Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] який в процесі розгляду уточнив, та просив стягнути з відповідачів заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. В обгрунтування позову зазначив, що відповідачі, будучи споживачами послуг КП "Харківводоканал" з централізованого водопостачання та водовідведення, своєчасно не сплачували їх, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості склала 2673 грн. 74 коп., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.1999 року по 01.08.2010 року у розмірі 2670,80 грн., 3% річних від простроченої суми - 2,94 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити на підставі тих доказів, що зазначені в позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися При цьому [PERSON] надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, просив суд застосувати строк позовної давності, на підставі чого відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов задоволенню не підлягаю з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] в м.Харкові і є споживачами послуг позивача, а саме - послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Згідно ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, водовідведення, газ, електрична, теплова енергія і інші послуги) підлягають оплаті за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймачі зобов'язані вчасно вносити плату за комунальні послуги. Згідно з п. 17, 18, 20, 30 Правил надання населенню послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач повинен своєчасно у встановлений термін сплачувати надані послуги. Оплата за надані послуги вноситься щомісячно, згідно норм і тарифів, встановлених обласними державними адміністраціями. Як видно з наданих суду документів, відповідачі не регулярно та не в повному обсязі сплачували плату за послуги з централізованого водопостачання з 01.01.1999р. по 01.08.2010р., у зв'язку із чим за цей період часу утворилася заборгованість (а. с. 5-14, 68-71). Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач послуг повинен сплачувати за надані житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.. 67 ЖК України, до комунальних послуг відноситься водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги; плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, між позивачем та відповідачами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, позивач свої зобов'язання перед відповідачами виконав, а відповідачі навпаки плату за надані послуги у встановленому порядку не вносить. З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідачів перед позивачем виникла за період з 01.01.1999р. по 01.08.2010р. і становить 2673 грн. 74 коп. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, ст. 257 ЦК України встановлена загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За приписами ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 19.12.2013 відповідачем заявлено про застосування ч.4 ст.267 ЦК України. Як вбачається з ухвали Червонозаводського районного суду м.Харкова від 27.09.2013р., позивачу було скасовано судовий наказ від 31.07.2013 р. про стягнення з відповідачів зазначеної заборгованості (а.с.2). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для відмови в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності з 01.01.1999р. по 01.08.2010р. на підставі ч.4 ст.267 ЦК України. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed