Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

ПАТ КБ "Приватбанк" 23.04.2015 р. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. В позові зазначає, що відповідно до укладеного договору № ZPS0AА00000034 від 06.04.2007 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 14953,75 долари США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,28% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 06.04.2010 р. На виконання умов вказаного договору, банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 14953,75 долари США. В порушення вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, відповідач зобов»язання за вказаним договором не виконав, через що станом на 10.04.2015 р. має заборгованість в сумі 2113,32 долари США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 556,94 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 489,26 доларів США; пеня - 1067,12 доларів США. В забезпечення виконання за кредитним договором, ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 06.04.2007 р. уклали договір застави рухомого майна, згідно з яким [PERSON] надав в заставу автомобіль AUDI, модель A6, рік випуску 1998, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу. Позивач, посилаючись на ст..ст.16, 526, 590, 1050, 1054 ЦК України, ст..ст.19, 20 Закону України «Про заставу», ст..ст.25, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», за позовом просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPS0AА00000034 від 06.04.2007 р. в сумі 2113,32 долари США вилучити у відповідача та передати в заклад ПАТ КБ «Приватбанк» предмет застави - автомобіль AUDI, модель A6, рік випуску 1998, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON] та комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля; звернути стягнення на предмет застави - автомобіль AUDI, модель A6, рік випуску 1998, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» (м.Дніпропетровськ, вул..Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з наданням повноважень на отримання дублікату свідоцтва про реєстрацію т/з замість втраченого, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України по свідоцтву про реєстрацію т/з або його дублікату для подальшої реалізації, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ; стягнути судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини не явки суду не повідомив, заперечень не надав. У відповідності до ст..224 ЦПК України, суд ухвали постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.04.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № ZPS0AА00000034 на підставі якого банк зобов»язався надати позичальнику кредит на строк з 06.04.2007 р. по 06.04.2010 р. включно у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 14953,75 долари США на наступні цілі: надання споживчого кредиту під заставу власного майна у сумі 12454,75 доларів США, а також у розмірі 2499 доларів США на сплату страхових платежів та ін. (п.7.1). Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 446,01 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, по відсоткам, винагороди. Відповідальність сторін за порушення умов кредитного договору передбачена розділом 4 кредитно договору. В забезпечення виконання за кредитним договором, ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 06.04.2007 р. уклали договір застави рухомого майна, згідно з яким [PERSON] надав в заставу автомобіль AUDI, модель A6, рік випуску 1998, тип ТЗ: легковий седан, № кузова/шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу. Вищевикладене підтверджене наданими письмовими доказами - розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 10.04.2015 р., кредитним договором № ZPS0AА00000034 від 06.04.2007 р., договором застави рухомого майна від 06.04.2007 р. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Згідно ч.1 ст. 526 та 525 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509,525, 526,1054 ЦК України [PERSON] свої зобов'язання виконав частково. З наданого ПАТ КБ "Приватбанк" розрахунку вбачається, що станом на 10.04.2015 р. [PERSON] має заборгованість в сумі 2113,32 долари США, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом - 556,94 доларів США; заборгованість по процентам за користування кредитом - 489,26 доларів США; пеня - 1067,12 доларів США. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Одним з видів забезпечення виконання зобов'язання, відповідно до ст. 546 ЦК України, є застава. Саме з таким видом забезпечення виконання зобов'язання - кредитного договору, визначилися сторони. Згідно ст. 13 Закону України "Про заставу" від 2 жовтня 1992 року (з подальшими змінами та доповненнями за станом на день виникнення правовідносин) (надалі - Закон), договір застави повинен бути укладений у письмовій формі. Заставодержатель, відповідно до ст. 20 вищевказаного Закону, набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Вказані норми Закону не суперечать вимогам параграфу 6 Глави 49 ЦК України. Виходячи з наданих документів, договір застави, укладений між сторонами, відповідає вимогам діючого законодавства. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї договору кредиту та розрахунку заборгованості, позивач визначив загальний розмір заборгованості та його складові. Згідно із ст. 589, ч.ч.1,2 ст.590, ч.1 ст. 591 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити у повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк ( термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Як встановлено, відповідач зобов'язання за кредитним договором виконував неналежним чином, а тому за вказаних обставин, у позивача виникло права вимоги звернення стягнення на предмет застави. Згідно договору застави, укладеного між сторонами у справі, звернення стягнення на предмет застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету від імені заставодавця (п.24). Згідно із ст. ст. 25 , 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішення суду зазначається спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Таким чином, вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави шляхом укладення договору купівлі-продажу будь - яким способом з іншою особою-покупцем є обґрунтованими і відповідають матеріальному закону. У відповідності до ст..88 ЦПК України стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягають судові витрати.

Outcome: approved