Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Зарічненського районного суду Рівненської області з заявою про встановлення фактів родинних відносин та прийняття спадщини, заінтересована особа Зарічненська районна державна нотаріальна контора. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що після смерті його матері [PERSON] , [INFO] , відкрилася спадщина на земельну ділянку. Вказує, що належить до кола спадкоємців першої черги згідно ст. 529 ЦК УРСР, який діяв на дату смерті його матері. Прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки спадкодавець, попри реєстрацію за іншою адресою, фактично проживала разом з ним упродовж тривалого часу до дати смерті. У свідоцтві про народження заявника, виданого російською мовою, внаслідок різниці у перекладі виникли розбіжності, що спричинили необхідність встановлення факту родинних відносин як сина та матері. Покликаючись на долучені до матеріалів справи докази, а також на покази свідків, яких [PERSON] просив викликати у судове засідання, останній просив задовольнити його вимоги та встановити факти. Заявник у судове засідання з`явився заяву підтримав із зазначених у ній підстав та просив її задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилась про дату та час розгляду справи у суді повідомлена належним чином, що за змістом ч. 1 ст. 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без її участі. Суд, заслухавши заявника, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини та дійшов наступного висновку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Матеріалами справи встановлено, що за даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28 червня 2000 року (а. с. 12) [PERSON] померла [INFO] . а [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 23 жовтня 2005 року (а. с. 11). За даними паспорта серії [NUMBER] , (а. с. 13-14) [PERSON] народився [INFO] . Згідно свідоцтва про народження старого зразка серії [NUMBER] від 14 лютого 1958 року (а. с. 10) (записи у якому вчинені російською мовою) " [PERSON] " (російською мовою), народився [INFO] та його батьком зазначений " [PERSON] " російською мовою, а матір`ю " [PERSON] " - російською мовою. Довідкою Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 668 від 20 травня 2020 року (а. с. 8), доводиться, що мати заявника [PERSON] , яка померла [INFO] , упродовж тривалого часу і безпосередньо на момент смерті проживала спільно з ним, а була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Довідкою Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 669 від 20 травня 2020 року (а. с. 7), доводиться, що [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований за адресою [ADDRESS] один. Із довідки Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області № 670 від 20 травня 2020 року (а. с. 6), вбачається, що [PERSON] після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . фактично прийняв спадщину та взяв на зберігання усі речі домашнього вжитку. З наданих заявником та проаналізованих судом долучених до заяви документів, вбачається, що ім`я матері заявника у свідоцтві про народження заявника вказано як " [PERSON] " (російською мовою), тоді як у свідоцтві про її смерть - " [PERSON] ", як і у державному акті на право власності на земельну ділянку серії Яб № 607822 від 17 березня 2006 року (а. с. 9). Свідки [PERSON] та [PERSON] - сусіди заявника у судовому засіданні показали, що [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла у 2000 році, а також підтвердили, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері, шляхом вступу у володіння та користування спадковим майном. З довідки державного нотаріуса Зарічненської районної державної нотаріальної контори Рівненської області № 1-16/559 від 08 вересня 2020 року (а. с. 17) вбачається, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкові справи не заводились, свідоцтво про право на спадщину за законом чи заповітом не видавалось, заповіт не просвідчувався, що підтверджується витягами із спадкового реєстру від 05 вересня 2000 року (а. с. 18-21) Після звернення до державного нотаріуса заявникові було відмовлено у оформленні спадкових прав та роз`яснено, що реалізувати їх можна буде лише у випадку, коли буде встановлено факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем як матір`ю та сином. Оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку виправлення допущених помилок під час оформлення відповідних документів, це згідно зі ст. 315 ЦПК України може зробити суд у порядку встановлення фактів, що мають юридичне значення. У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказано, що відповідно до п. 1 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до абзацу 2 пункту 7 вищевказаної Постанови, суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з тих мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану, оскільки право вибору належить заявнику. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до частин 1, 2 статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Вказане положення закріплено у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", де зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У п. 4 цієї ж постанови, вказано, що якщо у визначений ст. 549 ЦК УРСР шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно. Відповідно до статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Заявник прийняв спадщину після смерті матері, оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до частин 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У відповідності до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. На підставі наведеного, вимога про встановлення факту родинних відносин та факту прийняття спадщини підлягає задоволенню. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved