Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту необліковану та обліковану електричну енергію. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] мешкаючи за адресою: [ADDRESS], є абонентом ДФ ДП "Регіональні електричні мережі ". При перевірці дотримання вимог Закону України "Про електроенергетику", у відповідача виявлені порушення Правил користування електричною енергією для населення, які полягалі у самовільному підключення після відключення, обминаючи прилад обліку, про що були складене акти № 26996 від 18 грудня 2010 р., розмір збитків, заподіяних енергопостачальнику, складає 2029 грн. 71 коп., № 30764 від 22 січня 2013 р., розмір збитків, заподіяних енергопостачальнику, складає 7912 грн. 07 коп. Крім того відповідач не сплачує обліковану електричну енергію в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 317 грн. 61 коп. Добровільно відшкодувати завдані збитки відповідач відмовляється, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за необліковану електроенергію в розмірі 9941 грн. 78 коп., заборгованість за обліковану електричну енергію у розмірі 317 грн. 61 коп., а також 229 грн. 40 коп. - витрати на сплату судового збору. Представник позивача за дорученням у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справ у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути цивільну справу на підставі наданих до суду доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином у відповідності з п. 3 ст. 76 ЦПК України, про що свідчать зворотні дані, які знаходяться в матеріалах справи, причина неявки суду невідома. Згідно зі ст. 224 ЦПК у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже зі згоди позивача, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач [PERSON] неодноразово викликався в судові засідання, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, заперечень на позов суду не надіслав. Отже, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст.11 ЦПК України, суд розглядає дану цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів. Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] (надалі - відповідач) мешкає та зареєстрований у [ADDRESS], постачання електричної енергії до якої здійснює Державне підприємство "Регіональні електричні мережі" (а.с.4). На вищевказану квартиру постачальником відкрито особовий рахунок [NUMBER]. (а.с.13). Позивач надає послуги з електропостачання згідно Закону України "Про житлово - комунальні послуги" та "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (надалі Правил), що регулюють відносини між суб'єктом господарювання , предметом діяльності якого є надання послуг єлектропостачання , і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати такі послуги. В ході судового розгляду справи встановлено, що договір на використання електричної енергії не був укладений, але відповідач від послуг електропостачання не відмовлявся та до теперішнього часу користується послугами електропостачання, внаслідок чого створилась заборгованість у сумі 317 грн. 61 коп. Відповідно до ст.ст.13,14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуги з електропостачання віднесено до комунальних. Стаття 11 ЦК України передбачає різні підстави виникнення цивільних прав і обов'язків. Крім договорів і інших угод відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права й обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту статті 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов'язана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якого споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Оскільки фактично відповідач на теперішній час отримує послуги по електропостачанню та не заперечує проти їх отримання, суд вважає що між позивачем та відповідачем фактично існують договірні відносини, які регулюються ст.ст. 633, 714 ЦК України. Отже саме відповідач є споживачем електричної енергії в розумінні ст. 1 Закону України "Про електроенергетику". Згідно зі ст. 526 ЦК України укладений договір є обов'язковим для належного виконання сторонами відповідно до його умов. Відповідно до п. 37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (надалі Правил) енергопостачальник має право перевіряти справність приладів обліку та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку, вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушенням, допущеними споживачем під час користування електричною енергією. Пунктами 48, 53 Правил передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, а також за пошкодження приладу обліку. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем Правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання (у випадках, передбачених пунктом 35 цих Правил), а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Судом встановлено, що 18 грудня 2010 року, 22 січня 2013 року представником позивача встановлено факт необлікового споживання споживачами електричної енергії, про що складені відповідні акти, які підписані трьома контролерами. Отже вказані акти складені відповідно до вимог чинного законодавства, а тому є дійсними. Порядок визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, визначається Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562 та зареєстрованої Міністерством юстиції України 04.07.2006 року за № 782/12656 (далі - Методика). Відповідно до п.2.1.Методики вказана Методика застосовується на підставі акта порушень, складеного з урахуванням вимог Правил. Як вбачається з розрахунків, наданих Державним підприємством "Регіональні електричні мережі", проведених на підставі акту № 26996 від 18 грудня 2010 р., розмір збитків, заподіяних енергопостачальнику, складає 2029 грн. 71 коп., № 30764 від 22 січня 2013 р., розмір збитків, заподіяних енергопостачальнику, складає 7912 грн. 07 коп. Таким чином, як беззаперечно встановлено в ході судового розгляду справи, та підтверджується вищенаведеними та оціненими судом доказами, між позивачем та відповідачем дійсно виникли договірні правовідносини з користування електроенергією. Відповідачем було порушено Правила, та умови Договору на користування електроенергією, в зв'язку з чим з нього на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за необліковану електричну енергію в розмірі 9941 грн. 07 коп. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за обліковану електроенергію, суд виходить з наступного. Згідно з абз. 5 п. 42 Правил споживачі зобов'язані своєчасно оплачувати спожиту електричну енергіюю У відповідності до розрахунку відповідач має заборгованість перед позивачем за обліковану спожиту електроенергію станом на 05 грудня 2013 року у розмірі 317 грн. 61 коп. Вказану суму збитків відповідач добровільно відшкодувати енергопостачальнику в особі позивача по цій справі відмовляється. У відповідності зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З наведених підстав суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту обліковану електричну енергію в розмірі 317 грн. 61 коп. Враховуючи вищезазначене, суд оцінюючи зібрані по справі докази, в результаті всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, приходить до висновку, що маються всі підстави для задоволення позову в повному обсязі, в зв'язку з чим з відповідача на користь ДП "Регіональні електричні мережі" в особі ДФ ДП "Регіональні електричні мережі" необхідно стягнути заборгованість за необліковану елекричну енергію у розмірі 9941 грн. 78 коп., за обліковану електричну енергію в розмірі 317 грн. 61 коп. Згідно зі ст.ст. 79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп.

Outcome: approved