Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним правочину - продажу транспортного засобу "Citroen Jumpy" 2003 року випуску, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], д.н.з. [NUMBER] на користь [PERSON] на підставі довідки-рахунка ПП ТзОВ "Ві-Гас" серії ААВ №? 169572 від 31.07.2013 р. Позовні вимоги мотивували тим, що в провадженні Городенківського районного суду перебувала інша цивільна справа за їх позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, в ході розгляду якої, в судовому засіданні Городенківського районного суду 16.10.2013 року, їм стало відомо про те, що транспортний засіб марки «Citroen Jumpy» 2003 року випуску д.н.з. [NUMBER], який належав [PERSON] на праві приватної власності, та на який накладено арешт згідно Ухвали Городенківського районного суду від 05 серпня 2013 року, - знятий з реєстрації 31.07.2013 року. На адвокатські запити представника позивачів була отримана інформація Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Коломия, Коломийського, Снятинського та Городенківського районів при УДАІ УМВС в Івано-Франківській області (м. Коломия) про те, що згідно бази даних автоматизованого обліку зареєстрованого автомототранспорту Державтоінспекції області АІПС та НАІС - транспортний засіб марки «Citroen Jumpy» 2003 року випуску д.н.з. [NUMBER], який знаходився у власності [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS] 31.07.2013 р. знятий з обліку для реалізації; і цього ж числа на підставі довідки-рахунка ПП ТзОВ "Ві-Гас" серії ААВ №? 169572 від 31.07.2013 р. зареєстрований за [PERSON], [INFO], жителем [ADDRESS]. При реєстрації автомобілю присвоєно державний номерний знак [NUMBER]. Позивачі вважають, що [PERSON] не мав права відчужувати вищевказаний автомобіль, так як щодо нього застосовані засоби забезпечення позову, а [PERSON] не є добросовісним набувачем даного автомобіля, так як він знав про вчинення сином - [PERSON] 18.02.2013 р. ДТП, в результаті якої завдано матеріальні та моральні збитки джерелом підвищеної небезпеки позивачам, також [PERSON] безпосередньо разом із сином приймав участь у всіх переговорах з позивачами про добровільне примирення, брав участь в судових засіданнях, ознайомлений з усіма обставинами даної справи та позовними вимогами. Також, як стверджують позивачі, відповідачі вчинили правочин (продаж) через комісійний магазин, який не спрямований на настання правових наслідків, (продати і одержати гроші за проданий товар та передати товар покупцю), а спрямований лише на штучну заміну власника вищевказаного автомобіля в ситуації, коли автомобіль не вибув з володіння [PERSON], та як він керує та користується даним автомобілем в даний час. Позивачі вважають правочин по відчуженню автомобіля нікчемним, складеним про людське око, без настання правових наслідків, для приховування дійсних обставин справи. Покликаючись на ст.ст. 203,215,216 Цивільного кодексу України, позивачі вказують, що до цього правочину мають бути застосовані наслідки недійсного правочину. Одночасно позов містить посилання на те, що з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, та з заявою про забезпечення позову позивачі звернулись в суд 16.07.2013 р., після усунення 26.07.2013 р. недоліків позовної заяви провадження в згаданій справі було відкрите 05.08.2013 р. і цього ж дня було накладено арешт на рухоме й нерухоме майно [PERSON], в т.ч. автомобіль марки «Citroen Jumpy» 2003 року випуску д.н.з. [NUMBER], який належав [PERSON] на праві приватної власності. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в ньому, просять позов задовольнити. Представник позивачів позов підтримав, одночасно пояснив суду, що укладення правочину продажу автомобіля між відповідачами проведене з метою приховування майна та унеможливлення виконання рішення суду, оскільки іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, [PERSON] не має, не працює, заробітну плату не отримує. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, просить у відмовити в його задоволенні, оскільки правочин був укладений на законних підставах. Суду пояснила, що ДТП з вини відповідача [PERSON], під час якого був пошкоджений автомобіль, яким керував позивач [PERSON], сталась 18.02.2013 р. В березні 2013 р. [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності. Належний йому автомобіль «Citroen Jumpy» 2003 року випуску д.н.з. [NUMBER] [PERSON] реалізував 31.07.2013 р. своєму батькові [PERSON], в той час відповідачам не було відомо про заявлений [PERSON] позов до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої ДТП. Про нього [PERSON] дізнався 08.08.2013 р., отримавши з суду документи по позову [PERSON]. На час реалізації автомашини арешт на неї накладений не був. Представник відповідачів вважає, що зміст правочину продажу автомобіля відповідає загальним вимогам, що визначені ст. 203 ЦК України. Державна реєстрація автомобіля на власника [PERSON] проведена відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388. Спосіб відчуження автомобіля є дозволеним, транспортний засіб вибув з власності [PERSON] і перейшов у власність [PERSON]. Останній є добросовісним набувачем. Правові підстави для визнання правочину недійсним, визначені ст. 215 ЦК України, - відсутні. Заява про недійсність правочину може бути подана особою, права та інтереси якої порушено, однак права та інтереси позивачів порушені не були. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ст. 60 ЦПК України обов'язки доказування і подання доказів покладені на сторони, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Ч.3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч.1 ст.208 згаданого кодексу судові рішення викладаються у двох формах: ухвали, рішення. Ухвалою Городенківського районного суду від 05.08.2013 р. по справі № 342/1137/13-ц частково задоволена заява позивачів [PERSON], [PERSON] про забезпечення позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою джерелом підвищеної небезпеки: накладено арешт на нерухоме майно [PERSON], [INFO], ПІН [NUMBER], що знаходиться за адресою - [ADDRESS] та на рухоме майно - автомобіль марки "Citroen Jumpy" 2003 року випуску, д.н.з. [NUMBER], на суму позову 88701,38 грн. В мотивувальній частині ухвали від 05.08.2013 р. зазначено, що про те, що вказаний автомобіль зареєстрований за [PERSON] свідчить відповідь № 893 від 29.06.2013 р. відділення РЕР по обслуговуванню м. Коломиї, Коломийського, Городенківського та Снятинського районів при УМВС в Івано-Франківській області на запит адвоката [PERSON] З повідомлення № 1215 від 23.10.2013 р. Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Коломиї, Коломийського, Городенківського та Снятинського районів при УДАІ УМВС в Івано-Франківській області адвокату [PERSON] на його запит встановлено, що згідно бази даних автоматизованого обліку зареєстрованого автомототранспорту Державтоінспекції області АІПС «Автомобіль» та НАІС - транспортний засіб марки «Citroen Jumpy», 2003 року випуску номерний знак [NUMBER] знаходився у власності [PERSON], [INFO], жителя [ADDRESS]. Даний автомобіль 31.07.2013 р. знятий з обліку для реалізації. Повідомленням № 1221 від 26.10.2013 р. Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Коломиї, Коломийського, Городенківського та Снятинського районів при УДАІ УМВС в Івано-Франківській області адвокату [PERSON] на його запит від 25.10.2013 р. стверджено, що згідно бази даних автоматизованого обліку зареєстрованого автомототранспорту Державтоінспекції області АІПС «Автомобіль» та НАІС - автомобіль засіб марки «Citroen Jumpy», 2003 року випуску, кузов № [NUMBER], зареєстрований 31.07.2013 р. на підставі довідки-рахунка серії ААВ №? 169572 від 31.07.2013 р. ПП ТзОВ "Ві-Гас" за [PERSON], [INFO], жит. [ADDRESS]. При реєстрації автомобілю присвоєно державний номерний знак [NUMBER]. Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388, визначено, що державна реєстрація транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції, порядок ведення Єдиного державного реєстру Державтоінспекції та надання інформації з нього затверджується МВС. Відповідно до п. 8 Порядку, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, засвідчена підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою, - є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. З Довідки-рахунку серії ААВ №? 169572 виданої ПП ТзОВ «ВІ-ГАС» 31 липня 2013 р. [PERSON] видно, що йому продано і видано автомобіль легк. пасажир-В марки «Citroen Jumpy», двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. З наведеного слідує, що на час зняття [PERSON] автомобіля «Citroen Jumpy», 2003 року випуску, кузов № [NUMBER] з реєстрації з метою продажу, придбання [PERSON] цього автомобіля на підставі документа, що підтверджує правомірність його придбання, реєстрації автомобіля за ним, як власником, арешт на вказаний автомобіль не накладався. Згідно зі ст. 627 ЦК України - відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Стаття 215 ЦК України розмежовує види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом, та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом. Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Відповідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Вважаючи правочин по відчуженню автомобіля нікчемним, складеним про людське око, без настання правових наслідків, для приховування дійсних обставин справи, позивачами при зверненні до суду, під час судового розгляду справи не обґрунтовано, та не подано належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог про вчинення відповідачами правочину продажу автомобіля «Citroen Jumpy» без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися правочином. Позивачі не покликались на статтю 234 ЦК України, якою визначені правові наслідки правочину, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Позивачі не довели, що на час укладення правочину відбулося порушення їх прав та охоронюваних законом інтересів відповідачами по справі. Представник позивачів, звертаючи увагу суду на те, що оспорюваний правочин відповідачі вчинили з метою ухилення від виконання рішення суду, не надав суду доказів про те, що судове рішення по спору за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП, набрало законної сили і що судове рішення звернено до виконання. За таких обставин суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. На підставі наведеного ст. ст. 3, 6, 12, 203,204, 215, 216, 627, 658 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed