Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

До суду із заявою звернувся [PERSON] , заінтересована особа: Новомиргородський районний сектор ДМС України Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши, що [INFO] у селі Журавка Шполянського району Черкаської області народився заявник, [PERSON] , що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано 02 серпня 2016 року Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №14. Заявник у 2020 році звернувся до Новомиргородського районного сектору Державної міграційної служби (як особа, яка досягла 51 року та не має паспорта громадянина України і реєстрації місця проживання) з проханням видати йому паспорт громадянина України, надавши усі необхідні документи. Посадові особи Новомиргородського районного сектору Державної міграційної служби відмовили заявнику у видачі паспорта громадянина України та пояснили, що для видачі паспорта йому необхідно надати довідку чи інший документ, який підтверджує те, що заявник на момент проголошення незалежності України (на 24 серпня 1991 року) постійно проживав та місце його проживання зареєстровано (прописаний) на території України. Починаючи з 1990 року по 1992 рік заявник дійсно проживав у с. Журавка у будинку своїх батьків, працюючи трактористом у колгоспі "Ленінська Зоря" села Журавка Шполянського району Черкаської області, наприкінці 1992 року заявник переїхав на проживання в смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області, де він намагався побудувати власний будинок по [ADDRESS] , у той же час працюючи трактористом у совхозі "Капітанівський радгосп" Прищепівського відділення села Прищепівка Новомиргородського району Кіровоградської області. Факт проживання заявника на території України необхідно встановити для того, щоб [PERSON] міг одержати паспорт громадянина України, зареєструвати своє місце проживання, мати можливість здійснювати свої цивільні права та обов`язки, передбачені статтями 12,14 Цивільного кодексу України. У зв`язку з чим заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що [PERSON] , [INFO] на момент проголошення незалежності України (станом на 24 серпня 1991 року) постійно проживав на території України, а саме проживав у селі Журавка Шполянського району Черкаської області. Заявник та його представник в судовому засіданні просили задовольнити заяву. Представник заінтересованої особи Новомиргородський районний сектор ДМС України Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області в судовому засіданні просила відмовити в її задоволенні. Заслухавши учасників та вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за такими обставинами. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [INFO] у селі Журавка Шполянського району Черкаської області народився заявник, [PERSON] , що підтверджується виданим повторно свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано 02 серпня 2016 року Новомиргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №14. Заявник у 2020 році звернувся до Новомиргородського районного сектору Державної міграційної служби (як особа, яка досягла 51 року та не має паспорта громадянина України і реєстрації місця проживання) з проханням видати йому паспорт громадянина України, надавши усі необхідні документи. Посадові особи Новомиргородського районного сектору Державної міграційної служби відмовили заявнику у видачі паспорта громадянина України та пояснили, що для видачі паспорта йому необхідно надати довідку чи інший документ, який підтверджує те, що заявник на момент проголошення незалежності України (на 24 серпня 1991 року) постійно проживав та місце його проживання зареєстровано (прописаний) на території України. Починаючи з 1990 року по 1992 рік заявник дійсно проживав у с. Журавка у будинку своїх батьків, працюючи трактористом у колгоспі "Ленінська Зоря" села Журавка Шполянського району Черкаської області, наприкінці 1992 року заявник переїхав на проживання в смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області, де він намагався побудувати власний будинок по [ADDRESS] , у той же час працюючи трактористом у совхозі "Капітанівський радгосп" Прищепівського відділення села Прищепівка Новомиргородського району Кіровоградської області. (немає підтверджуючих документів). Згідно довідки виконавчого комітету Журавської сільської ради Шполянського району Черкаської області №275 від 28.05.2020 р. заявник, [PERSON] дійсно був зареєстрований та проживав у [ADDRESS] з дня народження до [INFO] згідно з даними погосподарського обліку (погосподарська книга №6, особовий рахунок № [NUMBER] ). Вказана обставина перешкоджає заявнику в отриманні заявником паспорт громадянина України, зареєструвати своє місце проживання, мати можливість здійснювати свої цивільні права та обов`язки, передбачені статтями 12,14 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закон України «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року N 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України». Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо. Відповідно Закону України «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України або які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року N 215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року N 588/2006, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша ст. 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Факт постійного проживання на території України заявника, у тому числі станом на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року або на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) має юридичне значення та породжує для нього юридичні наслідки, так як встановлення вказаного факту в судовому порядку надає йому право подати заяву про набуття громадянства України. В іншому встановленому Законом України «Про громадянство України»порядку, набути громадянство України заявник не може. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року. Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року або 13.11.1991 року. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про громадянство України", безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття "безперервне проживання на території України" та "проживання на території України на законних підставах". Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено. Таким чином, розглядаючи заяву, суд надає правову оцінку наявним в матеріалах справи доказам безперервного проживання особи на території України. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що [PERSON] , [INFO] на момент проголошення незалежності України (станом на 24 серпня 1991 року) постійно проживав на території України, а саме проживав у селі Журавка Шполянського району Черкаської області. Крім цього, даний факт підтвердили в судовому засіданні і свідки [PERSON] та [PERSON] . За таких обставин, суд прийшов до безсумнівного висновку, що заява підлягає беззаперечному задоволенню.

Outcome: approved