дату настання ДТП) (надалі Закон) визначено, що 22.1. При настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У відповідності до ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: 27.1. Право на отримання відшкодування за шкоду, пов'язану із смертю потерпілого, мають особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання; 27.3. Страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого в результаті дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком такої дорожньо-транспортної пригоди; 27.5. Витрати на поховання мають бути обґрунтовані та відшкодовуються при наданні страховику оригіналу свідоцтва про смерть та документів, які підтверджують такі витрати. Позивачем надані: накладна від 25.02.2014 року, відповідно до якої вартість пам'ятника гранітного із встановленням становить 13 970,00 грн.; (а.с.14 т.1 крим. справи) та накаладна від 23.12.2012 року витрат з поховання на суму 12 945,00 грн. (а.с.15, т.1 крим. справа) В той же час, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що витрати на виготовлення пам'ятників і огорож визначаються, виходячи з їх фактичної вартості, але не вище граничної вартості стандартних пам'ятників і і огород в даній місцевості. Оскільки позивачем не надано суду даних про граничну вартість стандартних пам'ятників та огорож в Дніпропетровській області, суд застосовує положення ч. 1 ст. 8 ЦК України, відповідно до якої передбачено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами ^вільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні зносини (аналогія закону). Постановою правління Фонду соціального страхування під нещасних випадків виробництві від 3 жовтня 2008 року «№45 «Про витрати на поховання та пов'язані з цим ритуальні послуги у разі смерті потерпілого від нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання», згідно якої, розмір витрат на виготовлення та встановлення пам'ятника, огорожі в Дніпропетровській області визначений в розмірі 2 000 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що відшкодування підлягають суми Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» повинна відшкодувати позивачу витрати на виготовлення та встановлення пам'ятника в розмірі 2 000 грн. та витрати з поховання на суму 12 945,00 грн., а всього - на суму 14 945,00 грн. Пунктом 27.4 ст. 27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції станом на час винесення рішення, передбачено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2012 рік" від 22.12.2011 року, розмір мінімальної заробітної плати на період з 01.12.2012 по 31.12.2012 складав 1 134 грн., отже, станом на 21.12.202 року 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку становить 13 608,00 грн. (12 х 1 134 грн.) В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Провідна» повинна відшкодувати позивачу матеріальну шкоду в розмірі 13 608,00 грн., а [PERSON] - іншу частину - 1 337,00 грн., в зв'язку з чим, вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню. Стосовно вимог про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до наступного. Згідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини та в інших випадках, встановлених законом. . Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає … у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів сім'ї чи близьких родичів. Суд приходить до висновку, що у зв'язку із смертю його батька, позивачу [PERSON] спричинена моральна шкода, яка полягала у душевних стражданнях, пов'язаних із смертю близької людини внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та внаслідок злочину з оку відповідача [PERSON] У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обстави, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги наявність провини в діях відповідача в настанні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, та враховуючи обставини справи, вимоги розумності та справедливості, приходить до переконання. що розмір моральної шкоди повинен бути визначений в розмірі 150 00,00 грн. Згідно п. 22.3 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (в редакції від 08.01.20012 року) потерпілому відшкодовується також моральна шкода, передбачена пунктами 1, 2 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України. Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України. В той же час, позивач [PERSON] не є потерпілою особою в розумінні вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, п.1.3 Закону визначено, що потерпілими є треті особи: юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом заподіяна шкода, цивільно-правову відповідальність за яку несе власник цього транспортного засобу. Таким чином, потерпілим, у відповідності до вищезазначеного закону є є особа, якій безпосередньо завдано шкоду життю, здоров'ю та/або майну в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участі забезпеченого транспортного засобу. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання. що вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, які заявлені до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» не підлягають задоволенню, а суми на відшкодування завданої моральної шкоди повинні бути стягнуті, у відповідності до ст. 1167 ЦК України з відповідача [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: partial