Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-13 00:00:00

У позовній заяві позивач просить ухвалити рішення про зміну способу стягнення аліментів з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей з твердої грошової суми в розмірі 500 гривень на 1/3 заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що за рішенням суду від 19.04.2016 року з відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 500,00 гривень на кожну дитину. З часу присудження цих аліментів діти підросли, ходять в школу, відповідно збільшились й витрати на їх утримання (придбання одягу, взуття, шкільного приладдя, оплати додаткових занять). Матеріальний стан відповідача покращився, оскільки він виїздить на роботу за кордон (Республіку Польща), а тому має регулярний дохід. З огляду на солідарний обов`язок батьків по утриманню дітей, а також невідповідність стягуваного розміру аліментів законодавчо встановленому мінімуму, вважає, що визначений на рівні 1/3 заробітку (доходу) відповідача розмір аліментів буде відповідати інтересам дітей та забезпечить їм необхідний рівень для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Провадження в справі відкрито ухвалою від 18.03.2020 року, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку із поверненням поштового відправлення з ухвалою суду від 18.03.2020 року та примірника матеріалів позову без вручення відповідачу розгляд позову ухвалою суду від 27.04.2020 року постановлено проводити в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явились. Відповідач двічі належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, у тому числі шляхом розміщення на сайті суду судового оголошення про виклик до суду, проте в судове засідання не з`явився, відзиву на позов та інших клопотань щодо процедури розгляду справи не подав. За таких обставин суд провів розгляд позову в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 21.01.2016 року позивач змінила прізвище із " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Рішенням Любомльського районного суду від 19.04.2016 року з відповідача на користь позивача присуджені аліменти на утримання їх двох дітей в розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 18.03.2016 року. Згідно із виданою виконкомом Зачернецької сільської ради Любомльського району довідкою від 20.01.2020 року діти сторін проживають із матір`ю, позивачем [PERSON] , по [ADDRESS] . 28.01.2020 року позивач здійснила оплату за навчання дочки [PERSON] в розмірі 280,00 гривень, що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера № 57. За інформацією ДПС України від 23.03.2020 року відповідач 06.04.2019 року виїхав за межі України. Інформація про його повернення на територію України відсутня. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема в ст.180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом цієї норми умовою збільшення або зменшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та до-статнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Син сторін [PERSON] на даний час досяг 11 років, дочка [PERSON] - 7 років. На момент присудження аліментів відповідно до рішення суду від 19.04.2016 року їм було по 7 та 3 роки, відповідно. Згідно із Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року становить 2 218 гривень, з 1 липня - 2 318 гривень, з 1 грудня - 2 395 гривень. З наведеного слідує, що відповідач сплачує аліменти у значно меншому розмірі, ніж гарантований чинним законодавством, оскільки мінімальний розмір аліментів на утримання однієї дитини віком від 6 до 18 років станом на дату розгляду справи становить 1159 гривень. Визначений судовим рішенням розмір аліментів на рівні 500 гривень на кожну дитину на даний час є незначним і це є очевидним з огляду на їх купівельну спроможність, що в свою чергу свідчить про погіршення майнового стану позивача, оскільки саме на неї покладається основний тягар по утриманню дітей, що порушує баланс рівності виконання кожним із батьків обов`язку, передбаченого ст.180 СК України. Крім цього, з моменту присудження аліментів діти сторін підросли і в силу свого віку природно потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що призводить до порушення прав дітей на належне матеріальне забезпечення. Позивач зазначає про наявність у відповідача регулярного доходу від заробітків за кордоном. До такого висновку суд приходить і з огляду на встановлене по справі досить тривале перебування відповідача за кордоном. Тому з урахуванням положень ч.3 ст.181 СК України, згідно якої саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі, суд вбачає підстави для зміни способу стягнення аліментів у даній справі з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) і в тому розмірі, який запропонований позивачем. Такий розмір аліментів на рівні 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача, на думку суду, на достатньому рівні забезпечить виконання ним батьківського обов`язку, а також відповідатиме закріпленим у ч.9 ст.7 СК України засадам справедливості, добросовісності, розумності. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, а відтак і не довів наявності у нього обставин неспроможності сплачувати аліменти на утримання дітей у заявленому позивачем способі і розмірі. Як батько дітей він має їх утримувати до досягнення повноліття і це його законодавчо визначений обов`язок. Таким чином, заявлені позивачем вимоги по їх суті належним чином обґрунтовані, підтверджені дослідженими доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved