Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом до [PERSON], в якому просила визнати автомобіль [NUMBER], зброю: карабін "ХОВА 305 ХОГУЕСТК", гладко ствольну мисливську рушницю "СТОЕДЖЕР 2000", газовий револьвер "МЕ-38 КОМПАКТ" спільним сумісним майном, визнати право власності за позивачем на ? частину цього майна, здійснити поділ майна, яке перебуває у спільній сумісній власності, припинивши право спільної сумісної власності на вказане майно. Одночасно просить стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію її частки в спільному сумісному майні. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що спірне майно булу придбане під час перебування у шлюбі з відповідачем, але право власності було зареєстроване за останнім. В судовому засіданні позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити з викладених підстав. Відповідач, представник відповідача проти позову заперечили. В судовому засіданні пояснили, що газовий револьвер "МЕ-38 КОМПАКТ" був придбаний у 2001 році, до реєстрації шлюбу з позивачем. Автомобіль марки "КІА СОРЕНТО", д/н [NUMBER], за пропозицією позивача, був відчужений під час перебування у шлюбі, а карабін "ХОВА 305 ХОГУЕСТК" та гладко ствольна мисливська рушниця "СТОЕДЖЕР 2000" були набуті відповідачем шляхом договору дарування та є його особистою приватною власністю. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила, що відповідач подарував їй автомобіль за пропозицією позивача з умовою, що вона - [PERSON] складе заповіт на користь своєї онуки - дочки позивача та відповідача. Вислухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що в період з 17.09.2002р. по 26.06.2015р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. За час перебування в шлюбі, подружжя придбало автомобіль [NUMBER]. У 2015 році спірний автомобіль було відчужено (подаровано) на користь матері відповідача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого перереєстрація автомобіля відбулася 18.04.2015р. Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України, договір, який був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого, якщо майно, одержане за даним договором, використане в інтересах сім'ї. Поєднання вказаних підстав надає можливості розглядати другого з подружжя як зобов'язану особу, незважаючи на те, що така особа не брала особисто участі в укладенні договору. З цього випливає, що закон при вирішенні цього питання закріплює не суб'єктивний, а об'єктивний підхід, оскільки не пов'язує виникнення обов'язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на укладення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов'язаною особою, якщо об'єктивно цей договір було укладено в інтересах сім'ї та одержане майно було використано в інтересах сім'ї. Таким чином, враховуючи що спірний автомобіль був проданий в період шлюбу, на момент розірвання шлюбу вже належав третій особі, він вже не може вважатися об'єктом спільної сумісної власності подружжя, який підлягає поділу після розірвання шлюбу. Стосовно карабіну "ХОВА 305 ХОГУЕСТК" та гладко ствольної мисливської рушниці "СТОЕДЖЕР 2000" відповідач у своїх запереченнях зазначив, що дана зброя є його особистою власністю, оскільки були придбані шляхом обміну подарункових сертифікатів подарованих йому на свята. Дана обставина підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Щодо вимог, які стосуються газового револьверу "МЕ-38 КОМПАКТ", суд враховує, що дана зброя була придбана відповідачем в 2001 році, що підтверджується дозволом на право зберігання та носіння зброї. Оскільки дане майно було придбане до реєстрації шлюбу, воно не може бути предметом спільного сумісного майна подружжя. Згідно ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з"ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК). Згідно п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерел і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Майно, яке належало одному з подружжя, може бути віднесено до спільної сумісної власності укладеною при реєстрації шлюбу угодою (шлюбним договором) або визнано такою власністю судом з тих підстав, що за час шлюбу його цінність істотно збільшилася внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя чи їх обох. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК). Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Що стосується премії, нагороди, одержаних за особисті заслуги, суд може визнати за другим з подружжя право на їх частку, якщо буде встановлено, що він своїми діями сприяв її одержанню. Оскільки карабін "ХОВА 305 ХОГУЕСТК" та гладко ствольна мисливська рушниця "СТОЕДЖЕР 2000" були отримані відповідачем шляхом обміну подарункових сертифікатів, а газовий револьвер "МЕ-38 КОМПАКТ" був придбаний до реєстрації шлюбу з позивачем позовні вимоги, щодо цього майна також задоволенню не підлягають. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed