Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 18 грудня 2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір № НМХRRI18580657, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 3873,59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду підписом на те, що підписана заява разом з "Умовами" надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між нею і банком договір. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється щомісячним платежом для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інших витрат згідно умов. Копії умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою додаються до заяви. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.ст. 1049 та 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачка не дотрималась умов договору та закону, через що станом на 24.07.2014 року має заборгованість 7707,58 грн., яка складається з наступного: - заборгованості за кредитом - 3156,05; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 3,26 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 639,94 грн.; - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 3065,11 грн.; - штрафу за п.п.2.4.5.5. умов та правил банківських послуг (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 343,22 грн. Банк, посилаючись на статті 526, 527, 1050, 1054 ЦК України, просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 7707,58 грн . та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, в силу статті 169 ч.4 ЦПК України була належно повідомлена про час та місце розгляду справи, справа розглянута у її відсутності. Відповідно до положень ст. 197 ЦПК України, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справа, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, розглянута з винесенням заочного рішення. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст.ст. 1049 та 1050 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Встановлено, що 18 грудня 2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] був укладений договір № НМХRRI18580657, за яким відповідач отримала кредит в розмірі 3873,59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0.12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У відповідності до умов цього договору банк свої зобов'язання виконав і надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Кредит призначений для купівлі побутових товарів. Відповідно до п.1.1.3.2.11 умов і правил банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких клієнт є поручителем, а також будь-який інший вид заборгованості, яка виникла у клієнта, зважаючи на невиконання зобов'язань перед банком. Відповідач станом на 24.07.2014 року не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Судом встановлено, що у відповідача [PERSON] утворилась заборгованість на загальну суму 7707,58 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом - 3156,05; - заборгованості по процентам за користування кредитом - 3,26 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом - 639,94 грн.; - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором - 3065,11 грн.; - штрафу за п.п.2.4.5.5. умов та правил банківських послуг (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (процентної складової) - 343,22 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком, проведеним банком 24.07.2014 року. Таким чином, позовні вимоги банку в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, укладеним 18 грудня 2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачем, є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню кошти. У положенні Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 9 квітня 1985 року № 39/248 наголошено: визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Як зауважував Конституційний Суд України, рішення від 11.07.2013 № 7-рп/2013, межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. Конституційний Суд України виходить з того, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Кодексу засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Для споживачів банківських кредитних послуг, які з якихось причин порушили взяті на себе зобов'язання, бар'єром від надмірних санкцій є стаття 551 Цивільного кодексу України та стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів". Із розрахунку боргу слідує, що станом на 24 липня 2014 року утворилась прострочена заборгованість за кредитом в сумі 7707,58 грн.. За вказаних обставин, враховуючи, що заборгованість по кредиту складає 3156,07 грн. і по процентам за користування кредитом - 33,26 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 639,94 грн.. Всього - 3829,27грн., а розмір неустойки (штрафу, пені) становить - 3908,33 грн. (3065.11+500+343,22), суд вважає за можливе застосувати положення п.5 ч.3 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" при визначенні розміру заборгованості, пов'язаної із стягненням неустойки, оскільки визначений позивачем розмір останньої є необґрунтованим, встановивши неустойку 50% від 3829,27грн. (непогашеної суми тіла кредиту заборгованості по процентам за користування ним, комісію), що дорівнює 1914,63грн. (3829,27: 2). Таким чином, до стягнення з відповідача підлягатиме: 3829,27 грн. - заборгованості за кредитом, заборгованості за відсотками, комісія, а також неустойка - 1914,63грн.. Всього - 5743,90 грн. (3829,27+1914,63) Згідно з положеннями статті 88 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243, 60 гривні. На підставі наведеного,

Outcome: partial