Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

ПАТ Банк "ТРАСТ" звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 28355,84 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між ПАТ Банк "ТРАСТ" та [PERSON] - було укладено договір від 02 жовтня 2013 року. Відповідно до умов даного кредитного договору, позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 22753.00 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 16,99% річник та 1,47 % комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. [PERSON] не виконав свої зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором і тому, станом на 01 липня 2014 року має заборгованість 28335,84 грн., а саме: - заборгованість за кредитом - 22081,04 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом- 2065,87 грн.; - комісія за обслуговування кредиту - 2341,29 грн.; - пеня за прострочення платежів - 1867,64 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Надав заяву про слухання справи в його відсутність в порядку заочного провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить стягнути з відповідача заборгованість та витрати, понесені при розгляді даної справи в суді. Відповідач в судове засідання не з'являється. Причина неявки суду не відома, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач не з'являється в судове засідання та не надав повідомлення про причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно договору від 02 жовтня 2013 року [PERSON] від позивача в справі отримав кредит у розмірі 22753,00 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 16,99% річник та 1,47 % комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кредит було отримано відповідачем того ж дня, що підтверджується меморіальним ордером № Loan-43259 від 02 жовтня 2013 року та розпискою про отримання платіжної картки у непошкодженому стані та запечатаний конверт з ПІН-кодом. ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.2.2.Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, які є невід'ємною частиною кредитного договору, відповідач, який є позичальником, зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені графіку платежів. Однак за весь час дії кредитного договору, [PERSON] було внесено кошти в розмірі 1989,94 грн. Згідно п.8.6 та п. 8.10. Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, позивач набуває право вимагати, в тому числі і в судовому порядку, від відповідача дострокового повернення кредиту, а відповідач зобов'язується на вимогу позивача достроково повернути кредит в повному обсязі та сплатити нараховані відсотки за користування кредитом, нараховану суму неустойки та інші платежі та нарахування за цим кредитним договором (при їх наявності), що підлягають сплаті відповідачем на користь позивача. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконував і тому /відповідно до розрахунку заборгованості/ заборгованість за кредитом станом на 01 липня складає 28,355,84 грн. Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексі інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.Суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження. На підставі викладеного,

Outcome: approved