Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

із позовною заявою про визнання за заповітом права власності на спадкове майно у суд звернулася [PERSON] до Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Відділ Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті батька позивача - [PERSON], який помер [INFO] року, залишилося спадкове майно, яке як спадщину у визначений строк позивач прийняла, проте оформити право власності на успадкований будинок [ADDRESS], не має можливості, оскільки за життя [PERSON] право власності на житловий будинок не встиг оформити. Крім того, до складу спадкового майна входять земельні ділянки площами 0,2500 га; 0,0710 га; 0,2587 га; 0,0717 га. Оформити право власності на вищевказані земельні ділянки позивач не може з огляду на те, що державні акти на ці земельні ділянки за життя останній також не встиг належним чином оформити. В судові засідання учасники справи не з'являлися. В матеріалах справи міститься: - клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності; - заява за підписом голови Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника ради та визнання позовних вимог. - заява Відділу Держземагенства у Козелецькому районі Чернігівської області про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року. Після померлого [PERSON] залишилось спадкове майно - житловий будинок із надвірними будівлями, що знаходиться по [ADDRESS] та земельні ділянки. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу [PERSON] була заведена спадкова справа, з копії якої вбачається, що: 23 березня 2009 року [PERSON] Леонтійови залишив заповіт, за яким все своє майно заповідав [PERSON]; 03 липня 2014 року [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 30 жовтня 2014 року, житловий будинок [ADDRESS] був побудований та введений в експлуатацію в 1970 році і був зареєстрований в погосподарській книзі сільської ради за № 9 за станом на 1970 р., що відповідало діючому на той час законодавству. Згідно з довідкою, виданою виконкомом Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 30 жовтня 2014 року, житловий будинок [ADDRESS] за станом на 15 квітня 1991 року відносився до суспільної групи "колгоспний двір", членом якого на той час був [PERSON]. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS], побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді, він може бути об'єктом спадкування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині визнання права власності на житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] підлягають задоволенню. Щодо визнання права власності на земельні ділянки суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно довідки, виданої виконкомом Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 19 грудня 2013 року вбачається, що до господарства по [ADDRESS], належить земельна ділянка площею 0,65 га, яка була надана у користування [PERSON] рішенням 13 сесії 21 скликання від 23.12.1993 року. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області від 11.03.2014 року, до господарства по [ADDRESS], належить земельна ділянка загальною площею 0,40 га, яка була надана у користування [PERSON] рішенням 13 сесії 21 скликання від 23.12.1993 року, що складається з трьох земельних ділянок: 0,0717 га - кадастровий номер 7422085004:66:077:0043; 0,0710 га - кадастровий номер 7422085004:66:077:0041; 0,2587 га - кадастровий номер 7422085004:66:073:0042. Згідно рішення Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (14 сесія 5 скликання) від 17.12.2008 року «Про безоплатну передачу у власність земельної ділянки» вирішено передано безоплатно гр. [PERSON] у власність земельні ділянки пл. 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та пл. 0,4014 га для ведення особистого селянського господарства. Позивач просить визнати за нею право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти на ім'я [PERSON] за життя останнього ним не були отримані. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до ст. 152 ч.3 п. "а" ЗК України -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Згідно з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7400767662013 від 30.10.2013 року, земельна ділянка площею 0,2500 га, за цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована по [ADDRESS] (кадастровий номер 7422085004:66:077:0140). Згідно з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7400767462013 від 30.10.2013 року, земельна ділянка площею 0,0710 га, за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташована по [ADDRESS] (кадастровий номер 7422085004:66:077:0041). Згідно з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7400764762013 від 30.10.2013 року, земельна ділянка площею 0,2587 га за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташована в [ADDRESS] (кадастровий номер 7422085004:66:073:0042). Згідно з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-7400764582013 від 30.10.2013 року, земельна ділянка площею 0,0717 га за цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, розташована в [ADDRESS] (кадастровий номер 7422085004:66:077:0043). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельні ділянки від 30 жовтня 2014 року за вказаними вище земельними ділянками відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved