Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

14 квітня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ Лотуре Агро про розірвання договору оренди землі, в якому просить суд розірвати договір оренди землі, укладений 12.02.2007 року між [PERSON] та ТОВ Лотуре Агро, зареєстрований в Охтирському районному відділ ДП Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України 12.03.2008 року за № 040861501504. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON], згідно з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ - СМ № 003268 від 14.12.2001 року, виданим на підставі рішення 14-ї сесії 23-го скликання Куземинської сільської ради від 27.06.2001 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю № 1087, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,71 га, яка розташована на території Куземинської сільської ради Охтирського району. Вказану земельну ділянку згідно із договором оренди землі від 12.02.2007 року, зареєстрованим у Охтирському районному відділі ДП Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України 12.03.2009 року за № 040861501504, позивач передав в оренду відповідачу. Відповідач орендну плату за користування земельною ділянкою позивачу не сплатив за 2013 та поточні роки, у звязку з чим ТОВ Лотуре Агро порушило інтереси позивача, позбавляючи можливості своєчасно та в повному обсязі отримувати дохід від належної йому земельної частки, що є для нього важливим джерелом доходу, а також, товариство з 2014 року не проводить використання ділянки позивача за цільовим призначенням взагалі. Згідно з актом обстеження земельної ділянки позивача, виданого виконкомом Куземинської сільської ради, спірна земельна ділянка з осені 2013 року ТОВ Лотуре Агро за цільовим призначенням не використовується, товариство господарську діяльність на території сільської ради не здійснює, і доручило збір урожаю третій особі ТОВ Аграрна компанія Форвард, яка у подальшому повинна продати його і кошти від продажу передати ПАТ ЗЛАТОБАНК в рахунок погашення боргу, згідно договору від 01.07.2014 року. Також відповідач без згоди позивача, як орендодавця у порушення вимог ЗУ Про оренду землі та умов договору передав у користування земельну ділянку позивача у користування ТОВ Діамант Агро, що виходить за межі діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, що є додатковою підставою розірвання спірного договору оренди землі. ТОВ Лотуре Агро без згоди власників землі, у тому числі позивача, передало ПАТ Банк Камбіо на підставі договору застави від 03.09.2013 року право оренди земельних ділянок (майнові права) щодо всіх орендованих земельних ділянок. 18.04.2014 року між ПАТ Банк Комбіо та ТОВ Діамант Агро було укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором, відповідно до якого право вимоги за основними договорами та Договором застави переходить до ТОВ Діамант Агро. До того ж, 01.10.2013 року між Спільним українсько німецьким підприємством Магдон ТОВ Лотуре Агро та ПАТ Банк Камбіо було укладено договір про обробіток, відповідно до якого СУНП Магдон зобовязується на території сільськогосподарських угідь ТОВ Лотуре Агро виконувати сільськогосподарські роботи по посіву, обробці, вирощуванню та збиранню врожаю, а також зобовязаний здійснювати погашення заборгованості перед орендодавцями сум земельного податку та орендної плати. 24.03.2014 року СУНП Магдон, ТОВ Лотуре Агро та ПАТ Банк Комбіо укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого до ТОВ Діамант Агро перейшли всі права та обовязки щодо проведення обробітку та виплат за вищевказаним договором. Позивачка в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує, згодна на заочний розгляд справи. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в письмовій заяві просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надходило, справа розглядається в порядку заочного провадження. В судове засідання сторони не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені. В звязку з чим справа розглядається відповідно до ст. ст. 169, 197 ЦПК України у відсутність сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,71 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - СМ № 003268, виданого на підставі рішення 14-ї сесії 23-го скликання Куземинської сільської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1087. 12 лютого 2007 року між [PERSON] та ТОВ Лотуре - Агро було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,71 га строком на десять років, яка знаходиться на території Куземинської сільської ради Охтирського району Сумської області. Вказана земельна ділянка була передана орендарю 12.02.2007 року, а договір оренди зареєстрований у Охтирському районному відділі ДП Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України 12.03.2009 року за № 040861501504. Дані правовідносини випливають із договору оренди землі і регулюються договором оренди, Законом України Про оренду землі, Земельним кодексом України, ЦК України. Пунктами 15, 16 договору оренди землі передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення. Згідно п. 28 договору оренди землі, орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням, дотримуватись екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, своєчасного внесення орендної плати. Пунктом 31 договору оренди землі встановлено, обов'язок орендаря приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені Договором, виконувати встановлені щодо земельної ділянки обмеження в обсязі, передбаченому законом та цим договором, дотримуватися режиму природоохоронного використання земель. Пунктом 38 договору оренди передбачено підстави його розірвання, зокрема: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Пунктом 39 договору оренди обумовлена можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є невиконання умов договору та ухилення орендаря від виплати орендної плати. Відповідно до вимог ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ст. 13 ЗУ Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст. 15 Закону України Про оренду землі істотними умовами договору оренди землі є об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відповідно до вимог ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ Про оренду землі орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Згідно ст. 25 Закону України Про оренду землі, орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно ст. 410 ЦК України землекористувач зобов'язаний вносити плату за користування земельною ділянкою. Землекористувач зобов'язаний ефективно використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення, підвищувати її родючість, застосовувати природоохоронні технології виробництва, утримуватися від дій, які можуть призвести до погіршення екологічної ситуації. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі (стаття 25 Закону України Про оренду землі), а орендодавець, відповідно до частини першої статті 24 Закону № 161-XIV, має право вимагати від орендаря безпосереднього використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди та своєчасного внесення орендної плати. Залучення третіх осіб до обробітку землі та оплати орендної плати орендодавцю з припиненням орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки виходить за межі діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем. За змістом частини першої статті 32 Закону України Про оренду землі договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору. В матеріалах справи маються копія договору застави від 03.09.2013 року, згідно якого ТОВ Лотуре-Агро передає право оренди земельної ділянки ПАТ Банк Камбіо, копія договору від 01.10.2013 року між Спільним українсько-німецьким підприємством Магдон, ТОВ Лотуре-Агро та ПАТ Банк Камбіо про обробіток та копія договору про відступлення права вимоги від 24.03.2014 року, відповідно до якого до ТОВ Діамант-Агро перейшли всі права та обовязки щодо проведення обробітку та виплат за спірним договором оренди земельної ділянки, хоча сам позивач згоди на це не давав. Судом також встановлено, що земельна ділянка [PERSON] за цільовим призначенням ТОВ Лотуре Агро станом на 10.04.2015 року не використовується, земельна ділянка поросла бурянами, з осені 2013 року ТОВ Лотуре Агро свою господарську діяльність на території сільської ради не здійснює, припинило обробіток земельних часток (паїв), що підтверджується довідкою Куземинської сільської ради від 10.04.2015 року. Таким чином, орендар усунувся від виконання умов договору та статей 5, 8, 13, 21 і 25 Закону № 161-XIV щодо безпосереднього використання спірної земельної ділянки та внесення за неї орендної плати, що в силу статті 32 цього Закону є підставою для розірвання договору. Припинення орендарем використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди з передачею цієї функції іншій юридичній особі, без згоди орендодавця є істотним порушенням вимог статей 24, 25 Закону № 161-XIV, умов договору оренди та є підставою для його розірвання. Згідно з ч.2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу. При вирішенні даної справи суд керується правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постанові від 12 лютого 2014 року (у справі № 6-166 цс 13) предметом якої був спір про розірвання договору оренди землі і зробив правовий висновок, про те, що виходячи зі змісту статей 24 та 25 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-ХІV Про оренду землі (далі - Закон № 161-ХІV) припинення орендарем господарської діяльності з безпосереднього цільового використання орендованої земельної ділянки та передача третім особам функцій з її обробітку й оплати орендної плати орендодавцю, виходить за межі господарської діяльності, яку може здійснювати орендар без погодження з орендодавцем, та є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки за ст. 32 вказаного Закону. Тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки з даної підстави підлягають задоволенню. Щодо підстави розірвання договору оренди, передбаченої п. "д" (систематична несплата земельного податку або орендної плати) ч. 1 ст. 141 ЗК України, на яку посилається позивач як на підставу розірвання договору оренди, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України Про оренду землі істотною умовою договору оренди землі є , в тому числі, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вичерпний перелік підстав для припинення права користування земельною ділянкою, що не підлягає розширеному тлумаченню, визначений статтями 141, 143 Земельного кодексу України. Зокрема, п.п. г, ґ та д ст.141 ЗК України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою, пов'язані з порушенням землекористувачами норм земельного законодавства України. Згідно п.д ч.1 ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є - систематична несплата орендної плати. З аналізу вказаних норм закону слідує, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме факт систематичної несплати орендної плати. Систематична несплата передбачає несплату орендної плати більше одного разу. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 12 грудня 2012 р. у справі № 6-146цс12), згідно якої договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати, разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Згідно п.п. 9, 10 договору оренди орендна плата вноситься орендарем у розмірі 368,09 грн. за рік, що становить 1,5% від грошової оцінки, в т.ч., грошової, натуральної, відробіткової. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Пунктом 11 договору оренди встановлено, що орендна плата вноситься у такі строки: у грошовій формі один раз у рік до 20 числа першого за звітним роком місяця, натуральна до 20 числа останнього у звітному році місяця. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно довідки Куземинської сільської ради Охтирського району від 10.04.2015 року починаючи з 2013 року ТОВ Лотуре Агро орендну плату не виплачено. Відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами твердження позивача щодо невиплати йому орендної плати за 2013 та 2014 роки відповідно до умов Договору оренди землі від 2007 року. Таким чином, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт систематичної несплата, відповідачем орендної плати позивачу, що також є підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки. Частиною 2 ст. 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З огляду на викладене, суд вважає, що відповідачем порушуються істотні умови Договору оренди, що призвело до порушення прав позивача, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати, а саме 243, 60 грн.

Outcome: approved