Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

[PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Добрянської сільської ради Великописарівського району, третя особа: відділ Держгеокадастру у Великописарівському районі Сумської області, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в м.Охтирка Сумської області, на земельну частку (пай) площею 2,93 га, розташовану в межах Добрянської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого за № 179 від 16.12.1996 року на ім'я [PERSON]. Позивач являється спадкоємцем за заповітом, однак оформити спадкові права на вказане майно в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений правовстановлюючий документ. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просить суд його задовольнити. Представник відповідача - Добрянської сільської ради - у судове засідання не з'явився, надав суду заявв про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не подав. Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Великописарівському районі - у судовому засіданні з позовом згоден. Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 грудня 2013 року розглянув справу № 6-138цс13 і зробив правовий висновок, що відповідно до ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Судом встановлено, що [INFO] в с.Добрянське В.Писарівського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 29.09.2000 року (а.с.16). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 2,93 га, розташовану в межах Добрянської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого за № 179 від 16.12.1996 року (а.с.8). Відповідно до Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №№ 42597202,42597182 від 25.12.2015 року після смерті [PERSON], який помер [INFO], заповіт не посвідчувався, спадкова справа не заведена (а.с.34, 35). Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (1963р.) спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При цьому, згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги являються в рівних частинах діти ( у тому числі усиновлені), подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого. Згідно ст.549 ЦК України (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1). якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2). якщо він подав до держнотконтори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.2 цієї статті). Таким чином, спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] являється його дружина [PERSON], їх родинні стосунки підтверджуються відповідними документами (а.с.13), яка прийняла спадщину в порядку ст.549 ЦК УРСР 1963р. [INFO] в м.Охтирка Сумської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 25.03.2003 року (а.с.15). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить право на земельну частку (пай) площею 2,93 га, розташовану в межах Добрянської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого за № 179 від 16.12.1996 року на ім'я [PERSON]. Згідно ст.534 ЦК УРСР (1963р.) кожен громадянин може залишити по заповіту все своє майно або його частину (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку) одному або кільком особам, як таким, що входять, так і таким, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі та окремим державним, кооперативним і суспільним організаціям. Відповідно до змісту заповіту, що мається в матеріалах справи, посвідченого 09.06.1999 року секретарем виконкому Добрянської сільської ради, [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно на користь [PERSON], що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 42597058 від 25.12.2015 року (а.с.7,32). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 42597102 від 25.12.2015 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO], спадкова справа не заведена (а.с. 33). В силу ст.549 ЦК УРСР (1963р.) позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, так як за нормами ЦК УРСР (1963р.) порядок прийняття спадщини був встановлений незалежно від того, де проживав спадкоємець - в місці відкриття спадщини чи іншому місці. Крім того, рішенням В.Писарівського районного суду Сумської області від 09.04.2015 року у справі № 575/226/15-ц за позивачем [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на земельну ділянку площею 2,358 га відповідно до Державного акту серії [NUMBER] (а.с.10). Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. З повідомлення приватного нотаріуса В.Писарівського нотаріального округу Н.В.Васильченко вбачається, що видача свідоцтва про право на спадщину неможлива за відсутності правовстановлюючого документа (а.с.14). Втрата Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого за № 179 від 16.12.1996 року на ім'я [PERSON], та визнання його недійсним у зв'язку з цим, підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла» № 87 від 07.11.2015 року, що мається в матеріалах справи (а.с.17-18). Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Правова позиція суду щодо можливості захисту права власності позивача шляхом його визнання ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягає використанню національними судами України як джерело права. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Таким чином, за умови прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

Outcome: approved