Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним. На обґрунтування вимог в позовній заяві зазначено, що 29.03.2000 року між позивачем [PERSON] та матір`ю відповідача [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] . Договір купівлі-продажу було укладено на універсальній товарній біржі "Ріко-Альянс" у простій письмовій формі та зареєстрований цією ж товарною біржею за номером І-72. Умови договору сторонами було виконано повністю - покупцем було сплачено відповідачу обумовлену суму коштів, а відповідачем в свою чергу було передано вказаний будинок. 30.03.2000 року право власності позивача на вказаний будинок було зареєстроване в Баштанському БТІ в реєстраційній книзі №5 за реєстровим номером 1226. [INFO] [PERSON] померла, спадкоємцем майна якої є її донька - відповідач по справі [PERSON] . Через недотримання нотаріального посвідчення угоди, як того вимагало законодавство того часу, позивач не може в повному обсязі на власний розсуд користуватися та розпоряджатися даним майном. За таких обставин, позивач просила суд визнати вищевказаний договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним. Відповідачем надано відзив на позов, яким заперечує проти задоволення позову посилаючись на те, що вона не була учасником даної угоди, а тому не є належним відповідачем по справі. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позов підтримує повністю та просила його задовольнити. Відповідач до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином. Дослідивши матеріали справи (копію договору купівлі-продажу №I-72 від 29.03.2000 року; реєстраційний напис Баштанського БТІ від 30.03.2000 року; копію технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] ; копію свідоцтва про право власної на нерухоме майно від 03.04.2014 року; копію свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 20.08.2005року; копію актового запису про смерть №4 від 11.01.2005 року; копію спадкової справи №46/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON] ), суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 29.03.2000 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] , згідно умов якого [PERSON] придбала даний будинок у власність. Договір купівлі-продажу було укладено на універсальній товарній біржі "Ріко-Альянс" у простій письмовій формі та зареєстрований цією ж товарною біржею в Журналі реєстрації біржових угод за номером I-72. Умови договору сторонами було виконано повністю - покупцем було сплачено відповідачу обумовлену суму коштів, а відповідачем в свою чергу було передано вказаний будинок. 30.03.2000 року право власності [PERSON] на вказаний будинок було зареєстроване в Баштанському БТІ в реєстраційній книзі №5 за реєстровим номером 1226. [INFO] продавець будинку [PERSON] , померла, після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом (донька померлої), яка звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Вказаний договір купівлі-продажу укладено 29.03.2000 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 року№3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Відповідно до вимог ст.ст. 1216-1218, 1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Сукупність встановлених судом обставин свідчать, що позивач (покупець) та [PERSON] (продавець) домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується вищевказаними письмовими доказами, відбулося повне виконання договору. Враховуючи вищенаведене, з урахуванням наявності об`єктивної причини неможливості на теперішній час нотаріального посвідчення вищевказаної угоди, на думку суду, свідчить в даному конкретному випадку про наявність підстав для визнання дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку. Доводи відповідача про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на те, що вона не є належним відповідачем, суд не бере до уваги та відхиляє їх виходячи з наступного. З копії спадкової справи №46/2014 до майна померлої [INFO] [PERSON] вбачається, що відповідач є спадкоємцем першої черги за законом спадкового майна померлої [PERSON] , тобто є правонаступником прав та обов`язків останньої, а відтак є особою, яка має відповідати за даним позовом. З урахуванням обставини справи, суд вважає необхідним судові витрати покласти на позивача. На підставі ст.ст. 47; 227 ЦК УРСР та

Outcome: approved