Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розмілу аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що з громадянином [PERSON], позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з 15 травня 2007 року. На підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 січня 2016 року, шлюб між сторонами розірвано. Від цього шлюбу у них із відповідачем народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки та постійно проживає разом із нею. На підставі рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 22.02.2016 (справа №305/80/16-ц), відповідач зобов'язаний сплачувати на користь позивачки на утримання їх дитини аліменти, в твердій грошовій сумі, в розмірі по 800 гривень, щомісячно, починаючи з 19.01.2016, до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для повного матеріального утримання дитини. Констатує той факт, що з часу винесення судом рішення в Україні відбулися інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося підняття цін на товари харчування, в тому числі, дитячого, збільшення цін на дитячий одяг, профілактичні ліки, тощо. Позивачка ніде не працює, в результаті чого її сім'я перебуває у важкому матеріальному становищі. На даний час позивач працює за кордоном, є особою молодого віку, а тому взмозі сплачувати аліменти на утримання сина в більшому розмірі, ніж встановлений попереднім рішенням суду. На підставі наведеного представник позивача у позовній заяві просила збільшити розмір аліментів, які стягуються із відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] - [INFO], встановивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень, щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Представник позивачки, [PERSON], в судовому засіданні позові вимоги підтримала та показала суду, що відповідно до рішення суду, відповідач сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 800 гривень. З часу винесення вказаного рішення в Україні відбулися значні підвищення цін на продукти харчування та одяг, медикаменти на інші речі, необхідні для існування дитини. Коштів, які сплачує відповідач, як аліменти не вистачає на забезпечення нормального існування сина сторін. Відповідач працює за кордоном, отже взмозі сплачувати аліменти в більшій сумі, ніж, та що встановлена рішенням суду. Посилання відповідача на те, що у нього на утриманні є малолітня дитина від іншого шлюбу, просить не брати до уваги, оскільки наявність іншої дитини не позбавляє його обов'язку належним чином утримувати сина [PERSON], який був народженнй під час його спільного проживання з позивачкою. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача за попереднім рішенням суду, на утримання сина [PERSON], встановивши їх на рівні 5000 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача, [PERSON], в судовому засіданні заявлені вимоги не визнав, вважає вказаний позов безпідставним та просить відмовити в його задоволенні виходячи з наступного. Пред'являючи вказаний позов, також під час розгляду справи позивачкою та її представником жодним чином не доведено, що у позивачки погіршився матеріальний стан, а у відповідача такий поліпшився, що є основною підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів, отже вказаний позов є недоведеним. Відповідач сплачує аліменти за попереднім рішенням суду в твердій грошовій сумі, яка підлягає до індексації відповідно до закону, тому під час інфляції, автоматично збільшується і розмір стягуваних аліментів. У відповідача натомість матеріальний стан погіршився, оскільки у нього народилася малолітня дитина, яка перебуває на його утриманні, окрім того, у нього на утриманні перебуває мати пенсійного віку. Просить суд звернути окрему увагу на те, що після розірвання шлюбу та винесення рішення про стягнення аліментів позивачка отримала від нього значні кошти, як компенсацію за спільно нажите майно, що стверджується копіями розписок доданих до матеріалів справи. Отримані позивачкою кошти, на його думку, повинні були в більші мірі витрачені на утримання неповнолітнього сина сторін. Також зазначає, що позивачка на даний час теж проживає за кордоном. З наведених підстав вважає, що матеріальне становище позивачки з дня ухвалення судом рішення про стягнення аліментів жодним чином не погіршилось. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON], перебували в зареєстрованому шлюбі, який, на даний час між ними розірвано. Від спільного проживання у сторін народилася одна дитина син [PERSON], та відповідно до свідоцтва про народження дитини, відповідач являється його батьком. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Водицької сільської ради №942 від 20.07.2018 року стверджено, що на утриманні [PERSON], знаходиться син [PERSON], [INFO]. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], проживає разом з сином [PERSON], [INFO], у власному будинку в с.Водиця, який належить їй на праві власності, неодружена, має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON]. Допомагає батькам у веденні особистого господарства. Стаття 51 Конституції України чітко визначає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їхнього повноліття. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє на Україні з 27 вересня 1991 року, … держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Зважаючи на взяте зобов'язання, Україна як держава, яка приєдналась до цієї Конвенції, прийняла Закон України Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року, де в ст.8 записано: Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов'язок утримувати дітей мають двоє батьків, вказаних у свідоцтві про народження дитини. Аналогічне передбачене ст.180 Сімейного Кодексу України, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 22.02.2016 вирішено, стягувати з [PERSON], [INFO],\~ мешканця [INFO] в/55\~ в користь [PERSON], [INFO], мешканки [INFO], аліменти\~ на утримання сина [PERSON], [INFO] в сумі 800 гривень, щомісячно, починаючи з 19 січня 2016 року до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві позивачка посилається на те, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для повного матеріального утримання дитини, оскільки з кожним роком дитина потребує більше витрат, відповідач працює за кордоном, тому має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі. Частиною 1 ст.192 Сімейного кодексу України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Абзацом 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" встановлено право суду при визначення розміру аліментів враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Поряд з цим суд констатує, що з 2016 року в Україні відбулися інфляційні процеси, внаслідок чого відбулося підняття цін на товари харчування і дитячий одяг, на ліки. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Відповідно до перерахованих вище норм Закону, батьки зобов'язані забезпечити дітям виховання, навчання, розвиток, тощо. Вирішуючи спір, суд враховує матеріальне становище дитини, зокрема те, що син сторін є неповнолітнім та не має самостійного доходу. Також, суд бере до уваги і матеріальне становище відповідача, який є працездатний, наявність на його утриманні дитини від іншого шлюбу та матері пенсійного віку, його мінливий дохід (заробіток). Судом , з пояснень представника позивача, встановлено, а представником відповідача не заперечено той факт, що відповідач [PERSON] дійсно працює за кордоном, де й тимчасово проживає (факт тимчасового проживання відповідача за кордоном також стверджено копією свідоцтва про народження дочки відповідача від іншого шлюбу [PERSON]). Підсумовуючи усі встановлені обставини у їх сукупності, на думку суду, позов підлягає до часткового задоволення, в сумі 2000 гривень. Аліменти на утримання дитини згідно ст. 79 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, однак, приймаючи до уваги те, що аліменти були вже присуджені рішенням Рахівського районного суду від 22 лютого 2016 року, яке на даний час перебуває на виконанні , а предметом судового розгляду є збільшення розміру аліментів, то в даному випадку збільшений розмір аліментів повинен стягуватись з моменту набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.5 ЗУ\~Про судовий збір \~від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів, тому, суд приходить до висновку, що на підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 704,80 гривень судового збору.

Outcome: partial