Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивач просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 2\~000,00 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що з 15.05.2010 року з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням суду від 15.01.2018 року. У період шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із нею і перебуває на її повному утриманні, потребує значних витрат на придбання одягу, взуття, продуктів харчування, оплати вартості додаткових занять, придбання ліків у зв`язку із захворюваннями дихальних шляхів. Відповідач участі у вихованні дочки фактично не приймає, матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює на постійній основі без офіційного оформлення, інших утриманців не має, має у володінні транспортний засіб. Провадження в справі відкрито ухвалою від 16.10.2019 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку із поверненням поштового відправлення з ухвалою суду від 16.10.2019 року та примірника матеріалів позову без вручення відповідачу за закінченням строку зберігання, розгляд позову ухвалою суду від 04.12.2019 року постановлено проводити в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач в межах встановленого судом строку від дня отримання матеріалів позову подав відзив на позовну заяву. У ньому заперечив твердження позивача щодо невиконання ним батьківського обов`язку по утриманню дочки, оскільки дитину забирав на канікули і повністю забезпечував, також надавав готівкові кошти на її утримання. Витрати на лікування дитини не є аліментами, а відноситься до додаткових витрат. Оскільки позивач звернулась до суду із цим позовом, то проти сплати аліментів не заперечує, однак з огляду на розмір його заробітної плати (4\~172,20 гривень), відсутність іншого доходу, спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1200,00 гривень. Також заперечив наявність у нього у власності транспортного засобу. Відповіді на відзив позивач не подала. В судове засідання сторони не з`явились, про причини неявки не сповістили. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно із виданою відділом ЦНАП виконкому Любомльської міської ради довідкою від 26.12.2018 року дочка сторін проживає разом із матір`ю, позивачем [PERSON] , по [ADDRESS] . Відповідно до довідки Любомльського НВК "Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів гімназія" імені Наталії Ужвій від 26.12.2018 року малолітня [PERSON] навчається у 2-му класі цього навчально-виховного закладу. Із виписки з медичної картки від 26.12.2018 року вбачається, що дочка сторін перебуває під "Д" наглядом з приводу частих простудних захворювань, є часто хворобливою дитиною, у зв`язку із чим перебувала на амбулаторному та стаціонарному лікуваннях. Їй рекомендоване санаторно-курортне лікування. Відповідач проживає разом із своїми батьками по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ОСББ від 26.12.2019 року. Вказаний у відзиві розмір заробітної плати відповідача на рівні 4\~172,20 гривень підтверджується випискою ПФУ від 28.12.2019 року форми ОК-5. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із частинами 1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України встановлено перелік обставин, які враховуються при визначенні розміру аліментів, та водночас визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на дату розгляду справи дочці сторін [PERSON] виповнилось 10 років. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року становить 2\~218 гривень, з 1 липня 2\~318 гривень, з 1 грудня 2\~395 гривень. Отже мінімальний гарантований розмір аліментів на дочку сторін на даний час становить 1\~109 гривень. На підставі досліджених доказів у відповідності до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує потреби дитини згідно її віку, стан здоров`я, відвідування шкільного закладу та матеріальне становище сторін. Також суд зважує на те, що дочка сторін проживає разом із матір`ю, а відтак основний тягар по її утриманню, що включає в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежать саме на позивачу. Адже утримання дітей не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у моральному, так і в матеріальному аспекті. Доказів на підтвердження розміру витрат на лікування дитини позивач не надала, однак суд враховує стан здоров`я дитини, оскільки медичною документацією підтверджено наявність у нею захворювання, що очевидно свідчить про наявність певних витрат на її лікування. В разі суттєвих витрат у зв`язку із хворобою дитини позивач не позбавлена права на їх стягнення в порядку ст.185 СК України. Виходячи із вище наведених норм законодавства, встановлених фактичних обставин справи та принципу рівності батьківського обов`язку по утриманню дітей, суд вважає необхідним стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1 500,00 гривень. Цей розмір аліментів на переконання суду є достатньо вищим від встановленого мінімуму, на певному рівні забезпечить гармонійний розвиток дитини, виконання відповідачем гарантованого державою батьківського обов`язку і відповідає закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадами справедливості, добросовісності та розумності. Визначений же позивачем розмір аліментів на рівні 2\~000,00 гривень суд вважає дещо завищеним, оскільки не має достатнього обґрунтування та підтвердження належними і допустимими доказами необхідності стягнення у такому розмірі. Посилання відповідача у відзиві на отримуваний розмір заробітної плати не звільняє його від батьківського обов`язку на належному рівні утримувати дитину. Зазначена обставина не може бути беззаперечною та єдиною підставою для стягнення аліментів фактично у мінімальному гарантованому розмірі в той час як відповідач є особою молодого віку (має 30 років), із належним станом здоров`я та інших утриманців не має. Зазначена сукупність обставин свідчить про спроможність відповідача заробляти кошти і тим самим забезпечувати утримання своєю дитини в достатньому для її гармонійного розвитку рівні. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів по своїй суті є обґрунтованими і підставними, проте в частині їх розміру підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються від дня пред`явлення позову. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір по справі слід покласти на відповідача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 75 % таких вимог.

Outcome: partial