Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

27.08.2014 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON]. Вимоги уточнені заявою від 17.09.2014 року. В своїх остаточних вимогах позивач просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок літ. «А-2» загальною площею 379,6 кв.м., в тому числі житловою площею 110,0 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS]. Крім того просила визначити порядок користування вищезгаданим житловим будинком наступним чином: перший та другий поверх будинку виділити у користування позивачки, цокольний поверх та гараж виділити у користування [PERSON], а котельню залишити у загальному користуванні. При цьому позивач посилається на те, що самовільно побудувала за власні грошові кошти, власними зусиллями, з використанням належних їй на праві приватної власності матеріалів та обладнання житловий будинок літ "А-2" розташований за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] вважає, що вона реалізувала право, надане їй чинним законодавством України. Вищезазначений будинок знаходиться в задовільному технічному стані, відповідає вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації. Внутрішні мережі підключені до зовнішніх мереж, працюють та знаходяться в задовільному технічному стані і відповідають вимогам надійності і безпечності в експлуатації. Будівельна готовність складає 100%. Конструктивні елементи та планування не протирічать будівельно-технічним, протипожежним, та санітарно-гігієнічним вимогам і умовам, необхідним для прийняття об'єкту в експлуатацію. Реконструйований позивачем Об'єкт нерухомості не спричиняє шкоди правам, свободам i честі громадян, інтересам суспільства, не погіршує екологічну ситуацію та природні якості землі. 24 вересня 2014 року до Харківського районного суду Харківської області подано зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та виділення в натурі: цокольного поверху житлового будинку літ "А-2" , розташованого за адресою [ADDRESS] загальною площею 138, 1 кв. м.; гаражу (приміщення № 14), загальною площею 27,0 кв. м.; 1/2 частину котельні (приміщення № 5 загальною площею 21,1 кв. м. ). Пізніше представником позивача за зустрічним позовом [PERSON] було подано заяву про зміну предмету позовних вимог за зустрічною позовною заявою, за якою він просив суд: визнати право власності та виділити в натурі у власність [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) весь цокольний поверх (загальною площею 138,1 кв.м. у тому числі житлова площа 19,2 кв.м.) житлового будинку літ. "А-2", розташованого за адресою: [ADDRESS]; визнати право власності та виділити в натурі у власність [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) житлове приміщення № 1-16 першого поверху (загальною площею 20,4 кв.м.) житлового будинку літ. "А-2", розташованого за адресою: [ADDRESS]; визнати право власності та виділити в натурі у власність [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]) гараж (приміщення № 1-16 першого поверху загальною площею 27 кв.м.) в житловому будинку літ. "А-2", розташованого за адресою: [ADDRESS],- що загалом складає площу 185,5 кв.м. у тому числі житлову 39,6 кв.м. в житловому будинку літ. "А-2", розташованого за адресою: [ADDRESS]. Представником позивача подано суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримані, зустрічний позов не визнаний. Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача та відповідача, первісний позов не визнаний, свої зустрічні позовні вимоги підтримані в повному обсязі. Пісочинською селищною радою подано суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним частково задовольнити первісний та зустрічний позов з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,1199 гектарів, розташованої за адресою: [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого на підставі рішення XIV сесії IV скликання Пісочинської селищної ради від 20.10.2004 року. Цільове призначення земельної ділянки відповідно до вищевказаного акту: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] побудовано на вищезгаданій ділянці подружжям спільними зусиллями та на спільні кошти у період шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У статті 70 Сімейного кодексу України зазначено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Станом на сьогоднішній день [PERSON] та [PERSON] проживають у вищевказаному будинку разом, однак останнім часом подружжя не може дійти згоди щодо порядку користування житловим будинком у зв]язку із чим [PERSON] і було подано зустрічну позовну заяву. Таким чином, домоволодіння [ADDRESS], належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] реалізували право, надане їм чинним законодавством України. У результаті проведення вищевказаного будівництва не були порушені законні права та інтереси інших осіб; скарг, пов'язаних із будівництвом будинку по [ADDRESS] від власників інших будинків по [ADDRESS], не надходило. Збудований [PERSON] та [PERSON] об'єкт нерухомості відповідає вимогам ст. 41 Конституції України, а саме: не спричиняє шкоди правам, свободам i честі громадян, інтересам суспільства, не погіршує екологічну ситуацію та природні якості землі. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Будівництво Об’єкту вже закінчене. Об’єкт готовий до експлуатації, його інженерно-технічне оснащення відповідає проектній документації та нормативним вимогам. Відповідно до технічного висновку ТОВ "НТК ЕНЕРГО-ТАЙМ" вищезазначений будинок, його несучі та огороджувальні конструкції на час обстеження знаходяться в задовільному технічному стані. Будівля на час обстеження відповідає вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації. Планування обстеженого будинку в цілому не протирічить будівельно-технічним, протипожежним та санітарно-гігієнічним вимогам та умовам, необхідним для прийняття об'єкту в експлуатацію. Технічний стан будівельних конструкцій взагалі забезпечує надійну експлуатацію та безпеку для життя та здоров'я мешканців. Технічні рішення, прийняті під час будування, відповідають вимогам діючого законодавства норм та правил державних стандартів, санітарних та протипожежних норм. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що закон не містить жодної норми, яка б прямо встановлювала неправомірність набуття права власності на самочинно побудовані об'єкти нерухомого майна, питання щодо законності набуття права власності на них належить до компетенції суду. Кодекс встановлює порядок виділу майна, що належить особам на праві спільної сумісної власності. Так, частини перша та друга статті 370 Кодексу встановлює, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. При цьому, частиною третьою статті 370 Цивільного кодексу України передбачено, що виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 Цивільного кодексу України, тобто, в порядку, передбаченому для виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності. Статтею 364 Цивільного кодексу України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. У Листі Міністерства юстиції України від 19.10.2007 р. № 19-39-827, зазначається, що у разі визнання права власності на новостворене майно судом, єдиним можливим документом, що підтверджує виникнення права власності на новостворене нерухоме майно, є рішення суду. Саме таке рішення суду подається для державної реєстрації прав на нерухоме майно. При цьому документи, що підтверджують прийняття нерухомого майна до експлуатації, не вимагаються. Зазначені обставини свідчать про те, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя і в порядку поділу майна суд визнає за позивачем та відповідачем право власності на 1/2 частину спірного будинку за кожним. Вимоги сторін про поділ в натурі будинку не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ст. 143 ЦПК України для вирішення питання про поділ нерухомого майна в натурі необхідні спеціальні знання, в зв'язку із чим необхідно призначити судову експертизу. Сторонами та представникам сторін такого клопотання не заявлено, експертний висновок про порядок поділу будинку відсутній, тому в задоволенні цієї частини позовних вимог суд відмовляє за недоведеністю. Оскільки позовні вимоги сторін задоволені рівнопропорційно, на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені сторонами відносяться за їх рахунок.

Outcome: partial