Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, який підтримав в судовому засіданні і мотивує його тим, що з 01.11.2013р. по 30.10.2015р. та з 11.11.2015р. по 18.02.2016р. він працював у КП «Сумижитло» Сумської міської ради. Наказом КП «Сумижитло» Сумської міської ради від 29.10.2015р. його було звільнено з посади електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 4 розряду відділу електротехнічного обслуговування КП «Сумижитло» СМР у звязку із скороченням чисельності штату працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Наказом КП «Сумижитло» Сумської міської ради від 11.11.2015р. його було прийнято на посаду енергетика виробничо-технічного відділу за сумісництвом з оплатою праці 50% від окладу згідно штатного розкладу. У звязку з порушенням відповідачем законодавства про працю та умов колективного договору (несвоєчасна виплата заробітної плати) відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, він був звільнений з займаної посади згідно наказу від 18.02.2016 року. При звільненні відповідач не виплатив йому заборгованість по заробітній платі, яка станом на 17.02.2016 р. становить 11176 грн. 56 коп. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 11176 грн. 56 коп.; стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь період затримки розрахунку по день постановлення судового рішення. Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не зявився, заперечень проти задоволення позову не надав. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] з 01.11.2013р. по 30.10.2015р. та з 11.11.2015р. по 18.02.2016р. працював у КП «Сумижитло» Сумської міської ради, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 8-12). Наказом КП «Сумижитло» Сумської міської ради від 29.10.2015р. [PERSON] було звільнено з посади електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування 4 розряду відділу електротехнічного обслуговування КП «Сумижитло» СМР у звязку із скороченням чисельності штату працівників, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.(а.с. 2) Наказом КП «Сумижитло» Сумської міської ради від 11.11.2015р. [PERSON] було прийнято на посаду енергетика виробничо-технічного відділу за сумісництвом з оплатою праці 50% від окладу згідно штатного розкладу (а.с. 4). У звязку з порушенням відповідачем законодавства про працю та умов колективного договору (несвоєчасна виплата заробітної плати) відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України, [PERSON] з 18.02.2016 р. був звільнений з займаної посади згідно наказу№ 33-к від 18.02.2016 року (а.с. 3). При звільненні КП "Сумижитло" Сумської міської ради не виплатив [PERSON] заборгованість по заробітній платі, яка станом на 17.02.2016 р. становить 11176 грн. 56 коп. (а.с. 6) Згідно довідки КП "Сумижитло" Сумської міської ради від 17.02.2016р., середньоденна заробітна плата [PERSON] складала 40 грн. 08 коп.(а.с. 7) Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються КЗпП України. Згідно ст.ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст.ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обовязок виплачувати працівнику заробітну плату. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності. Зазначену правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду України № 6-64 цс13 від 03.07.2013 р., та № 6-76цс14 від 02.07.2014 р., які відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів. З матеріалів справи вбачається, що позивач був звільнений 18.02.2016р., а розрахунок з ним не був здійснений, за таких обставин, середній заробіток за час затримки розрахунки при звільненні в розмірі 561 грн. 12 коп. за період з 19.02.2016р. по 10.03.2016р., що складає 14 робочих днів при середньоденній заробітній платі 40,08 грн., підлягає стягненню з КП "Сумижитло" СМР на користь [PERSON] Відповідно до вимог ст. 10,11 ЦПК України, суд вирішує справи на засадах змагальності, не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах позовних вимог, на підставі поданих ними доказів. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається я на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного суд вважає необхідним стягнути з Комунального підприємства «Сумижитло» Сумської міської на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в розмірі 11176 грн. 56 коп., середній заробіток за час затримки розрахунки при звільненні в розмірі 561 грн. 12 коп., а всього 11737 грн. 68 коп., без урахування податків, зборів, обов»язкових платежів. У відповідності з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1378 грн., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Outcome: approved