Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

Служба у справах дітей Верховинської РДА звернулася до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про позбавлення її батьківських прав відносно непонолітнього сина [PERSON], [INFO] та стягнення алліментів на його утримання у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення повноліття. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є матір'ю непонолітнього [PERSON], [INFO], батько дитини - [PERSON] записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України. З 17.07.2014 року відповідачка разом зі своєю новонародженою дитиною перебувала в Івано-Франківському обласному центрі соціально-психологічної допомоги в селищі Верховина. Згідно інформації наданої директором зазначеного закладу з моменту зарахування до ЦСПД [PERSON] не доглядала за немовлям, всі побутові потреби, харчування та обслуговування дитини здійснювали працівники ЦСПД. 22.07.2014 року [PERSON] написала заяву про відмову від догляду та годування своєї дитини, при цьому поводилася агресивно по відношенню до хлопчика, погрожувала фізичною розправою, у зв'язку з чим її було направлено на огляд до психоневролога, яким встановлено у [PERSON] розлад особистості у формі вираженої розумової відсталості з соціально-трудовою дезадаптацією та рекомендовано направити її до психіатричної лікарні для уточнення діагнозу та дієздатності, а дитину було направлено в дитяче відділення Верховинської ЦРЛ. Однак від проходження даного обстеження відповідачка відмовилася, а також відмовилася забрати дитину з лікувального закладу. Із інформації, наданої службою у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради вбачається, що [PERSON] на території м. Ужгорода не зареєстрована, останнє місце реєстрації зафіксоване у санаторній ЗОШ-інтернат І-ІІІ ступенів в смт. В.Березний, вул. Штефаника, 126, актовий запис про шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану відсутній, дітей на її утриманні немає, оскільки вона двічі писала відмову від дітей, родичі не виявляють бажання прийняти її в сім'ю, в телефонному режимі ствердили, що вона вже чотири роки не проживає в їхньому будинку, не спілкується з ними та веде вуличний спосіб життя. 27.08.2014 року комісія з питань захисту прав дитини Верховинської районної державної адміністрації прийняла рішення №16 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У зв'язку з наведеним, з метою захисту особистих прав та інтересів неповнолітнього [PERSON] просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дитини та стягнути із відповідачки аліменти на її утримання. Представник служби у справах дітей Верховинської районної державної адміністрації Сакунова С.П. в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме інтересам дитини, оскільки відповідачка відмовилася від виховання дитини, на даний час малолітній [PERSON], 01.07.2014 року має статус дитини позбавленої батьківського піклування та його влаштовано до Надвірнянського будинку дитини, місце перебування матері невідоме. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить оголошення в газеті "Галичина" №162-163(4915-4916) від 22-23.10.2014 року. Причини неявки суду не повідомила. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю неповнолітнього [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 11.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болехівського управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с. 6). Батько дитини [PERSON] у цьому свідоцтві записаний зі слів матері згідно ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 7). Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання свої обов'язків по вихованню дитини. Статтею 18 "Конвенції про права дитини" визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Ст. 150 СК України, ст. 59 Закону України " Про освіту", ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачені обов'язки та відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини, відповідно до яких батьки зобов'язані виховувати дітей в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної середньої освіти та ін. Відповідачка [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків стосовно свого неповнолітнього сина [PERSON], зокрема відмовилася від догляду за ним, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, що стверджується листами центру соціально-психологічної допомоги в селищі Верховина від 22.07.2014 року за вих. №1-01/161 та від 24.07.2014 року за вих. №1-01/163 (а.с.10-11), листом служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородської міської ради (а.с.8), заявою [PERSON] про відмову від догляду за своїм сином від 22.07.2014 року(а.с. 12) , заявою батьків (матері або батька), інших родичів або законного представника про відмову забрати дитину з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров'я від 24.07.2014 року (а.с. 16), актом Верховинської центральної лікарні від 24.07.2014 року, яким стверджується, що [PERSON] відмовилась забрати дитину із закладу охорони здоров'я (а.с.9), розпорядженням голови Верховинської районної державної адміністрації №287 від 15.09.2014 року "Про влаштування [PERSON] до Надвірнянського будинку дитини" (а.с. 24). Рішенням №16 засідання комісії з питань захисту прав дитини Верховинської РДА від 27.08.2014 року визнано доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON],[INFO](а.с.14). Розпорядженням голови Верховинської РДА №294 від 19.09.2014 року малолітньому [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 25). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, та підтверджено належними доказами, що відповідачка, як матір неповнолітньої дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться її життям та потребами, фізичним та духовним розвитком, не виявляє батьківської турботи, не надає жодної матеріальної допомоги, відмовилася від дитини, а тому суд прийшов до висновку про необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з метою захисту його особистих прав та інтересів. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що неповнолітній [PERSON] не може бути переданий бабі, дідові, іншим родичам, а тому, у відповідності до ч. 5 ст. 167 СК України, його слід передати на опікування органу опіки та піклування Верховинської РДА. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з наведеного суд вважає, що із [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. Суд зазначає, що відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, і в разі, якщо змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, суд може постановити рішення про поновлення батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved