Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПСП "Слобожанщина Агро", треті особи: [PERSON] , ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Позов мотивує тим, що 05.11.2019 року близько 02 год. водій транспортного засобу [PERSON] в ході виконання польових робіт по омолоченню кукурудзи на земельній ділянці - на полі № 24 СВ оброблюваного ПСП "Слобожанщина Агро", розташованого в с. Суховерхівка Буринського району Сумської області, керуючи зернозбиральним комбайном, реєстраційний номер [NUMBER] , з прикріпленою до нього жаткою для обмолоту кукурудзи, порушив встановлені правила безпеки під час виконання робіт та допустив наїзд на гр. [PERSON] , 1945 року народження, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження несумісні з життям. Смерть потерпілого настала в результаті повної травматичної ампутації нижньої лівої кінцівки. Дана подія була внесена до ЄРДР за №12019200140000300 від 05.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України. Однак, 21.11.2020 року слідчим СВ Буринського ВП ГУНП в Сумській області Вербицьким С.О. була винесена постанова про закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю складу злочину в діях водія та інших працівників ПСП "Слобожанщина Агро". Вказує, що загиблий був його вітчимом та протягом 19 років проживав однією сім`єю із його матір`ю [PERSON] , яка була пенсіонеркою та перебувала на утриманні чоловіка. Оскільки комбайн належить ПСП "Слобожанщина Агро", то саме воно має відшкодовувати шкоду завдану смертю [PERSON] . Понесені ним витрати на ритуально-поховальні послуги та на придбання товарів для поховання складають близько 12000 грн., однак документально він може підтвердити лише в сумі 8348,9 грн., з яких 3456 грн. - вартість труни, хреста, одягу та вінків; 2500 грн. - послуги з викопування могили та встановлення хреста; 767 грн. та 211 грн. - вартість придбаних продуктів харчування на поминальну вечерю на кладовищі. Крім того, ним понесено витрати на поїздки в морг, за труною, придбанням товарів для поховання та на кладовище, які складаються із заправки автомобіля паливом на суми 48,2 грн. та 236,10 грн., придбання квитків на проїзд маршрутним такі Суми-Путивль вартістю 214 грн., квитків на проїзд маршрутним такі Недригайлів-Суми вартістю 116,6 грн., а також вартості послуг таксі, яка згідно розписок наданих водієм становить 600 грн. та 200 грн. Смерть чоловіка його матері було дуже важко пережити та в зв`язку з перебуванням у постійному стресі він змушений був перевезти її проживати в будинок милосердя при християнській церкві в м. Суми, де [INFO] вона померла. Незважаючи на те, що ніякими грошовими коштами не можна визначити весь біль та відчай, що охопили їхню сім`ю внаслідок вказаних подій та порушення нормального укладу життя всієї родини, моральну шкоду спричинену його матері він оцінює в 50000 грн., а завдану йому в сумі 20000 грн. На його думку саме така сума є справедливою, розумною та хоча б частково компенсує ті емоційні страждання, які їм довелося перенести в зв`язку з порушенням звичного способу життя, визваного втратою близьких людей, та негативним впливом на стан здоров`я. На підставі викладеного [PERSON] просить суд стягнути з ПСП "Слобожанщина Агро" на його користь 8348,90 грн. матеріальних витрат, понесених на поховання [PERSON] , та 70000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 78348,9 грн. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 27.01.2021 року було відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. 19.02.2021 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги ним не визнано, покликаючись на те, що за фактом наїзду на [PERSON] зернозбиральним комбайном "New Holland CR980" реєстраційний номер [NUMBER] , з жаткою "Olimac 2019 Drago II", модель [NUMBER] , СВ Буринського ВП ГУНП в Сумській області проводилось досудове розслідування, в ході якого було призначено судову авто технічну експертизу. Відповідно до висновку експерта №214 при обставинах даної дорожньо-транспортної пригоди водій комбайну не мав технічної можливості попередити затягування потерпілого в жатку комбайну. На це вплинули фактори, що не залежали від дій водія комбайну, а саме перебування потерпілого на полі кукурудзи заввишки близько 2 метрів в темну пору доби, о 2 ночі, в лежачому стані в крайніх лівих рядах кукурудзи від жатки (12-ти рядна) комбайну, та в нетверезому стані, що було встановлено висновком експертизи. Вважає, що в даному випадку темна пора доби є непереборною силою об`єктивного характеру, що потягла за собою настання нещасного випадку з потерпілим [PERSON] , та у відповідності до ч.5 ст.1187 ЦК України є підставою для звільнення особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, від відшкодування шкоди. Крім того, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Однак, потерпілий [PERSON] проживав з матір`ю позивача без реєстрації шлюбу, а позивач не надав доказів проживання з потерпілим однією сім`єю. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 23.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Від позивача [PERSON] надійшла заява про проведення розгляду без його участі, в якій заявлені позовні вимоги він підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити з підстав, викладених у відзиві. Також, додатково зазначила, що в даному випадку не лише темна пора доби є непереборною силою об`єктивного характеру, що потягла за собою настання нещасного випадку з потерпілим [PERSON] , а й конструктивне положення кабіни комбайну можна віднести до факторів, на підставі яких особа може бути звільнена від відшкодування шкоди у відповідності до ч.2 ст.1166 ЦК України. Треті особи [PERSON] та ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна", будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили та заяв про відкладення судового розгляду не подавали. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності позивача та третіх осіб. В зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України. Заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 05.11.2019 року близько 02 год. 00 хв. [PERSON] , виконуючи польові роботи по збору врожаю, а саме сільськогосподарської культури кукурудзи на полі №24 СП розташованого в с. Суховерхівка Буринського району та керуючи зернозбиральним комбайном "New Holland CR9.80" з реєстраційним номером [NUMBER] , заводський номер [NUMBER] з прикріпленою до нього жаткою "Olimac 2019 Drago II", модель S12TR №218519 для обмолоту кукурудзи допустив наїзд на [PERSON] , який в той час перебував на полі, в результаті отриманих травм останній помер на місці. Вказані обставини підтверджуються постановою слідчого СВ Буринського ВП ГУНП в Сумській області Вербицького С.О. від 21.11.2020 року, якою кримінальне провадження №12019200140000300 від 05.11.2019 року за ч.2 ст.272 КК України було закрито в зв`язку з відсутністю складу даного кримінального правопорушення в діях водія комбайну [PERSON] та інших працівників ПСП "Слобожанщина Агро" (а.с. 6-7). Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено,що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом (ч.3 ст.1166 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, є юридична або фізична особа, що експлуатує такий об`єкт в силу наявності права власності, користування (оренди), повного господарського відання, оперативного управління або іншого речового права. Не вважається володільцем об`єкта, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з таким володільцем (водій, машиніст, оператор тощо). За клопотанням представника відповідача, судом були витребувані матеріали кримінального провадження №12019200140000300 від 05.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, які були досліджені в судовому засіданні. Із вказаних матеріалів, зокрема, вбачається, що згідно наказу (розпорядження) №98 ос від 03.03.2015 року [PERSON] прийнято на роботу на посаду тракториста-машиніста машинно-тракторного парку відділення №8 ПСП "Слобожанщина Агро". Також, судом встановлено, що на момент наїзду на потерпілого [PERSON] зернозбиральний комбайн "New Holland CR9.80" з реєстраційним номером [NUMBER] , заводський номер [NUMBER] та жатка "Olimac 2019 Drago II", модель [NUMBER] були передані ТОВ "Техноторг" в оренду ПСП "Слобожанщина Агро", що останнім не заперечується та підтверджується копіями договору оренди від 13.03.2019 року, додаткової угоди до вказаного договору оренди від 01.08.2019 року та актів приймання-передачі до договору оренди від 01.07.2019 року, які містяться в матеріалах кримінального провадження. Таким чином, саме ПСП "Слобожанщина Агро", як особа, яка на відповідній правовій підставі, а саме на праві оренди, володіла зернозбиральним комбайном "New Holland CR9.80" з реєстраційним номером [NUMBER] , з прикріпленою до нього жаткою "Olimac 2019 Drago II", модель [NUMBER] , зобов`язане відшкодувати шкоду, завдану вказаним джерелом підвищеної небезпеки. Згідно з ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається саме на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди. Під непереборною силою необхідно розуміти, зокрема, надзвичайні або невідворотні за даних умов події (пункт 1 частини першої статті 263 ЦК України), тобто ті, які мають зовнішній характер. Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди. Під умислом потерпілого розуміють, зокрема, таку його протиправну поведінку, коли потерпілий не лише передбачає, але і бажає або свідомо допускає настання шкідливого результату. Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12019200140000300 від 05.11.2019 року по факту наїзду зернозбирального комбайну "New Holland CR9.80" з реєстраційним номером [NUMBER] , заводський номер [NUMBER] з прикріпленою до нього жаткою "Olimac 2019 Drago II", модель [NUMBER] під керуванням [PERSON] , на потерпілого [PERSON] , було призначено судову автотехнічну експертизу. Відповідно до висновку експерта №214 від 22.11.2019 року при обставинах даної дорожньо-транспортної пригоди водій комбайну повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України. Водій комбайну не мав технічної можливості попередити затягування потерпілого в жатку комбайну. З технічної точки зору в діях водія комбайну не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Згідно мотивувальної частини вказаного висновку експерта конструктивне положення кабіни комбайну по відношенню до рядків кукурудзи таке, що водій має можливість проглядати лише ті проміжки між рядками, які знаходяться на рівні кабіни, ті ж рядки, які знаходяться зліва та справа відносно кабіни, закриті рядками кукурудзи. Однак, сама по собі обставина вчинення ДТП та спричинення смерті [PERSON] в темну пору доби не можна вважати непереборною силою в розумінні положень ЦК України. Також, не є непереборною силою властивості самого джерела підвищеної небезпеки, зокрема конструкція кабіни комбайна, на чому наголошує представник відповідача з покликанням на вищевказаний висновок експерта, оскільки дія непереборної сили завжди зовнішня по відношенню до джерела підвищеної небезпеки. Наявністю умислу потерпілого відповідач свої заперечення проти позову не обгрунтовує. Таким чином, оскільки відповідачем не доведено, що шкоду було завдано джерелом підвищеної небезпеки внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, підстави для звільнення ПСП "Слобожанщина Агро" від відшкодування такої шкоди відсутні. Не звільняє відповідача, як володільця джерела підвищеної небезпеки, від відповідальності за завдану ним шкоду і закриття кримінального провадження №12019200140000300 від 05.11.2019 року за ч.2 ст.272 КК України в зв`язку з відсутністю складу даного кримінального правопорушення в діях водія комбайну [PERSON] та інших працівників ПСП "Слобожанщина Агро". Відповідно до ч. 1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Згідно ст. 1 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб`єктів господарювання, спрямована на: забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого; забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є; створення та експлуатацію об`єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань; організацію і проведення поховань померлих та/або загиблих; надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності. Статтею 2 даного Закону визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно копії накладної №45 від 08.11.2019 року [PERSON] було придбано у ФОП [PERSON] труну, хрест, одяг та вінки загальною вартістю 3456 грн. (а.с.9). Також, позивачем було сплачено 2500 грн. ПП [PERSON] за ритуально-поховальні послуги, що підтверджується копією товарного чеку №247 від 08.11.2019 року (а.с. 10). На підтвердження своїх витрат на поїздки в морг, за труною, придбанням товарів для поховання та на кладовище, позивачем надано копії фіскальних чеків на придбання газу нафтового скрапленого від 08.11.2019 року на суму 236,1 грн. та від 11.11.2019 року на суму 48,2 грн. (а.с. 18), копії двох фіскальних чеків від 11.11.2019 року на придбання квитків на проїзд у маршрутному таксі Суми-Путивль вартістю по 107 грн. кожен (а.с. 11), копії двох фіскальних чеків від 11.11.2019 року на придбання квитків на проїзд у маршрутному таксі Недригайлів-Суми, вартістю по 58,30 грн. кожен (а.с. 11), а також копії двох розписок від 11.11.2019 року про надання послуг таксі вартістю 600 грн. та 200 грн. (а.с. 16-17). Однак, надані позивачем копії чеків про придбання пального не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки будь-яких доказів необхідності придбання пального для поїздок під час організації поховання [PERSON] , саме на такі суми, а також доказів об`єму використаного пального позивачем не надано. Розписки про надання послуг таксі не є допустимими доказами, оскільки відповідно до п.92 Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.1997 №176, розрахунки за послуги таксі проводяться після закінчення перевезення та на вимогу пасажира йому видається чек відповідно до оплаченої вартості проїзду. Не підлягають відшкодуванню і витрати на придбання продуктів харчування для поминальної вечері на суми 211,7 грн. та 767 грн. згідно наданих копій фіскальних чеків від 08.11.2019 року (а.с.13-15), оскільки відповідно до Закону України "Про поховання та похоронну справу" поминальна вечеря не входить до комплексу заходів та обрядових дій, які становлять поховання померлого, так як відбувається вже після поміщення труни з тілом у могилу та облаштування місця поховання. Крім того, позивачем не доведено, як самого проведення поминальної вечері, так і використання продуктів харчування, зазначених у вказаних чеках, саме для даних цілей. За наведеного, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача матеріальна шкода, завдана останньому смертю [PERSON] , яка складається з наступного: витрат на придбання труни, хреста, одягу та вінків в сумі 3456 грн.; витрат на оплату ритуально-поховальних послуг в сумі 2500 грн.; витрат на придбання квитків на поїздки, пов`язані з організацією поховання, в сумі 330,6 грн. (107+107+58,30+58,30), а всього в сумі 6286,6 грн. Відповідно до вимог ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Із копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що на момент смерті [PERSON] , останній перебував в зареєстрованому 24.10.2016 року шлюбі з матір`ю позивача [PERSON] (а.с. 40). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 19). Отже, [PERSON] , як дружина померлого [PERSON] , мала право на відшкодування моральної шкоди, завданої його смертю, однак за життя з вимогами до відповідача про стягнення такої шкоди не зверталась. У відповідності до ст.25 ЦК України цивільна правоздатність (здатність мати цивільні права та обов`язки) фізичної особи припиняється у момент її смерті. Таким чином, право [PERSON] на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю її чоловіка, припинилось в зв`язку з її смертю. Що стосується відшкодування моральної шкоди позивачу [PERSON] , то відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, її пасинку законом не передбачено. У позові [PERSON] на усиновлення його [PERSON] або на своє проживання з останнім однією сім`єю не покликається та доказів таких обставин не надав. За наведеного, позовні вимоги [PERSON] про стягнення на його користь моральної шкоди, завданої йому та його матері, задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України з судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з даним позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положень п.2 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Таким чином, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено частково (на 8,02 %), враховуючи норми ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 72,82 грн.

Outcome: partial