Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що йому належить житловий будинок з господарчими спорудами, які розташовані за адресою: Павлоградський район, с.Богуслав, вул.Степова,173 на підставі свідоцтва про право власності від 29 серпня 1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Павлоградської районної ради народних депутатів №388-1 від 30.11.1988 року. 16 червня 2016 року представник позивача звернувся з заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте державним реєстратором прав на нерухоме майно Павлоградської райдержадміністрації було відмовлено у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень у зв'язку з тим, що надане свідоцтво про право власності пошкоджене та не дає змогу встановити відповідність заявлених прав. У зв'язку з пошкодженням документа про право власності позивач не може реалізувати свої повноваження власника, тому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарчими спорудами, розташований на земельній ділянці площею 164 кв.м., позначений літ. "А", сіни літ "а", сарай "Б", сарай "В", колонка "1", огорожа "2", ворота з хвірткою "3", убиральня "Е", колодязь "К", розташовані за вищевказаною адресою. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій просить суд про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представника третіх осіб надали заяви про розгляд справи без їх участі, у вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Повно та всебічно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Як вбачається з повідомлення КП "Павлоградське МБТІ", право власності на будинок №173 по вул.Степова у с.Богуслав Павлоградського району зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №468, виданого 29.08.1990 року Павлоградського районною радою. Позивачем надано копію свідоцтва №468 від 29.08.1990 року про право особистої власності на домоволодіння за вищевказаною адресою, проте повністю вказане свідоцтво не збереглося, частину тексту на ньому встановити не можливо. У свідоцтві зазначено, що воно видано на підставі рішення виконавчого комітету Павлоградської районної ради народних депутатів №388-1 від 30.11.1988 року /а.с.6/. Реєстратором прав на нерухоме майно Павлоградської райдержадміністрації було відмовлено у проведенні державної реєстрації прав та їх обтяжень на житловий будинок №173, розташований по вул.Степова у с.Богуслав Павлоградського району у зв'язку з тим, що надане свідоцтво про право власності пошкоджене та не дає змогу встановити відповідність заявлених прав. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканним, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документу, що посвідчує його право власності. Як вбачається з архівного витягу з рішення виконавчого комітету Павлоградської районної Ради народних депутатів №388/1 від 30.11.1988 року за [PERSON] було визнано право власності на житловий будинок, розташований по вул.Степова,173 у с.Богуслав Павлоградського району /а.с.12/. Отже, позивач, відповідно до ст.10 ЦПК України, довів за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст.57-59 ЦПК України, ту обставину, що він є власником будинку, розташованого за вищезазначеною адресою, проте документ, що посвідчує право власності було втрачено. Позовні вимоги в частині визнання права власності на господарські споруди задоволенню не підлягають, оскільки за рішенням виконавчого комітету Павлоградської районної Ради народних депутатів №388/1 від 30.11.1988 року за [PERSON] було визнано право власності лише на житловий будинок. При цьому відомості про набуття позивачем у встановленому законом порядку права власності на господарські будівлі, суду не надано.

Outcome: partial