Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

Представник позивача посилається на те, що 13 січня 2008 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (ПАТ КБ "ПриватБанк") уклав з відповідачем [PERSON] кредитний договір №K2XRFО03651249 , відповідно до якого відповідачу було надано кредит у розмірі 9 969,61 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку : щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом , яка складається із заборгованості за кредитом , за відсотками , комісією а також інші витрати згідно Умов. Відповідачем [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконано. Вказує, що 04 вересня 2009 року Коломийським міськрайонним судом винесено судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 17 539,94 грн. Тому в новому розрахунку заборгованості від 26 листопада 2013 року вже врахована сума стягнення по даному судовому наказу. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 26 листопада 2013 року має заборгованість у розмірі 29 400,60 грн. , з яких: - 2,59 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 27 521,79 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1376,22 грн. - штраф (процентна складова). Посилання представника відповідача на те, що відповідач [PERSON] вищезгаданий кредитний договір не підписував, не отримував, не сплачував кошти, просить не брати до уваги, за недоведеністю, оскільки в матеріалах справи є копія паспорта відповідача із відміткою представника банку щодо вірності з оригіналом, а також, що у нього як представника немає повноважень щодо перегляду фотознімків особи відповідача, які виготовлялися представником банку під час укладення спірного кредитного договору із фотознімками в паспорті гроиадянина України та закордонному паспорті відповідача, копії якиї представлені представником відповідача. Просить позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що її довіритель відповідач по справі [PERSON] у 2005 році втратив паспорт громадянина України та звернувся з цього приводу до управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області. Взамін втраченого паспорта йому видали інший, а у 2007 році він був знятий з реєстрації у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання в Росію, де на даний час і проживає. Вказує, що відповідач [PERSON] у 2008 році не перебував на території України, 13 січня 2008 року не укладав кредитного договору №K2XRFО03651249 та відповідно не отримував коштів від ПриватБанку, не здійснював жодних платежів по погашенню кредиту, що підтверджується копією закордонного паспорта відповідача [PERSON], де у графі ВІЗИ зазначено, що останній у вересні 2007 року виїхав до Росії, а відміток про повернення в Україну немає, тобто відповідач не є стороною у даній справі. Крім того представник ствердила, що позивач має можливість переконатись, що спірний договір відповідач [PERSON] особисто не укладав, не підписував і кредитні кошти не отримував, шляхом перегляду фотознімків, які обов язково виготовляються представником банку під час оформлення кредитного договору. Просить у позові відмовити Вислухваши пояснення сторін , проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків Відповідно до ст.. 526 -527ЦК України , зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги. Згідно ст.1054 ЦК за кредитним договором банк або інша кредитна установа зобов"язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 13 січня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (ПАТ КБ "ПриватБанк") та [PERSON] згідно нопії паспорта громадянина України серія [NUMBER], виданого Коломийським МВ УМВС 27.12.1996 року. укладено кредитний договір №K2XRFО03651249, відповідно до якого останньому надано кредит у розмірі 9 969,61 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним та банком договір, про що свідчить підпис [PERSON] у заяві. З долучених представником позивача копії вищезгаданого договору та копії паспорта громадянина України на ім я [PERSON] вбачається, що останньому видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] (а.с.8,14-16). Однак вищенаведене спростовується листом управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області від 13.08.2014 року № 17/2353 в якому зазначено, що [PERSON], [INFO] у 2005 році звертався по втраті паспорта громадянина України серії [NUMBER] від 27 грудня 1996 року . Взамін втраченого паспорта [PERSON] документувався паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 02 березня 2005 року. (а.с.106). Крім того, в даному листі зазначено наступне: По обліках Коломийського РВ УДМС в Івано-Франківській області [PERSON] знятий з реєстраційного місця проживання 12 вересня 2007 року у зв'язку із виїздом на ПМП. Паспорт громадянина України виданий на ім'я [PERSON] зданий та знищений. Як вбачається з копії закордонного паспорта на ім'я [PERSON] серії [NUMBER], виданого 14 червня 2002 року у графі ВІЗИ , останній перетнув кордон з України в Росію 20 вересня 2007 року , та з Росії в Україну 02 травня 2010 року (а.с.100-105), тобто на час укладення спірного кредитного договору [PERSON] перебував за межами України. Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами прийнято вважати будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги чи, навпаки, заперечення сторін, та інші обставини, що можуть мати певне значення для правильного та справедливого вирішення справи. Під цими фактичними даними законодавець розуміє об'єктивні свідчення, що цікавлять суд. Необхідно також з`ясувати термінологічне значення поняття факту, змістом якого є абсолютно реальна подія чи явище, яке дійсно відбулось, відбувається чи просто існує. Таким чином, під терміном «фактичні дані» необхідно розуміти інформацію достовірність якої підтверджується реальними об'єктивними та незалежними обставинами. Ці фактичні дані суд одержує з певних джерел, які цивільний процесуальний закон називає засобами доказування. Частина 2 ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України надає перелік належних засобів доказування, які можуть використовуватись учасниками судового розгляду, Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Ст. 64 ЦПК України визначено, що письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, не доведені та не можуть підлягати задоволенню. На підставі ст.ст. 525,526,527,1054,1055 ЦК України,

Outcome: dismissed