Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Сільськогосподарської виробничої фірми "Агротон" про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником земельної ділянки для сільськогосподарського призначення площею 6,6573 га, що розташована на території Олександропільської сільської ради, згідно державного акту ЛГ № 2023756 на право приватної власності на землю, виданого Білокуракинською райдержадміністрацією 5 серпня 2004 року. Протягом останніх років його земельна ділянка знаходилась у користуванні «Сільськогосподарської виробничої фірма «АГРОТОН», договір оренди з яким він не укладав. Після розірвання шлюбу він переїхав до іншої місцевості та вирішив самостійно обробляти свою земельну ділянку. Оскільки в нього не було копії договору оренди, він звернувся до відповідача з вимогою надати її. Отримавши копію договору оренди від відповідача, він виявив, що в договорі оренди його земельної ділянки, складеному 19 травня 2008 року та зареєстрованому Білокуракинським районним реєстратором 15 червня 2009 року за №2098100/040941500429, та акті про передання земельної ділянки в натурі від 19 травня 2009 року, стоїть не його підпис. Строк дії даного договору 10 років і підписаний його колишньою дружиною - [PERSON], яка працювала замлевпорядником в Олександропільській сільській раді. 14 квітня 2016 року він звернувся до СВФ «Агротон» з заявою про розірвання вищевказаного договору, проте йому було відмовлено в розірвання договору оренди земельної ділянки. Окрім того, зазначений договір не містить істотних умов договору, а саме: інформації про об'єкт оренди (місце розташування, кадастровий номер та розмір земельної ділянки), не зазначено способів внесення орендної плати (при грошовій виплаті, перелік та кількість або частку продукції, місце, порядок, строки поставки продукції (при відробітковій виплаті)), не зазначено умов використання земельної ділянки, не визначено сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження чи знищення об'єкта оренди чи його частини. Відсутності в договорі хоча б однієї з істотних умов тягне за собою визнання договору недійсним, у зв'язку з чим позивач просить визнати недійсними договір оренди землі та скасувати його державну реєстрацію. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснивши, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, яка на підставі договору оренди перебувала в користуванні ПАТ «СВФ «АГРОТОН», проте строк договору на даний час мав закінчитися. Після розірвання шлюбу з [PERSON] вони стали проживати окремо та він вирішив самостійно обробляти свою землю. Звернувшись до відповідача з заявою про розірвання договору оренди, він отримав відмову, оскільки договір оренди його земельної ділянки спливає 2018 року. Він наполягає на тому, що не укладав даного договору та не підписував його, а підпис у договорі оренди від його імені поставила його колишня дружина. А тому він бажає повернути свою землю собі, оскільки вважає, що у користуванні відповідача вона знаходиться без належної правової підстави. Орендну плату за нього отримує його колишня дружина, ніякої довіреності на неї він не оформлював. Останній рік орендна плата прийшла йому на його банківську картку, банківські реквізити відповідачу він не повідомляв, вважає, що це зробила його донька. Проводити почеркознавчу експертизу він не бажає, оскільки не хоче, що його колишня дружина постраждала. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надав аналогічні пояснення та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та визнати зазначений договір недійсними та скасувати його державну реєстрацію. Вважає, що у суду є достатньо підстав для визнання договору недійсним без проведення почеркознавчої експертизи, оскільки позивач не бажає її проводити, оскільки не хоче, щоб у його колишньої дружини були проблеми. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнала та суду пояснила, що договір оренди землі був укладений 19.05.2008 року, він повністю відповідає вимогам Закону України „Про оренду землі та вже на протязі 8 років виконується обома сторонами. Всі істотні умови містяться в оспорюваному договорі. Орендну плату за позивача отримує інша людина за довіреністю, за останній рік орендна плата йому була перерахована на банківську картку. Вважає, що підстав для визнання договору недійсним немає, у зв'язку з чим просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що договори в трьох екземплярах були здані до відділу, після перевірки були зареєстровані. Вирішення даного спору залишив на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідка [PERSON], вивчивши матеріали справи, дослідивши докази кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 6,6573 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 029758 від 05 серпня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010441500381, виданого Білокуракинською райдержадміністрацією, яка розташована на території Олександропільської сільської ради Білокуракинського району Луганської області (а.с.10). Згідно із договором оренди землі від 19 травня 2008 року, зареєстрованим 15 червня 2009 року № 209810/040941500429 Білокуракинським районним реєстраційним округом Луганської області, та актом прийому-сдачі земельної ділянки, земельна ділянка була передана в оренду відповідачу строком на 10 років (а.с.11-12, 14). Відповідно до вимог ст.ст. 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 13 Закону України „Про оренду землі договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір, укладений у письмовій формі, підписується сторонами договору. Позивач в судовому засіданні зазначив, що договір він не підписував, а підпис, який міститься на оскаржуваному договорі, йому не належить. Проте він пояснив, що не бажає заявляти клопотання про проведення експертизи почерку, оскільки знає, що цей підпис поставила його колишня дружина і він не бажає, щоб у неї були проблеми. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. Таким чином, враховуючи, що від проведення експертизи позивач відмовився, а отже, не довів той факт, що на оскаржуваному договорі оренди містяться підписи, які від його імені виконані іншими особами. Даний факт можливо довести тільки висновком почеркознавчої експертизи. Стаття 15 Закону України „Про оренду землі містить істотні умови договору оренди. Ч.2 ст. 15 зазначеного Закону передбачено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею ... є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Посилання позивача на відсутність деяких істотних умов договору (які містилися в ст. 15 Закону України "Про оренду землі" станом на момент укладення договору оренди земельної ділянки) не заслуговують уваги, оскільки: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) міститься в п. 1, 2 договору; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату п.9, 10, 11, 13, 14 (способи внесення орендної плати не є істотною умовою договору), умови збереження стану об'єкта оренди п.17.. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України та статті 3 Цивільного процесуального кодексу України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право. При цьому, посилаючись на відсутність істотних умов договору, позивачем не зазначено, які саме порушуються права орендодавця у зв'язку з відсутністю в договорі оренди істотних умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», не зазначено істотність цих умов, а також не зазначено, у чому саме полягає порушення законних прав позивача. В судовому засіданні позивач та його представник також не змогли пояснити, які саме законні права позивача порушені відсутністю, на їх думку, істотних умов в договорі оренди землі. Також в судовому засіданні було встановлено, що умови договору виконуються, позивач отримує орендну плату, про що свідчить довідка про виплату орендної плати (а.с.67). У зв'язку з тим, що термін зберігання первічної документації складає три роки, в судовому засіданні не встановлено, хто та яким чином отримував орендну плату з 2008 по 2012 роки. За 2013 рік орендну плату позивач отримав особисто, за 2014 та 2015 роки орендну плату отримано по довіреності [PERSON]. В судовому засіданні представником відповідача було надано копію довіреності від 24.11.2015 року, якою [PERSON] уповноважує [PERSON] отримувати орендну плату за здану ним в оренду земельну ділянку ПАТ "СВФ "Агротон" відділення "Україна" (а.с.77). Ознайомившись з наданою копією довіреності, позивач повідомив, що таку довіреність він не надавав. У зв'язку з чим в судовому засіданні була допитана в якості свідка [PERSON], яка працювала секретарем Олександропільської сільської ради, яка повідомила, що колишня дружина позивача [PERSON], яка на той момент працювала землевпорядником в сільській раді, попросила її виготовити таку довіреність. [PERSON] особисто в сільраду не звертався з цього питання і довіреність не підписував. Цю довіреність від його імені підписала [PERSON]. Свідок до журналу реєстрації довіреностей зазначену довіреність не вносила. Орендну плату за 2016 рік позивач отримав особисто шляхом перерахування на його особистий банківський рахунок. Позивач в судовому засіданні повідомив, що реквізити свої банківської карти відповідачу він не надавав, проте підтвердив, що орендна плата в грошовому виразі надійшла на його банківську картку, гроші він витратив на особисті потреби. Таким чином, доводи позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed