Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивач 02 березня 2018 року звернувся до суду з вказаним позовом, у якому зазначав, що відповідач на підставі заяви б/н від 16 грудня 2008 року, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складають договір про надання банківських послуг, отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит згідно з договором, відповідач, у свою чергу, не надаd своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим станом на 11 лютого 2018 року заборгованість відповідача склала 27530,59 грн., у тому числі заборгованість за кредитом - 546,66 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом - 21996,76 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3200,00 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 1287,17 грн., тому позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та судовий збір. 19 березня 2018 року судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 29 березня 2021 року представник позивача АТ КБ "ПриватБанк" Савіхіна А.М. надала суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, просила стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором б/н від 16 грудня 2008 року в розмірі 6716,71 грн., у тому числі 546,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту (простроченим), заборгованість за простроченими відсотками - 1471,85 грн., заборгованість із пені - 4698,20 грн., та сплачений позивачем судовий збір. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року заяву представника позивача АТ КБ "ПриватБанк" Савіхіної А.М. про зменшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду. У судове засідання представник позивача не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання декілька разів не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та шляхом публікації оголошень на офіційному веб-сайті суду. Зі згоди представника позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до положень ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі; правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Судом встановлено, що 26 грудня 2008 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.8), відповідно до умов якої позивач зобов`язався надати відповідачу фінансовий кредит шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку з лімітом 250,00 грн. із базовою процентною ставкою 30,00% річних та погашенням заборгованості шляхом внесення щомісячних платежів в розмірі 7% від суми заборгованості. Відповідач [PERSON] погодився з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, та що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. З наданого позивачем розрахунку та виписок з особового рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, проте у повному обсязі свої зобов"язання за кредитним договором не виконав. Згідно з наданим Банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 08 березня 2021 року склала 6716,71 грн., у тому числі: 546,66 грн. - заборгованість за тілом кредиту (простроченим), заборгованість за простроченими відсотками - 1471,85 грн., заборгованість із пені - 4698,20 грн.) (а.с.100 на звороті). На підтвердження викладених у позовній заяві обставин позивачем надано копію довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки "Універсальна 55 днів пільгового періоду" (а.с.9) з датою підписання 26.12.08 та підписом без зазначення прізвища, імені та по батькові особи, яка підписала цю довідку, а тому, враховуючи відмінності в умовах кредитування (відсотки у розмірі 30% у Заяві та у розмірі 1,9 % на місяць, тобто 22.8% річних, - у довідці, валюта кредиту гривня у Заяві та гривня/долар США у довідці), суд вважає вказану довідку неналежним доказом та не бере її до уваги. Крім того, позивачем надано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна 55», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна COLD» (а.с.10) та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.11-16), розміщений на сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, як невід`ємні частини кредитного договору, які відповідачем не підписані. Суд вважає, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували, що саме ці довідка, Витяг з Тарифів та Витяг з Умов і Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані Умови та правила на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати неустойки (пені, штрафів) у зазначеному в них розмірах і порядках нарахування, або в подальшому не змінювались, а тому такі Тарифи і Умови та Правила не можуть вважатися складовою частиною кредитного договору, укладеного банком з відповідачем. Такий висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19, відповідно до якої до вказаних правовідносин неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк», тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих позивачем підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов і Правил не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже, вимоги про стягнення пені задоволенню не підлягають. Виходячи із встановлених судом обставин, обгрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача визначеної у розрахунку заборгованості за тілом кредита у сумі 546,66 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у сумі 1471,85 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача сплачені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 1762,00 грн. при ціні позову за заявою про зменшення розміру позовних вимог 6716,71 грн., судом задоволено вимоги на суму 2018,51 грн., тобто підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1762,00 грн. х 2018,51 грн. : 6716,71 грн.= 529,52 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial