Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Демидівської селищної ради, Демидівського району, Рівненської області про визнання права на спадкове майно за законом, а саме земельну ділянку (пай), розміром 2,97 умовних кадастрових гектари, що знаходиться на території Хрінницької сільської ради Демидівського району Рівненської області, яка належала померлому [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 01.10.1996 року. В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Внаслідок смерті батька відкрилась спадщина. Позивачка є спадкоємцем першої черги на майно померлого за законом, в тому числі на земельну ділянку (пай) на території Хрінницької сільської ради, Демидівського району. За заявою позивачки було заведено спадкову справу № 46/2018 щодо спадщини, яка відкрилась [INFO] внаслідок смерті батька [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), який перебуває на землях КСГП "Стир" відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на дану земельну ділянку, що позбавляє позивачку можливості оформити своє право на земельну частку (пай) у нотаріуса. Даний сертифікат було втрачено. З вказаних підстав позивачка просить позовні вимоги задовольнити. Під час розгляду справи в суді позивачка позовні вимоги підтримала повністю, з підстав, викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання представник відповідача - Демидівської селищної ради Демидівського району Рівненської області не з`явився, подав до суду клопотання, в якій просить справу розглянути без участі представника селищної ради , не заперечує проти заявлених вимог (а.с. 23). Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих учасниками справи. В ході розгляду справи сторони (їх представники) заяв та/чи клопотань не подавали. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с.Лисине, Демидівського району Рівненської області. /а.с.7/. При вирішенні даного спору суд застосовує до спірних правовідносин положення ст.ст. 524, 525, 534, 549 Цивільного кодексу Української РСР № 1540-VІ від 18 липня 1963 року (з наступними змінами), що діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] та її прийняття позивачкою [PERSON] . Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР № 1540-VІ від 18 липня 1963 року (з наступними змінами, що діяв на час виникнення правовідносин) часом відкриття спадщини визнавався день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Частини 1 та 2 ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР № 1540-VІ від 18 липня 1963 року (з наступними змінами) визначали, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Ч. 1 ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР № 1540-VІ від 18 липня 1963 року (з наступними змінами) передбачала, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа першої черги належать також дитина померлого, яка народилась після його смерті. Згідно рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 28 липня 2010 року встановлено юридичний факт, а саме те, що [PERSON] [INFO] є донькою [PERSON] , який помер [INFO] /а.с.10/. З повідомлення відділу у Демидівському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 28.12.2018 року, оголошення в газеті «Вісник Демидівщини» в номері від 18 січня 2019 року, вбачається, що на ім`я [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСГП "Стир", Демидівського району, серії [NUMBER] від 01.10.1996 року, який зареєстрований у книзі реєстрації сертифікатів за [NUMBER] від 16 жовтня 1996 року. Вказаний сертифікат був втрачений. /а.с.11,17/. Згідно повідомлення відділу у Демидівському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 12.03.2019 року, земельна частка (пай) в КСГП "Стир" становить 2,97 в умовних кадастрових гектарах. Грошова оцінка земельної ділянки (паю) КСГП "Стир" на території Хрінницької сільської ради, Демидівського району становить - 118780 грн. 27 коп. /а.с.16/. Ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР передбачала, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Як встановлено під час розгляду справи в суді , [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] , як спадкоємець за законом, оскільки на день смерті батька була зареєстрована та фактично проживала в [ADDRESS] . Згідно постанови приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Котюбіним І.Ф. № 3 від 11.01.2019 року, за заявою [PERSON] заведено спадкову справу № 46/2018 щодо спадщини, яка відкрилась [INFO] внаслідок смерті батька [PERSON] . У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на право на земельну частку (пай), який перебуває на землях КСГП "Стир", що знаходиться на території Хрінницької сільської ради, Демидівського району, Рівненської області, гр. [PERSON] відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів /а.с.12/. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, дослідженими доказами по справі встановлено, що позивачка [PERSON] у порядку та строки, передбачені ст.ст. 524, 549 Цивільного кодексу Української РСР, що діяв на час виникнення правовідносин, прийняла спадщину за законом після смерті [PERSON] . За життя [PERSON] отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСГП "Стир" в розмірі 2,97 умовних кадастрових гектара, що знаходиться на території Хрінницької сільської ради Демидівського району Рівненської області. Однак, такий сертифікат втрачено, що унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців, які прийняли б спадщину після смерті [PERSON] не встановлено. Крім того, в ході розгляду справи відповідачем були визнанні позовні вимоги позивача (а.с. 23). Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що за відсутності сертифіката на право на земельну частку (пай) № [NUMBER] , що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під [NUMBER] від 16 жовтня 1996 року, позивачка [PERSON] позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на вказану земельну частку (пай), що і стало причиною її звернення до суду з позовною заявою. У позовній заяві позивачка [PERSON] посилалася на положення ст.ст. 1217, 1218, 1225 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16 січня 2003 року, що набрав чинності 1 січня 2004 року. Однак, вказані правові норми не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки Цивільний кодекс України № 435-ІV від 16 січня 2003 року (набрав чинності з 1 січня 2004 року) застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року). Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені докази по справі та вказані правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивачки [PERSON] та їх задоволення. Відповідно до ст.ст. 524, 525, 534, 549 Цивільного кодексу Української РСР № 1540-VІ від 18 липня 1963 року (з наступними змінами),

Outcome: approved