Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 08 серпня 2016 року до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі - ПАТ "АМКР") про відшкодування моральної шкоди працівнику в разі ушкодження його здоров'я, в якій просить стягнути з відповідача на його користь 160020,00 грн у відшкодування моральної шкоди, судові витрати у справі. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він працював у ПАТ «АМКР» на робочих посадах. Під час виконання трудових обов'язків 25.04.2013 року з ним стався нещасний випадок. За висновком МСЕК йому встановлено 10% втрати професійної працездатності. В результаті нещасного випадку йому спричинена моральна шкода, яка виражається у тому, що він відчуває фізичний біль, психічний дискомфорт, який виражається у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху. Все це негативно позначається на його душевному та фізичному стані. В судовому засіданні позивач присутнім не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст..38 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] _ [PERSON] (договір про надання правової допомоги б/н від 16.04.2016 р.) підтримала позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, зазначила, що вини позивача у нещасному випадку за результатами розслідування не встановлено, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача ПАТ "АМКР" - Сідлецька С.О. (довіреність №14-329юр від 22.08.2016 року, дійсна по 20.11.2016 р.), позов не визнала , пояснила, що позивач не обґрунтував та не довів розмір моральної шкоди, не надав доказів глибини та тривалості моральних страждань, які незворотні суттєві зміни відбулися в його житті, як вплинули на душевний стан, тому у задоволенні позову просила відмовити. Вислухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] працював у ПАТ «АМКР» слюсарем-ремонтником ЦРО-2 10 років на момент нещасного випадку ( а.с.11). Відповідно до акту проведення розслідування нещасного випадку, що стався 25 квітня 2013 року о 12 годині 52 хвилин, складеного 23 травня 2013 року , основною причиною нещасного випадку визнано конструктивні недоліки, недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва -порушено п.п. 3.29.4; 3.29.5;3.30.1 посадової інструкції механіка дробильної фабрики (на правах цеху) гірничого департаменту ПІ 702.23485.015;вимоги п.2 р.3 "Правил охорони праці під час ремонту устаткування на підприємствах чорної металургії" НПАОП 27.1-1.06-08.Супутня - технічна причина:неякісне розроблення або відсутність проектної документації на будівництво, реконструкцію виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, обладнання, устаткування тощо. Порушено п.3.8 посадової інструкції начальника збагачувального відділу проектно-конструкторського управління (ПКУ) Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" ПІ214.23898.324.Супутня - організаційна причина: невиконання посадових обов'язків. Порушено п.п. 3.2.1.6; 3.2.1.7; 3.2.1.8 посадової інструкції механіка дільниці №1 з ремонту устаткування дробильної фабрики цеха з ремонту устаткування № 2 дробильних та збагачувальних фабрик управління капітальних та поточних ремонтів устаткування гірничого департаменту ПІ 713.23607.134.Особами, діяльність або бездіяльність яких призвела до нещасного випадку, встановлено: [PERSON], [PERSON], [PERSON].( а.с.8-10). Про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом складено акт №22 від 23.05.2013 року (форма Н-1) відповідно до п.7 якого встановлено, що основною причиною нещасного випадку є конструктивні недоліки, недосконалість, недостатня надійність засобів виробництва (основна причина) ; неякісне розроблення або відсутність проектної документації на будівництво, реконструкцію виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, обладнання, устаткування тощо; невиконання посадових обов'язків (супутні причини) (а.с. 11-13). Так судом встановлено, що згідно, виписки з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] було встановлено діагноз: виробнича травма, сполучена травма, відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, ушиблена рана лобу, закритий перелам акроміального відростку лівої лопатки, розрив лівого ключично-акроміального сполучення, розрив лівого ключично-стеріального сполучення (а.с.7). З довідки МСЕК від 13.09.2013 року (серія [NUMBER]) йому первинно встановлено 10% втрати професійної працездатності з 09 вересня 2013 року по 01 жовтня 2014 року, наступний перегляд 01.10.2014 року. Показане медикаментозне лікування.( а.с.6). Таким чином, матеріалами справи встановлено вину підприємства у нещасному випадку, що стався 25 квітня 2013 року, вина позивача відсутня. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із змінами) (далі - Постанова) , за моральну (немайнову) шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди перед [PERSON] несе ПАТ «АМКР». Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках встановлених законом (ч.3 ст.1166 ЦК України). Згідно 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. У відповідності до ст. 4 Закону України "Про охорону праці", державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Як вказує позивач, у зв'язку із отриманою травмою йому заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 160020,00 грн.. При вирішенні спору в частині відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги пояснення представника позивача про те, що моральні переживання з приводу травмування призвели до значного емоційного напруження, позивач відчуває фізичний біль, психічний дискомфорт, який виражається у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, страху. Він змушений періодично проходити курс лікування. Моральні страждання пов'язані з порушенням нормального ходу його життя, що призвело до негативних наслідків. Вказані обставини, факт заподіяння моральної шкоди, тривалість і характер моральних страждань були підтвердженні в судовому засіданні. Разом з цим, суд приймає до уваги, що в настанні нещасного випадку виним є відповідач - ПАТ «АМКР», що підтверджується висновками в акті форми Н-1, що виразилося в неналежному забезпеченні відповідачем засобів виробництва, у неякісному розробленні або відсутності проектної документації на будівництво, реконструкції виробничих об'єктів, будівель, споруд, інженерних комунікацій, обладнання, устаткування тощо; невиконанні посадовими особами своїх обов'язків, що не заперечується представником позивача. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди, суд звертає увагу на довідку МСЕК від 13.09.2013 року, з якої вбачається, що втрата професійної працездатності встановлена з 09 вересня 2013 року по 01 жовтня 2014 року, наступний переогляд стану здоров'я (ступінь втрати професійної працездатності) [PERSON] було призначено 01.10.2014 року, проте позивач не надав суду належних доказів щодо проходження повторного переогляду для встановлення втрати професійної працездатності на даний час та медичних довідок, щодо стану здоров'я позивача, необхідності у лікування. Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз'яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р., з подальшими змінами, "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості . З огляду на встановлені фактичні дані у їх сукупності, враховуючи психологічний та моральний стан позивача, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, беручи до уваги обставини характеру спричиненої шкоди, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 3000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які позивач переживав протягом тривалого часу та які переносить на теперішній час. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 551грн. 20 коп.

Outcome: partial