Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

20.11.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач позов обґрунтовує тим, що 30.07.2020 року приблизно о 18:50 год. в м.Кривий Ріг по вул.Черкасова трапилася дорожньо-транспортна, а саме автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , скотився заднім ходом та вїхав в припаркований автомобіль позивача марки Nіssan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] . Постановою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 25.09.2020 року відповідача визнано винним у вчиненні ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідача була на момент настання ДТП застрахована ТОВ «страхова група «ОБЕРІГ». Для отримання відшкодування позивачем надіслана відповідна заява страховій компанії. Згідно експертизи реальна вартість збитку завданого позивачу становить 99725,34 грн., розмір втрати товарної вартості транспортного засобу Nіssan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП становить 18482,02 грн. Оскільки втрату товарної вартості страхова компанія не відшкодовує, просить стягнути ці збитки з відповідача, а також просить стягнути франшизу у розмірі 1000 грн., яка не входить до страхового відшкодування . Крім того, позивачу була завдана моральна шкода, яку він оцінює у розмірі 15 600 грн., він зазнав втрат на лікування внаслідок ДТП, також просить стягнути судові витрати у виді судового збору. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.12.2020 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 17.02.2021, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 17.02.2021 розгляд справи було відкладено на 23.03.2021. 23.03.2021 ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області призначенозаочний розгляд даної цивільної справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та про заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 30.07.2020 року приблизно о 18:50 год. в м.Кривий Ріг по вул.Черкасова, трапилася дорожньо-транспортна, а саме автомобіль Volkswagen Transporter д.н.з [NUMBER] , власником якого є [PERSON] скотився заднім ходом та вїхав в припаркований автомобіль позивача марки Nіssan X-Trail д.н.з. [NUMBER] . ДТП сталося внаслідок порушенням [PERSON] правил дорожнього руху України, а.с.11, 12-13. Згідно постанови Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 25.09.2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 04.11.2020 [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно копії свідоцтва автомобіль марки Nіssan X-Trail д.н.з. [NUMBER] , належить позивачу [PERSON] , а.с.9. Згідно із висновком експертного авто товарознавчого дослідження № Д1/08/20 від 05.08.2020 року, проведеного судовим експертом Чивчиш О.П. сума матеріального збитку з урахуванням величини втрати товарної вартості складає 99725,34 грн., а.с.14-39. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована у ТОВ «страхова група «ОБЕРІГ», а.с. 40. Згідно квитанцій та медичної виписки [PERSON] звертався за медичною допомогою після ДТП у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, а.с. 41-46. Оцінка суду. Відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у завданні шкоди внаслідок ДТП доведена належним чином та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України доведенню не підлягає. Внаслідок ДТП автомобілю Nіssan X-Trail, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , спричиненні механічні пошкодження, а власнику завданий матеріальний збиток. Статтею 1166 ЦК України передбачає обов`язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Згідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1192 ч.2 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із звітом експертного автотоварознавчого дослідження № Д1/08/20 від 05.08.2020 року сума матеріального збитку з урахуванням величини втрати товарної вартості складає 99725,34 грн., величина втрати товарної вартості автомобіля складає 18482,02 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Залишок несплаченої суми завданих матеріальних збитків становить розмір франшизи в сумі 1000 грн., оскільки відповідно до абз.2 п.12.1 ст.12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи розрахованої за правилами цього підпункту та суму якої зобов`язаний сплатити страховик. Згідно з ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст.16 ЗУ Про страхування договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно з п.22.1 ст.22 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховим випадком відповідно до цього Закону є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з ст.9 Закону України "Про страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до ст.12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", - розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується. З вказаного вбачається, що страховик відшкодовує оцінену шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки життю, здоров`ю, майну третьої особи у межах ліміту відповідальності страховика. При цьому, втрата товарної вартості майна і франшиза відшкодовуються не страховиком, а особою, яка завдала шкоду потерпілому. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальних збитків у розмірі 18482,02грн. та франшизи у розмірі 1000 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до квитанцій та медичної виписки [PERSON] звертався за медичною допомогою після ДТП у зв`язку із погіршенням стану здоров`я (а.с. 41-46), останнім було витрачено 1180 грн. на обстеження та лікування. Водночас, у ст. 23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності" визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Такі витрати включаються до суми страхового відшкодування, а тому передбачених законом для стягнення таких витрат на лікування з відповідача, відповідальність якого застрахована, немає, у звязку з чим у цій частині позову слід відмовити. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 15 600 грн. суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ч.2 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з пошкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших, негативних наслідків. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Визначаючи розмір заподіяної позивачу моральної шкоди, суд враховує те, що ДТП, внаслідок якого майно позивача - автомобіль Nіssan X-Trail д.н.з. [NUMBER] , був пошкоджений, сталось з вини відповідача, враховує характер моральних і майнових втрат та їх тривалість, оскільки позивач втратив засіб пересування і зазнав матеріальних збитків, у звязку з чим змінився звичний уклад його життя, він зазнав вимушених змін і був позбавлений можливості користуватися своїм майном, доклав зусилля для відновлення попереднього стану, зазнав негативних емоцій та стресу, які знаходяться в причинному звязку з подією ДТП та протиправними діями відповідача. Підсумовуючи все вищенаведене, виходячи з засад розумності, справедливості та обєктивності суд вважає, що на користь позивача слід стягнути з відповідача 10 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідача 1681,60 грн. судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову, а.с. 1. На підставі ст.ст. 22, 23, 1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та

Outcome: partial