Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-31 00:00:00

Позивач ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що між АТ НСК "АХА Страхування" та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 56978а5к3 від 30 червня 2015 р., згідно якого АТ "СК "АХА Страхування" взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER] , його окремих частин чи додаткового обладнання. 10.05.2016 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Honda Civic», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON], та «МОСКВИЧ», д/н [NUMBER], яким керував [PERSON]. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у АТ "СК "АХА Страхування", транспортний засіб «Honda Civic», д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві приватної власності. У зв'язку з названою подією, згідно розрахунку страхового відшкодування вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, склала 32 243,13 грн. Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту № 1.003.16.0006642/АХА2058640 від 18.05.2016 р., рахунку зі станції технічного обслуговування, та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб складає 32 243,13 грн. В зв'язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування АТ "СК "АХА Страхування" відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 32 243,13 грн., що була перерахована Позивачем на рахунок станції технічного обслуговування Винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУПАП, постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області визнано гр. [PERSON], під керуванням якого перебував автомобіль «МОСКІИЧ», д/н [NUMBER]. Крім того, в довідці Києво-Святошинського відділу поліції по даному факту ДТП також зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог Правил дорожнього руху України. Отже, на підставі вищезазначеного, до Позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до Відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 32 243,13 грн. Тому позивач просив стягнути з Відповідача на користь Позивача суму в розмірі 32 243,13 (Тридцять дві тисячі двісті сорок три гривень 13 копійок). Стягнути з Відповідача на користь Позивача суму понесених витрат на оплату судового збору у розмірі 1 600,00 (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок). Представник позивача направив до суду письмову заяву згідно якої просив розгляд справи провести у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив його задоволити. Відповідач та його представник проти вимог позову заперечувала та просили позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та зібрані ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 10 травня 2016 року близько 15 год. 00 хв. по вул. Балукова буд 5Б с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області на автомобільній дорозі «Київське напівкільцева-Боярка», керуючи автомобілем «Москвич» д.н. [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості та не дотримався безпечної дистанції внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Під час ДТП автомобілі зазнали механічні пошкодження. Своїми дія [PERSON] порушив п. 13.4 Правил дорожнього руху України. Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.05.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002р. у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі „Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина „судового розгляду". Між АТ НСК "АХА Страхування" та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 56978а5к3 від 30 червня 2015 р., згідно якого АТ "СК "АХА Страхування" взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля [NUMBER] , його окремих частин чи додаткового обладнання. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у АТ "СК "АХА Страхування", транспортний засіб «Honda Civic», д/н [NUMBER], який належить [PERSON] на праві приватної власності. У зв'язку з названою подією, згідно розрахунку страхового відшкодування вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження в ДТП, склала 32 243,13 грн. Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту № 1.003.16.0006642/АХА2058640 від 18.05.2016 р., рахунку зі станції технічного обслуговування, та зібраних документів розмір виплати за пошкоджений транспортний засіб склав 32 243,13 грн. В зв'язку з викладеним і відповідно до умов договору страхування АТ "СК "АХА Страхування" відшкодувало [PERSON] витрати на ремонт автомобіля в сумі 32 243,13 грн., що була перерахована Позивачем на рахунок станції технічного обслуговування згідно платіжного доручення № 243 080 від 19 травня 2016 р. Згідно вимог ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно Правової позиції, висловленої Верховним судом України при розгляді справи № 6-2587цс15 від 23 грудня 2015 року, визначено що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки відповідач [PERSON] несе відповідальність за завдану ним шкоду відповідно до вимог ст. 993 та 1191 ЦК України. Суд не приймає заперечень сторони відповідача стосовно вимог позову, оскільки стороною відповідача не спростовано жодним належним, достовірним, достатнім письмовим доказом розмір шкоди заподіяної під час вчинення ДТП. Клопотань щодо призначення по справі судової авто-технічної експертизи заявлено не було. Наявність у відповідача полісу ОСЦПВВНТЗ, не позбавляє права позивача звернутись із даним позовом саме до винної особи. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved