Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, в якій вказала, що 26 серпня 1977 року вона одружилась із [PERSON], після одруження обрала своє дошлюбне прізвище - „[PERSON]", дітей від цього шлюбу не мали. До укладання шлюбу із [PERSON], у 1966 році вона всиновила дитину, яку [PERSON] не всиновлював. 11 червня 1983 року заявниця розлучилася з [PERSON], однак розлучення було формальним, пов'язаним із потребою у поліпшенні житлових умов, оскільки на той час родина потребувала розширення житлової площі. Після розлучення продовжували спільно проживати за адресою: [ADDRESS]. В 1998 році заявниця з [PERSON] розміняли з доплатою приватизовану на той час 2-х кімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] на спадкову 1-кімнатну квартиру за адресою: в [ADDRESS], та з цього часу по день смерті громадянського чоловіка [PERSON], вона проживала з ним в однокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/5 частини однокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. За життя [PERSON] не склав заповіт, а також спадкоємці першої, другої, третьої черг відсутні і заявниця має право на спадкування за законом у четверту чергу. У встановлений законом строк заявниця звернулась до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/5 частину квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], померлого [INFO]. Однак, нотаріусом їй було відмовлено, у видачі свідоцтва та рекомендовано у судовому порядку встановити факт того, що вона прожила із [PERSON] однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Заявниця просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON], [INFO], проживала однією сім'єю з [PERSON], [INFO], починаючи з 1998 року до дня його смерті, [INFO]. В судовому засіданні заявниця та її представник вимоги заяви підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Запорізької міської ради у судове засідання не з'явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Представник заінтересованої особи приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Куропятнікової Т.М. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, а також на вимогу суду надана спадкова справа № 75/2014 до майна померлого [INFO] [PERSON]. Заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України). За змістом ст. 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. З наведеного положення випливає основна ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Тобто, при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Судом встановлено, що 26.08.1977 року «[PERSON], [INFO]» (російською мовою), уклала шлюб з «[PERSON], [INFO]» (російською мовою), після укладення шлюбу дружина залишила дівоче прізвище „[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 6). 11.06.1983 року шлюб між «[PERSON]» (російською мовою) та «[PERSON]» (російською мовою) розірвано, після розірвання шлюбу присвоєно прізвище заявниці „[PERSON]", що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до договору міни від 07.09.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П., укладеного між [PERSON], [PERSON], що діє за себе особисто і як законний представник від імені неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що мешкають за адресою: [ADDRESS] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що діє за себе особисто і як законний представник від імені неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що мешкають за адресою: [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON] розміняли належну їм квартиру [ADDRESS] на належну [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS] ( а.с. 8). Відповідно до реєстраційного посвідчення від 18.09.1998 року, Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації посвідчено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], 1/5 частина, [PERSON], 1/5 частина, [PERSON], 1/5 частина, [PERSON], 1/5 частина, [PERSON] 1/5 частина, на праві приватної власності на підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П. 07.09.1998 року за № 1755, та записано в реєстрову книгу № 188 за реєстровим № 34468, про, що також свідчить технічний паспорт на зазначену квартиру (а.с. 9-11). Згідно довідки без номеру, виданої МКП „Основаніє", за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], 1938 року народження, та [PERSON], 1937 року народження, по день смерті [INFO] (а.с. 14). Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). З матеріалів спадкової справи № 75/2014 року, наданої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Куропятніковою Т.М., вбачається, що на підставі заяви [PERSON] від 27.11.2014 року відкрита зазначена справа, інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Куропятнікової Т.М. протягом встановленого законом строку не звертались. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] (сусід) та [PERSON] (племінник), підтвердили факт проживання [PERSON] та [PERSON], однією сім'єю, та пояснили, що за весь час їх подружнього життя, їм не було відомо, про те, що вони були розлучені. Під час сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] мали спільний бюджет, були пов'язані спільним побутом, жили дружно, мали доброзичливі відносини. Згідно положень Глави 6 розділу IV ЦПК України про окреме провадження юридичний факт встановлюється тоді, коли від нього залежить виникнення, зміна чи припинення правовідносини, тобто у даному випадку право заявниці на отримання спадщини, як спадкоємцем четвертої черги. Нормами ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 „Про судову практику у справах про спадкування", роз'яснено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 „Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (1618-15) (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах. Достеменно встановлено, що після померлого [INFO] [PERSON] спадкоємці першої, другої та третьої черги, які в установленому законом порядку прийняли спадщину - відсутні. Як встановлено судом встановлення факту необхідно заявниці для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON], як спадкоємцем четвертої черги. Беручи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини справи, досліджені докази, пояснення свідків, суд приходить до висновку про те, що заява [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу знайшла своє обґрунтоване доведення в ході судового розгляду у зв'язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved