Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 1500 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 31 травня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. З лютого 2017 року шлюбні відносини між сторонами припинені і відповідач проживає окремо від позивача та їхнього сина. З того часу відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає і позивач змушена забезпечувати сина самостійно, який на даний час хворіє. Однак, коштів у позивача на все не вистачає. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Від відповідача до початку розгляду справи надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги він визнає частково, погоджуючись сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 200,00 грн., оскільки він тривалий час з 18 листопада 2016 року знаходився на лікуванні в обласній психіатричній лікарні та через часті хороби не може ніде працювати. Крім того подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні слід задоволити частково з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.11.2013 року встановлено, що батьком [PERSON], [INFO] є відповідач - [PERSON] (а.с.6). Як вбачається з довідки №168 від 02.03.2018 року, виданої Висоцькою сільською радою Дубровицького району Рівненської області, [PERSON], [INFO], проживає та зареєстрована в [ADDRESS] і має на своєму утриманні дитину [PERSON], [INFO] (а.с.8). Як вбачається із довідки №02-03/18 від 02.03.2018 року, виданої Вербівським навчально-виховним комплексом "Загальноосвітня школа І-ІІ - дошкільний навчальний заклад", за час відвідування дитиною [PERSON], [INFO] дошкільного підрозділу Вербівського НВК з 01 вересня 2017 року по даний час, батько дитини [PERSON], жодного разу не відвідував дитину і не цікавився його вихованням у садочку (а.с.9). З копії посвідчення серії [NUMBER] від 03.05.2018 року встановлено, що [PERSON] є дитиною інвалідом (а.с.30). Із виписки із медичної карти пацієнта реабілітаційного центру "Центру реабілітації дітей з органічним ураженням ЦНС та психіки КЗ "РОСБД", [PERSON] встановлено діагноз: "РОЦН у вигляді вираженої затримки психомовного розвитку з дефіцитом уваги і гіперактивності" (а.с.10). Згідно ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. У відповіді на відзив на позовну заяву, відповідач вказує, що він тривалий час знаходиться на лікуванні в обласній психіатричній лікарні. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 1 ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, відповідно до довідки КЗ "Рівненської обласноїпсихіатричної лікарні с.Орлівка", [PERSON] з 18 листопада 2016 року, знаходиться на лікуванні в обласній психіатричній лікарні (а.с.18). Проте вказана довідка видана 18 листопада 2016 року, що ставить під сумнів твердження [PERSON], що він тривалий час знаходиться на лікуванні, а також у довідці не зазначено, у зв'язку з яким захворюванням останній знаходиться на лікуванні. Отже, доказів того, що відповідач є непрацездатною особою, матеріали справи не містять. Згідно довідки №781 від 19.03.2018 року, виданої виконавчим комітетом Висоцької сільської ради Дубровицького району Рівненської області [PERSON] на території сільської ради не працює, трудової книжки зі слів немає, не служить, не навчається (а.с.20). Відповідно до ч.1 ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Враховуючи вищенаведене, норми Сімейного кодексу України, вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"; обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття; а також приймаючи до уваги, що неповнолітня дитина проживає разом із позивачем та перебуває на повному її матеріальному утриманні, має проблеми зі здоров'ям, у зв'язку з чим позивач потребує додаткових коштів на лікування дитини, а домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дитину не досягнуто, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] народження підлягають до часткового задоволення в розмірі по 1000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення сином повноліття, оскільки саме такий розмір зумовлений необхідністю додаткових витрат на дитину, що викликані її хворобою та буде відповідати інтересам дитини, обставинам справи і вимогам закону. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно ч.1 п.3 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, з відповідача на користь держави повинні бути стягнуті судові витрати, пов'язані з розглядом справи в розмірі 704,80 грн. На підставі ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved