Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

[PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАДЕО», в якій просить: скасувати та визнати недійсним висновок спеціаліста ТОВ «ArtGems» №460 від 14.03.2018 р.; розірвати договір купівлі-продажу товару - браслет - артикул (590719- 18) та намистину - артикул (792010CZ) торгової марки «Pandora», загальною вартістю 2495,00 гривень, укладений 03.03.2018 року між [PERSON] (Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Амадео» (Відповідач); стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Амадео» на користь [PERSON] - 2495,00 грн. (дві тисячі чотириста дев`яносто п`ять грн. 00 коп.) сплаченої за товар суми; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Амадео» на користь [PERSON] та його сім`ї - 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.) завданої моральної шкоди; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Амадео» на користь [PERSON] - 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.) завданих матеріальних збитків; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Амадео» на користь [PERSON] - 3098,60 грн. (три тисячі дев`яносто вісім гривень, шістдесят копійок) сплачені за проведення судової товарознавчої експертизи № 1702 та експертизи виробу- висновок № 460. Заяву обгрунтовує тим, що він, [PERSON] , по проханню малолітнього сина [PERSON] та за його накопичені гроші «03» березня 2018 року о 16:52 год. за акційною пропозицією придбали у магазині «Пандора» ТОВ «АМЕДЕО» за адресою вул. Стрийська, ЗО, на території Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області браслет - артикул (590719-18) та намистину - артикул (792010CZ) торгової марки «Pandora», загальною вартістю 2495,00 гривень. Дану покупку підтверджує копія товарного чеку №40639 від 03.03.2018 р. Зауважує, що під час демонстрації - огляду прикраси працівниками магазину «Пандора» йому не було надано змістовну консультацію щодо правил експлуатації та догляду за ювелірними виробами, не надано повної інформації про продукцію згідно ст. 15 Закону України про захист прав споживачів. «04» березня 2018 року він з сином з нагоди дня народження дружини подарували їй даний браслет та намистину. Після одягання на руку дружина розчаровано повідомила, що подарок її сильно засмутив, оскільки є не належної якості - має заводський брак і не може бути використаний за призначенням, оскільки при надяганні його на руку форма виробу спотворюється. Переконавшись в дійсності, він зразу ж завітав до магазину «Пандора», де був придбаний даний товар з дефектом та в порядку статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» звернувся до дирекції магазину з вимогою обміняти на аналогічний без дефектів, або безоплатного усунення недоліку (дефекту) товару, про те в магазині на перше звернення щодо обміну дали відмову, мотивуючи тим, що необхідно провести експертизу з метою встановлення причини виникнення дефекту. На пропозицію про проведення експертизи він погодився через що ним було заповнено відповідний бланк заяви, в якій він вказав назву дефекту: «криво вставлене плетіння в різьбу», після чого браслет забрали на експертизу. Стосовно звернення безоплатного усунення недоліку (дефекту) директор магазину [PERSON] повідомила, що дійсно вона бачить брак виробу, тому якщо вони не зможуть обміняти його, то вчасно та якісно усунуть дефект, відповідно заповнила та видала квитанцію на отримання виробу. «14» березня 2018 року магазин «Пандора» видав йому сумнівний - необ`єктивний висновок спеціаліста №460 від 14 березня, в якому встановлено, що пошкодження полотна браслета є наслідком порушення правил експлуатації ювелірних прикрас. Зафіксовано вм`ятини, подряпини на ланках, залом полотна, зміщення головної вісі браслета, що є результатом механічного впливу. Браку виробника не виявлено. Відповідно директор магазину [PERSON] заявила йому, що в них немає підстав обмінювати товар чи повертати кошти. Також повідомила, що виконувати ремонт виробу магазин «Пандора» ТОВ «АМЕДЕО» не буде, оскільки ремонтувати його недоцільно. Зазначає, що браслет PANDORA не використовувався і збережено його товарний вигляд, споживчі властивості, пломби, ярлики, а також розрахунковий документ (касовий чек). З вище викладеного виходить, що магазин «Пандора» продає товар неналежної якості (з дефектами) і надає недостовірні висновки спеціалістів (власних - заангажованих спеціалістів - яким вказує що писати, так як він найнятий ТОВ «Амадео») з метою приховання недоброякісного товару, який продає. Крім цього звертає увагу на те, що всі висновки стосовно подібних спорів ТОВ «Амадео» подає від ТОВ «ArtGems». «27» березня 2018 року ним була подана заява до Львівського науково- дослідного інституту судових експертиз на проведення судової товарознавчої експертизи у зв`язку із виникненням суперечності по якості виробу - браслету Pandora 590719-18 та укладено договір №1702 від 27.03.2018 року. На вирішення судової товарознавчої експертизи, поставлені питання: Які недоліки (дефекти) наявні у виробі наданому на дослідження та причини їх виникнення?; Чи являються недоліки (дефекти) істотними?. «02» травня 2018 року Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз складений висновок експерта № 1702 судової товарознавчої експертизи, в якому в процесі дослідження по першому питанню встановлено, що слідів дії твердих предметів у вигляді вм`ятин, потертостей, подряпин - не спостерігається. Слідів затискання на перехідних втулках та крайніх насадках - немає. Третя крайня ділянка даного браслету зі сторони закріпки перекручена та більш рухома ніж решта його довжини, лінія стику ланки зміщується від нормального положення із спіральним перекрученням на кут від 90 - 180*, що свідчить про збирання браслету у невідповідному положенні при закріплення. Видимих пошкоджень - розривів, втрати кольорової гами та видимих ознак експлуатації в умовах не передбачених звичайними - не виявлено. Відсутні ознаки тривалого користування. Відповідно до результатів проведеного дослідження вказаний недолік товару характерний для дефектів виробничого характеру. За таких умов в експерта товарознавця немає підстав вважати, що цей дефект виник внаслідок порушення споживачем встановлених правил користування. Виходячи з результатів обстеження браслету Pandora 590719-18 він має недолік (дефект), у вигляді порушення симетричності частини виробу (більш детальна інформація наведена у висновку експерта №1702). Отже даний висновок експерта Львівського НДІСЕ № 1702 повністю суперечить висновку спеціаліста ТОВ «ArtGems» № 460. Остаточно надати відповідь на питання чи являються недоліки (дефекти) істотними, експерт не зміг, оскільки дані про технічну/технологічну неможливість усунення цього недоліку (дефекту) браслету - відсутні. Інформації або даних про строки проведення ремонту, а саме - більше чи менше 14 календарних днів - немає. Даних про неможливість усунення його шляхом належного ремонту - немає. Хоча, на підставі наявної інформації експерт приходить до висновку, що підстав вважати виявлений недолік (дефект) - «істотним» в розумінні п.12, ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» (в чинній редакції) - немає. Про те, з листа ТОВ «Амадео» за вих. № 0208/А- 02/2018 стає повністю зрозуміло, що за висновком спеціалістів, які спеціалізуються на ремонті ювелірних виробів ТМ «Пандора» перепаювання деталей браслету призведе до погіршення функціональних якостей браслета. Отже є достатнє підтвердження що виявлений недолік (дефект) на придбаному мною браслеті є «істотним» в розумінні п.12, ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів». На основі отриманого висновку експерта № 1702 судової товарознавчої експертизи, 14.05.2018р. він звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пандора» з заявою щодо повернення товару не належної якості з законними вимогами, а саме: добровільно розірвати договір купівлі-продажу та повернути гроші у розмірі вартості повернутого товару. Відшкодувати відповідно до п. 4 ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів»: повну вартість судової товарознавчої експертизи у розмірі 2860,00 гривень, 28,60 гривень ком. збір з платника та повну вартість експертизи виробу, висновок № 460 у розмірі 200,00 гривень, та 10,00 гривень - комісія за послуги банку. Відповідно до п. 1 ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» відшкодувати матеріальну та моральну шкоду у розмірі 10 000,00 гривень. 24.05.2018 року за результатом розгляду його заяви, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Пандора» надійшла відповідь від 22.05.2018 р. вих. № 0208/А-02/2018, в якій крім іншого Відповідач повідомляє, що підстав для задоволення його вимог немає. Враховуючи безперспективність врегулювання даного спору у досудовому порядку мною було прийняте рішення, за захистом своїх порушених прав звернутися до суду, шляхом подання цієї позовної заяви. Тому він вважаю, що відмова Відповідача в задоволенні його законних вимог про розірвання договору та повернення йому сплачених коштів грубо порушує його права як споживача, передбачені ст. от. 4, 7, 8 Закону України «Про захист прав споживачів», що підлягають судовому захисту і він бажає розірвати договір купівлі-продажу товару від 03.03.2018 року, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «АМЕДЕО» та стягнути з Відповідача сплачені ним кошти в сумі 2495 грн. 00 коп. На підставі вищенаведеного він бажає стягнути з ТОВ «АМЕДЕО» сплачені ним кошти за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 2860,00 гривень, 28,60 гривень ком. збір з платника та повну вартість експертизи виробу, висновок № 460 у розмірі 200,00 гривень, та 10,00 гривень - комісія за послуги банку. Окрім того, внаслідок порушення його прав протиправною поведінкою Відповідача, йому та його сім`ї було завдано моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях пережитими нами у зв`язку із самим фактом продажу нам бракованого товару, душевними стражданнями, пов`язаними з тим, що його дружина не могла користуватись подарком, також тривалому невиконанні Відповідачем його законних претензій по обміну виробу на аналогічний без дефектів, або безоплатного усунення недоліку (дефекту) товару, а також по відшкодуванню вартості купленого товару, що призвело до необхідності відстоювати свою правоту в суді, звертатись в державні органи Львівський НДІСЕ за встановленням істини по якості виробу, а відповідно і до душевних страждань. Через що він постійно знаходиться в пригніченому стані, спокій, його самопочуття та психологічний стан погіршився. Він хвилюється та нервує з приводу ситуації, що склалася. Його постійно переслідують думки про вчинене Відповідачем порушення щодо нього, що в свою чергу, призводить до його роздратованості, до замикання в собі та своїх проблемах та відповідно погіршує його відносини з оточуючими людьми, його близькими та рідними. За таких обставин, з оточуючими у нього виникають сварки, через що постійно відчуває психологічний дискомфорт. За захистом та відновленням своїх прав вимушений постійно їздити на консультації до юристів та витрачати на це час, що вимагає від нього додаткових, непередбачених раніше зусиль та призводить до його нервозності. Всі ці обставини значно підсилюють його психологічне розчарування щодо можливості відновлення своїх прав. Розуміючи, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, (спокою) особи. Будь-яка компенсація моральної школи не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, однак має відповідати принципам розумності та справедливості, бути адекватним завданим стражданням, а тому завдану Відповідачем йому та його сім`ї моральну шкоду вони оцінюють у розмірі - 5000.00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.). Також, внаслідок вищевикладеного випадку йому було завдано суттєвих для нього та його сім`ї матеріальних збитків, оскільки поніс та несе і надалі значні витрати для відновлення свого порушеного права, що полягає у затратах коштів на бензин з метою неодноразового приїзду на власному автомобілі до місця розташування магазину відповідача, Львівського НДІСЕ та інших установ та організацій пов`язаних з пошуком правди по його випадку. Крім цього мають місце затрати пов`язані з проведеними консультаціями юристів ювелірних майстрів та інші витрати включаючи за проведені експертизи по виробі. На підставі вищенаведеного та відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22, ч. 1 ст. 1166 ЦК України, він бажає стягнути з ТОВ «АМЕДЕО» матеріальні збитки в сумі 5000,00 грн. (п`ять тисяч грн. 00 коп.), та 3098,60 грн. (три тисячі дев`яносто вісім гривень, шістдесят копійок) як було наведено вище за сплачені ним кошти по проведенню експертиз виробу. 20.03.2019 року, до суду надійшов відзив на позовну заяву про захист прав споживача, розірвання договору, стягнення коштів, відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАДЕО», згідно з яким директор Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАДЕО» Бут Є.А., просить відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив обгрунтовує тим, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог наданий Висновок експерта № 1702 судової товарознавчої експертизи від 02.05.2018 р., який проведений Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України. Проведення експертизи було доручено [PERSON] , який працює у Львівському НДІСЕ за цивільно-правовим договором № 11-К від 29.12.2017 р., який має вищу освіту по спеціальності «Товарознавство і експертиза в митній справі», класифікацію судового експерта з правом проведення експертиз зі спеціальності 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів», свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта № 1846 від 25.11.2016 р., видане ЦЕКК при Міністерстві юстиції України. Дослідження проводилося відповідно до стандартів, методик, методичних рекомендацій, Закону України «Про захист прав споживачів» та наданих на дослідження бирки і товарного чеку. Експерт при проведенні дослідження посилається в своєму висновку на використані лише нормативні акти, методики, науково-технічну та довідкову літературу. Як вбачається із Висновку № 1702 дослідження проводилось виключно органолептичним методом, здійснюваний на основі аналізу сприйняття органів почуттів, без застосування спеціального технічного обладнання - оптичного лабораторного обладнання. При оцінці якості товару органолептичним методом визначають зовнішній вигляд, комплектність, форму, якість обробки, кольорову гаму, видимі ознаки експлуатації інші властивості. Органолептичний метод доцільно застосовувати виключно для визначення показників якості напоїв, кондитерських, тютюнових, парфумерних виробів та іншої продукції, використання якої зумовлено або пов`язано з емоційним впливом на споживачів, але не для визначення показників якості ювелірних виробів. Враховуючи вищезазначене, мають підстави стверджувати, що Висновок № 1702 містить неповне дослідження ювелірного виробу, надає необґрунтовані та необ`єктивні відповіді на поставлені питання. Використовуючи виключно органолептичний метод дослідження ювелірного виробу, експертом Львівського НДІСЕ зафіксований злам полотна браслету. Злам полотна браслету можливий тільки внаслідок деформації одного або кількох ланок. Причиною такої деформації є механічний вплив на виріб та порушення правил експлуатації. Це підтверджується Висновком спеціаліста ТОВ «ArtGems» № 460 за результатами експертизи ювелірної прикраси від 14.03.2018 р. Крім того, встановлено, що «пошкодження полотна є наслідком порушення правил експлуатації ювелірних прикрас. Зафіксовано вм`ятини, подряпини на ланках, залом полотна, зміщення головної вісі браслета, що є результатом механічного впливу. Браку виробника не виявлено.». Дослідження проводилося з використанням мікроскопа МБС-10 із 16х збільшенням, лупи ахроматичної Юх збільшення та цифрового мікроскопа «GeraxPro». Відповідно до Висновку № 460 зміщення головної вісі браслету є експлуатаційним дефектом. Крім того, на фото № 2, 3 Висновку № 460 експертом зафіксована вм`ятина, яка є наслідком контакту з твердою поверхністю, та є доказом механічного пошкодження ювелірного виробу та порушення Позивачем правил його експлуатації. ТОВ «ArtGems» проводить експертизу ювелірних виробів, оцінку діамантів, годинників і предметів мистецтва з дорогоцінними каменями, здійснюють професійну гемологічну експертизу, фахівці якого мають високий рівень підготовки, використовують сучасне високотехнологічне обладнання, що дає можливість забезпечувати повний цикл і точність проведення експертиз ювелірних виробів. Експерт ТОВ «ArtGems» [PERSON] має спеціальні знання в сфері проведення експертиз ювелірних виробів, що підтверджуються посвідченням № 161 від 30.05.2017 р., видане МФУ ЦКППК ЦАД «Особливості експертизи дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння», Свідоцтво про опанування курсу «Атестація та експертна оцінка дорогоцінного каміння» № 001687 від 17.11.2017 р., Свідоцтво про опанування курсу «Атестація та експертна оцінка діамантів. 27.03.2019 р., до суду надійшла відповідь на відзив від позивача [PERSON] , в якій останній просить задовольнити позов у повному обсязі, враховуючи наступне. Згідно п.1.4 інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5 ) під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановні документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. У висновку № 1702 експерт зазначає, що третя крайня ділянка даного браслету зі сторони закріпки перекручена та більш рухома ніж решта його довжини, лінія стику ланки зміщується від нормального положення із спіральним перекрученням на кут від 90 - 180*, що свідчить про збирання браслету у невідповідному положенні при закріпленні є повністю обгрунтовним та жодним чином не може свідчити про те, що експерт не володіє інформацією про особливості технологічного процесу виробництва даного виду плетіння полотна, оскільки зазначає лише (про збирання браслету у невідповідному положенні при закріпленні - зміщення в процесі складання сполучених деталей), а не про плетіння полотна як це вказує Відповідач. Зауважує, що жодного підтверджувального документу (інформації, інструкції, схеми, послідовності та іншого) про особливість технологічного процесу виробництва даного виду плетіння полотна, а саме, що це закритий, машинний цикл і жодної участі при складанні деталь браслету людина не проводить- Відповідач не надав. Припущення Відповідача проте, що в дослідній частині експерт описує сам дефект «зміщення відносно головної вісі» є хибним та жодним чином не доказаний. Відповідно вищевказаної інструкції, а саме п. 1.4 -визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта. Одним з методів, які використовуються під час проведення товарних експертиз, за способом і джерелами отримання інформації є органолептичний метод який ґрунтується на використанні інформації, яку отримують в результаті аналізу відчуттів, сприйнятих органами чуття - зору, слуху, нюху, дотику і смаку. Цей метод є одним з основних методів оцінки якості товарів. Застосовується під час контролю якості сировини, напівфабрикатів, готових продуктів на харчових підприємствах, під час приймання товарів на торговельних підприємствах від виробника, під час перевірки якості товарів при транспортуванні, зберіганні, в процесі проведення експертизи якості з метою ідентифікації товарів, визначення споживчих властивостей товару, рівня зниження якості. Тому у практиці дослідження методу виготовлення серійних ювелірних виробів використовуються органолептичний і візуальний методи. Зазначає, що співставивши висновок експерта Львівського НДІСЕ № 1702 з висновком ТОВ «ArtGems» № 460 можна стверджувати, що висновок № 1702 є більш повним, обгрунтовним, об`єктивним, правильним та зрозумілим. У відзиві на позов відповідач безпідставно вказує що на фото №2 Висновку № 1702 експертом Львівського НДІСЕ зафіксований злам полотна браслету, оскільки виріб знаходиться скручений в коробці та по даному фото не можливо визначити залом це чи таке розміщення браслету. Під час проведення експертизи експертом Львівського НДІСЕ залому полотна не зафіксовано. Також слідів дії твердих предметів у вигляді вм`ятин, потертостей, подряпин - не спостерігається. Слідів затискання на перехідних втулках та крайніх насадках - немає. Видимих пошкоджень - розривів, втрати кольорової гами та видимих ознак експлуатації в умовах не передбачених звичайними - не виявлено. Відсутні ознаки тривалого користування. Відповідно до результатів проведеного дослідження вказаний недолік товару характерний для дефектів виробничого характеру. За таких умов в експерта товарознавця немає підстав вважати, що цей дефект виник внаслідок порушення споживачем встановлених правил користування. Залом полотна та подряпини на ланках у висновку спеціаліста ТОВ «ArtGems» № 460 документально з наданням фото фіксації не зафіксовані. По наданих фото № 2, 3 у висновку № 460 - вм`ятини на ланках полотна браслета не продивляються та в разі їх виявлення експерт мав чітко їх проявити - зафіксувати на фото і в подальшому описати з наданням конкретного механізму їх утворення. 02.05.2018р. для усунення суперечностей стосовно висновків, ним було надіслано лист на електронну адресу ТОВ «ArtGems». Відповідно 03.05.2018р. він отримав відповідь від експерта Мілош О.В. в якому було зазначено, що в ході експертизи були виявлені сліди механічного впливу: вм`ятини, подряпини, зміщення головної вісі браслета. Ці пошкодження могли виникнути як в період експлуатації виробу, так і в період передпродажної підготовки- хоча експерт у своєму висновку цього не вказує, про те, це може бути прямим доказом, що виріб не належно доправлявся зі складу в пункт продажу чи отримав сліди механічного впливу саме під час показу товару самими продавцями іншим клієнтам, а не порушенням правил його експлуатації з моєї сторони. Враховуючи вищенаведене, зазначає, що можна обгрунтовно стверджувати, що висновок спеціаліста ТОВ «ArtGems» № 460, є поспішним, не повним та необ`єктивним. Окрім цього звертає увагу, що з відзиву на позовну заяву стало відомо, що експерт ТОВ «ArtGems» Мілош О.В. має посвідчення № 161 від 30.05.2017р., видане МФУ ЦКППК ЦАД, про те, що вона пройшла навчання по підвищенню кваліфікації на тему «Особливості експертизи дорогоцінних металів та дорогоцінного каміння» та свідоцтво № [NUMBER] від 20.10.2017р.,видане МФУ ДГЦУ, про успішне опанування програми курсу «Атестація та експертна оцінка діамантів». Вище вказані свідоцтво та посвідчення дають можливість проводити оцінку і експертизи пов`язані з оцінкою діамантів, дорогоцінного каміння та дорогоцінних металів, а не ювелірних виробів. Жодного офіційного документа про те, що експерт ТОВ «ArtGems» [PERSON] - обізнана та має знання по проведенню експертизи ювелірних виробів не надано відповідачем, лише представлене сумнівне по походженню свідоцтво видане тим самим ТОВ де працює експерт. Враховуючи вищенаведене, має підстави стверджувати, що експерт ТОВ «ArtGems» Мілош О. В . не компетентна у проведенні експертиз саме ювелірних виробів. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву та просив її задоволити повністю з підстав зазначених у ній та у відповіді на відзив. Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення заяви та просили відмовити в задоволенні такої повністю з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 633 ЦК України публічний договір - це договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети (частина перша, друга статті 673 ЦК України). Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу є консенсуальним. Він є відплатним та двостороннім (взаємним). При цьому він має чітко виражену мету, зміст якої полягає у відчуженні майна (товару) від однієї сторони та передання його у власність іншій стороні. Отже, договір купівлі-продажу опосередковує процес динаміки (переходу) майна (товару) від однієї сторони до іншої. Продавцем за договором купівлі-продажу може бути будь-який учасник цивільних відносин, який відчужує майно, що знаходиться у його власності. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається із товарного чеку №40639 від 03.03.2018 р., позивач «03» березня 2018 року о 16:52 год., придбав за акційною пропозицією у магазині «Пандора» ТОВ «АМЕДЕО» за адресою вул . Стрийська , 30, що на території Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області браслет - артикул (590719-18) та намистину - артикул (792010CZ) торгової марки «Pandora», загальною вартістю 2495,00 гривень. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця). Відповідно до ст. 15 Закону України «Про захист прав споживача», ст. 700 Цивільного кодексу України, споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Якщо покупцеві не надано можливості негайно одержати повну і достовірну інформацію про товар у місці його продажу, він має право вимагати відшкодування збитків, завданих необгрунтованим ухиленням від укладення договору, а якщо договір укладено, - в розумний строк відмовитися від договору, вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми і відшкодування збитків, а також моральної шкоди. Стаття 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняє нечесну підприємницьку практику, під якою, зокрема, розуміється будь-яка діяльність, що вводить споживача в оману. Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину на який в інших умовах він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно основних характеристик продукції чи очікуваних результатів споживання. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Згідно статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Відповідно до статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 4-1) обслуговування державною мовою відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної"; 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). Згідно з частиною першою статті 708 ЦК України у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов`язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати від продавця або виготовлювача безоплатного усунення недоліків товару або відшкодування витрат, здійснених покупцем чи третьою особою, на їх виправлення; 2) вимагати від продавця або виготовлювача заміни товару на аналогічний товар належної якості або на такий самий товар іншої моделі з відповідним перерахунком у разі різниці в ціні; 3) вимагати від продавця або виготовлювача відповідного зменшення ціни; 4) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Крім того, відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Згідно ч.3 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред`являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Споживач має право пред`явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Згідно ч.5 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Згідно ч. 4 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли під час гарантійного строку необхідно визначити причини втрати якості продукції, продавець (виконавець, виробник) зобов`язаний у триденний строк з дня одержання від споживача письмової згоди організувати проведення експертизи продукції. Експертиза проводиться за рахунок продавця (виконавця, виробника). Якщо у висновках експертизи буде доведено, що недоліки виникли після передачі продукції споживачеві внаслідок порушення ним встановлених правил використання, зберігання чи транспортування або дій третіх осіб, вимоги споживача не підлягають задоволенню, а споживач зобов`язаний відшкодувати продавцю (виконавцю, підприємству, яке виконує його функції) витрати на проведення експертизи. Споживач, продавець (виконавець, виробник) мають право на оскарження висновків експертизи у судовому порядку. Згідно заяви [PERSON] від 04.03.2018 р., останній звернувся до директора магазину «Пандора-1» з проханням взяти на експертизу браслет - артикул (590719-18), з наступним дефектом: криво вставлене плетіння в різьбу. У зв`язку із чим, директором магазину «Пандора» [PERSON] , було видано квитанцію [PERSON] , про отримання виробу, дата приймання товару - 04.03.2018 р. Висновком спеціаліста №460 від 14 березня 2018 року, проведеного експертом О.В. Мілош на підставі заяви [PERSON] , від 04.03.2018 р., встановлено, що пошкодження полотна браслета є наслідком порушення правил експлуатації ювелірних прикрас. Зафіксовано вм`ятини, подряпини на ланках, залом полотна, зміщення головної вісі браслета, що є результатом механічного впливу. Браку виробника не виявлено. Згідно договору №1702 від 27.03.2018 року, [PERSON] , уклав із Львівським НДІ судових експертиз МЮ України в особі директора Курильової О.Ф., договір на виконання судової експертизи. Висновком експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №1702 від «02» травня 2018 року встановлено, що браслет Pandora 590719-18, має недолік (дефект), у вигляді порушення симетричності частини виробу. Підстав вважати виявлений недолік (дефект) представленого браслету Pandora 590719-18 «істотним» в розумінні п.12 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» (в чинній редакції) - немає. Остаточне рішення щодо «істотності» можливо буде прийняти після надання інформації щодо фактичних строків проведення ремонту, а також перевірки й використання браслету після ремонту зі встановленням чи не проявиться після ремонту такий же або подібний недолік. Слідів дії твердих предметів у вигляді вм`ятин, потертостей, подряпин - не спостерігається. Слідів затискання на перехідних втулках та крайніх насадках - немає. Третя крайня ділянка даного браслету зі сторони закріпки перекручена та більш рухома ніж решта його довжини, лінія стику ланки зміщується від нормального положення із спіральним перекрученням на кут від 90 - 180*, що свідчить про збирання браслету у невідповідному положенні при закріплення. Видимих пошкоджень - розривів, втрати кольорової гами та видимих ознак експлуатації в умовах не передбачених звичайними - не виявлено. Відсутні ознаки тривалого користування. Відповідно до результатів проведеного дослідження вказаний недолік товару характерний для дефектів виробничого характеру. За таких умов в експерта товарознавця немає підстав вважати, що цей дефект виник внаслідок порушення споживачем встановлених правил користування. В ході дослідження браслету Pandora 590719-18, виявлений наступний недолік: дефект - порушення симетричності частини виробу; причини виникнення - зміщення в процесі складання сполучених деталей; спосіб усунення - перепаювання одного з кінців насадки, вирівнювання по ригелю. Частиною 14 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що вимоги споживача, передбачені цією статтею, не підлягають задоволенню, якщо продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) доведуть, що недоліки товару виникли внаслідок порушення споживачем правил користування товаром або його зберігання. Тобто саме на відповідача покладено обов`язок доведення того, що недоліки товару виникли з вини споживача. Проте, відповідачем не надано, а судом не встановлено наявності достатніх доказів, що недоліки, які зазначені у висновку спеціаліста №460 від 14 березня 2018 року, проведеного експертом О.В. Мілош на підставі заяви [PERSON] , від 04.03.2018 р., виникли саме з вини споживача. При цьому, як зазначено у Висновку експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №1702 від «02» травня 2018 року, в ході дослідження браслету Pandora 590719-18, виявлений наступний недолік: дефект - порушення симетричності частини виробу; причини виникнення - зміщення в процесі складання сполучених деталей; спосіб усунення - перепаювання одного з кінців насадки, вирівнювання по ригелю. Видимих пошкоджень - розривів, втрати кольорової гами та видимих ознак експлуатації в умовах не передбачених звичайними - не виявлено. Відсутні ознаки тривалого користування. Відповідно до результатів проведеного дослідження вказаний недолік товару характерний для дефектів виробничого характеру. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ч.2 ст.678 ЦК України, у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару. Пунктом 12 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором. Як вбачається із Висновку експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №1702 від «02» травня 2018 року, підстав вважати виявлений недолік (дефект) представленого браслету Pandora 590719-18 «істотним» в розумінні п.12 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» (в чинній редакції) - немає. Остаточне рішення щодо «істотності» можливо буде прийняти після надання інформації щодо фактичних строків проведення ремонту, а також перевірки й використання браслету після ремонту зі встановленням чи не проявиться після ремонту такий же або подібний недолік. Як вбачається із відповіді директора ТОВ «АМАДЕО» Бут Є.А. від 22.05.2018 р. вих. № 0208/А-02/2018, наданої на заяву [PERSON] від 14.05.2018 р., наданий позивачем [PERSON] , Висновок експерта №1702 від 02.05.2018 р., судової товарознавчої експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз в обгрунтування його вимог, як альтернативний, не містить висновків про виробниче походження дефекту. Експерт дійшов хибного висновку про можливість усунення недоліку способом перепаювання одного з кінців насадки, вирівнювання по ригелю. За висновком спеціалістів, що спеціалізуються на ремонті ювелірних виробів ТМ «PANDORA» перепаювання деталей браслету призведе до погіршення функціональних якостей браслета. Отже, ремонт недоцільний. Підстав для задоволення вимог немає. Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Щодо вимог позивача про скасування та визнання недійсним висновку спеціаліста ТОВ «ArtGems» №460 від 14.03.2018 р., слід зазначити. Юридичним актом є офіційний письмовий документ державного чи іншого органу (посадової особи), виданий в межах його компетенції, визначеної законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні правові наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних відносин, має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин, поширює свою чинність на певний час, територію, коло суб`єктів. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний висновок спеціаліста є результатом практичної діяльності фахівця з визначених питань та не є актом державного чи іншого органу, тому правових підстав визнання у судовому порядку доказів недійсними процесуальним законодавством не визначено, виходячи з правових ознак доказу у судовому процесі. Щодо вимог позивача, про стягнення з відповідача сплачених коштів за проведення судової товарознавчої експертизи №1702 та експертизи виробу (висновок №460), слід зазначити. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи ч.3 ст.133 ЦПК України відносить наступні витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається із договору №1702 від 27.03.2018 року, [PERSON] , уклав із Львівським НДІ судових експертиз МЮ України в особі директора Курильової О.Ф., договір на виконання судової експертизи. Загальна сума договору склала 2860 грн. У зв`язку із чим був виданий Висновок експерта Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз №1702 від «02» травня 2018 року. Окрім цього, позивачем було сплачено повну вартість експертизи виробу (висновок №460) у розмірі 200 грн., 28, 60 грн., комісійний збір з платника податків та 10 грн., комісія за послуги банку. Щодо вимог, позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, слід зазначити наступне. Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У пунктах 3, 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Умовою відповідальності є неправомірне рішення, дія чи бездіяльність, внаслідок яких завдано моральну шкоду. Зобов`язання відшкодувати моральну (немайнову) шкоду виникає лише за умови, що вказана шкода є безпосереднім наслідком певної протиправної дії (бездіяльності). За загальним правилом, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду виникає з вини відповідача. Відповідальність без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Згідно з чинною редакцією п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» поняття шкоди визначено як завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект. Отже, у спорах про захист прав споживачів чинне цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Пленум Верховного Суду України в пункті 2постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року надав роз`яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених статтями 7,440-1 Цивільного кодексу Української РСР та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди (наприклад, ст. 49Закону "Про інформацію"), ст. 44 Закону "Про авторське право і суміжні права"; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону "Про захист прав споживачів" чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Тому, враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Щодо вимог позивача, про стягнення з відповідача завданих матеріальних збитків, в розмірі 5000 грн., слід зазначити. Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна). Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частиною 2 статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Суд приходить до переконання, що заявлена до стягнення сума не є збитками, оскільки такі витрати не мають необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства, в той же час, спір виник з приводу відшкодування витрат позивача, які не пов`язані безпосередньо із відновленням його порушеного права, а стосується прав споживача Враховуючи наведене, немає підстав для стягнення з відповідача заявлених матеріальних збитків. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial