Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом зазначивши, що позивачка [PERSON] з чоловіком [PERSON] у 1996 році у [ADDRESS] побудували житловий будинок та звели до нього господарські споруди. Дозвільні документи на будівництва житлового будинку були отриманні на чоловіка [PERSON] та відповідно будинок і зареєстрований у сільській раді за останнім. [INFO] року [PERSON] помер. Позивачка [PERSON], як дружина яка пережила чоловіка та позивач, [PERSON], як син спадкодавця, спадщину прийняли своєчасно оскільки усі вони проживали разом у спірному будинку. Окрім того, у встановлений законом строк позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за законом, проте через відсутність правовстановлюючих документів на означений будинок нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Зважаючи на те, що будівництво вищевказаного будинку було проведено з дотримання будівельних норм, однак не був зданий в експлуатацію у зв'язку зі смертю забудовника - спадкодавця [PERSON], хоча сам будинок є придатним для проживання, позивачі, з урахуванням їх часток у спадковому майні та частки позивачки [PERSON] у спільному майні подружжя, просили визнати за ними права забудовника на спірний будинок в порядку спадкування, а саме, 3/4 частини за позивачкою [PERSON] та 1/4 частину за позивачем [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просили їх задовольнити. Представниця позивачки [PERSON] - [PERSON] просила суд задовольнити вимоги позивачки, посилаючись на те, що спірний житловий був побудований на відведеній сільською радою [PERSON] земельній ділянці для будівництва жилого будинку і саме його будівництво проводилась з отриманням відповідних дозволів відповідно до проекту. Так як будівництво будинку було проведено [PERSON] на час коли він перебував у шлюбі з позивачкою [PERSON], то останній є об'єктом спільної власності подружжя. Оскільки правовстановлюючі документи на будівництво будинку виписані на [PERSON], а останній помер, то позивачка позбавлена можливості здати будинок в експлуатацію. Тому, просила визнати за позивачкою [PERSON] в порядку спадкування право забудовника на 3/4 частин житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в [ADDRESS] Острицька сільська рада Герцаївського району Чернівецької області в судове засідання свого представника не направила, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, так як проти задоволення позову не заперечують. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників позивачів, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. За рішенням виконкому Острицької сільської ради Глибоцької (нині Герцаївського) району від 27 грудня 1991 року з земель присадибного фонду Острицької сільської ради [PERSON] було виділено в с. Остриця Глибоцького (нині - Герцаївського) району Чернівецької області земельну ділянку для будівництва жилого будинку площею 0,10 га, яку було винесено в натурі (а.с. 22). Рішенням Глибоцької (на той час) районної ради Чернівецької області № 61 від 11 березня 1992 року [PERSON] було відведено земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва жилого будинку та надано дозвіл на будівництво індивідуального жилого будинку в с. Остриця Глибоцького (нині - Герцаївського) району Чернівецької області (а.с. 19). У 1993 році [PERSON] було отримано будівельний паспорт на забудову земельної ділянки - с. Остриця Глибоцького (нині - Герцаївського) району Чернівецької області та виготовлено проект забудови земельної ділянки для індивідуального будівництва (а.с. 19-23). Як свідчать матеріали інвентаризаційної справи, по [ADDRESS] Герцаївського району Чернівецької області розташовано домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. "А", топкової літ. "Б", убиральні літ. "В", сараю літ. "Г", літніх кухонь літ. "Д", "Е", гаража літ. "Є", криниці №1, воріт №2, огорожі №3 (а.с. 24-27). Згідно даних погосподарської книги Острицької сільської ради Герцаївського району, вказаний житловий будинок з господарськими спорудами зареєстрований у сільській раді за [PERSON] з 1996 року (а.с. 18). Нормою ст. 60 СК України, передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічна норма закону містилася у ст. 22 КпШС України. Отже, за змістом вищевказаних норм закону, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно відомостей які містяться у свідоцтві про шлюб серії [NUMBER], виданого виконкомом Острицької сільської ради Глибоцького (нині - Герцаївського) району Чернівецької області [PERSON] - забудовник спірного жилого будинку 12 травня 1979 року уклав шлюб із [PERSON] - позивачка (а.с.7). З оглядну на вказане, житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] Герцаївського району та зареєстрований в сільській раді з 1996 року за [PERSON], є об'єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] і [PERSON] та вони є його співвласниками в рівних частках - по 1/2 частки. Нормою ч. 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Житлові будинки підлягають державній реєстрації згідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та обтяжень». Проте, судом встановлено що вищевказаний житловий будинок у встановленому законодавством порядку не зареєстрований та не зданий в експлуатацію. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Острицької сільської ради серії [NUMBER] (а.с.11). Відтак, після смерті останнього відкрилася спадщина. За правилами ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За наведених обставин, право спадкодавця на завершення будівництва житлового будинку входить до спадкової маси. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя заповіту не склав, а тому спадкування має місце за законом. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.1 ст. 71 Закону України «Про нотаріат», у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. Як вбачається з матеріалів спадкової справи щодо майна померлого [PERSON], [PERSON] - дружина та [PERSON] - син, на час смерті спадкодавця проживали разом за місцем реєстрації в [ADDRESS] Також, протягом строку для прийняття спадщини звернулися до приватного нотаріуса Герцаївського районного нотаріального округу Чернівецької області із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (зворот а.с. 40, 49, 64). 19 листопада 2016 року нотаріусом, позивачам [PERSON] та [PERSON] було видано свідоцтва на право на спадщину за законом на земельні ділянки які належали спадкодавцю [PERSON] на підставі Державних актів на землю (а.с. 60, зворот 61), а щодо спірного житлового будинку, то за постановою нотаріуса від 28 листопада 2016 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом і в т.ч. і щодо 1/2 частки як спільного майна подружжя з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно (зворот а.с.69-70) [PERSON] - донька спадкодавця (а.с.48), протягом строку для прийняття спадщини, від її прийняття відмовилась (зворот а.с.46). У відповідності до роз'яснень, викладених в п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. При вищевказаних обставинах, суд вважає встановленим, що оскільки будівництво спірного житлового будинку здійснювалося згідно із законом, але через смерть забудовника не була проведена його державна реєстрація, то до позивачів які своєчасно прийняли спадщину переходять права та обов'язки забудовника [PERSON] на завершення будівництва житлового будинку розташованого в [ADDRESS] Герцаївського району Чернівецької області шляхом визнання за [PERSON] право забудовника в порядку спадкування на 3/4 частин спірного житлового будинку (? частина житлового будинку, як спільне майно подружжя та 1/4 частини в порядку спадкування за законом) та визнання за [PERSON] в порядку спадкування за законом право забудовника на 1/4 частину вказаного житлового будинку. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220-1223, 1261, 1268-1270, 1273, 1275 ЦК України, ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України від 1969 року, ст. 71 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved