Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.02.2020 звернувся до суду із зазначеним позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», в якому просить: стягнути з відповідача на його користь суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 113110,90 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1300 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до ПрАТ «СК «Арсенал страхування» про відшкодування шкоди, позивач посилається на наступне. 07.11.2017 між ПрАТ «СК «Арсенал страхування» та [PERSON] , вигодонабувач АБ «Укргазбанк» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 1685/17-Тз/К/01, предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (вигодонабувача), пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом автомобілем «Hyundai Accent», державний реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору Страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування у межах страхової суми, визначеної в п. 10 Договору. На час укладення договору сторони погодили, що сума страхового відшкодування становила 452400 грн. 06.11.2018 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої було погоджено коригування страхової суми у розмірі 384540 грн. 01.11.2019 приблизно о 11 год. 41 хв. по пр-т. Григоренка, навпроти будинку № 9 по вул. Гришка в м. Києві мала місце ДТП застрахованого автомобіля марки «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача та автомобіля марки «Volkswagen Touareg», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП настав обумовлений умовами договору страховий випадок, про який позивачем було повідомлено відповідача. Таким чином, на думку позивача у відповідача виник обов`язок сплатити страхове відшкодування. Згідно рахунку-фактури від 07.11.2019 № БА-0012188 ТОВ «Богдан Авто», який є офіційним дилером автомобілів марки «Hyundai» в Україні, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Hyundai Accent» д.н.з. [NUMBER] склала 248175,46 грн. Відповідно до п. 31.5 Договору відповідач визнав, що ТЗ зазнав повної загибелі. На підставі п.п. 27.23.2 п. 27.23 розділу 27 договору, страхове відшкодування в разі повної загибелі ТЗ сплачується у розмірі дійсної вартості ТЗ на момент укладення договору за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування, вартості залишків та встановленої згідно з розділом 12 договору франшизи. Вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозиції на ринку щодо таких залишків (зокрема, онлайн аукціону з продажу автомобілів (ТОВ «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн Україна») або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозиції на ринку). Відтак, відповідачем шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ «Автоонлайн Україна» було визначено, що вартість придатних залишків застрахованого ТЗ склала 216000 грн. В подальшому, позивач здійснив відчуження пошкодженого автомобіля «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] , згідно зобов`язуючої пропозиції онлайн-аукціону, наданою відповідачем за зазначеною в ній сумою. 21.01.2020 відповідачем листом було повідомлено позивача про прийняте рішення стосовно розміру страхового відшкодування, що склав 51583,70 грн., у відповідь на який позивач подав заяву про незгоду з розміром страхового відшкодування та просив переглянути прийняте рішення та здійснити доплату, проте відповіді не отримав. Таким чином, загальний розмір коштів отриманих позивачем (з урахуванням суми, отриманої за реалізацію залишків пошкодженого автомобіля згідно зобов`язуючої пропозиції, наданої відповідачем та виплаченого страхового відшкодування) склав: 267583,70 грн., що є на думку позивача значно меншим за дійсну вартість ТЗ, котра визначається у відповідності до п. 5.2 та п. 21 договору. Тому, на думку позивача відповідач зобов`язаний здійснити доплату страхового відшкодування в розмірі 113110,90 коп., відповідно до наступного розрахунку: 384540 грн. (дійсна вартість ТЗ згідно з умовами договору) - 216000 грн. (кошти, отримані внаслідок продажу залишків ТЗ) - 3845,40 грн. (франшизи за договором) - 51583,70 грн. (розмір виплаченого відповідачем страхового відшкодування) = 113110,90 грн. Також вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню крім судового збору у розмірі 1300 грн., також і витрати на оплату послуг адвоката за договором про надання правової допомоги від 12.11.2019 № 12/11/19 у розмірі 10000 грн. У зв`язку із вищевикладеним просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 13.02.2020 зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 17.02.2020 відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування», про стягнення страхового відшкодування, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23.07.2020 до канцелярії суду від представника відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» Мамедової І.Р. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. У поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує на те, що предметом позову у даній справі є незгода позивача із розміром страхового відшкодування, що виплачене Страховиком у зв`язку із настанням страхового випадку, а саме: пошкодженням транспортного засобу «Hyundai Accent», 2017 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] у ДТП, що сталася 01.11.2019 у м. за участю двох транспортних засобів: рахованого ТЗ під керування позивача та транспортного засобу «Volkswagen Touareg», р/н [NUMBER] під рванням [PERSON] . При цьому, позивач вважає, що Страховиком здійснено виплату страхового відшкодування не у повному обсязі та наводить свою формулу для такого розрахунку, відповідно до якої, на думку позивача, Страховик не доплатив йому 113110,90 грн. Однак, такі твердження, на думку представника відповідача, є безпідставними, оскільки позивач невірно тлумачить норми укладеного між позивачем та Страховиком Договору добровільного страхування наземного транспорту №1685/17-Тз/К/01 та Закону України «Про страхування», глави «Страхування» Цивільного кодексу України з огляду на наступне. Порядок та умови виплати страхового відшкодування визначено умовами Договору страхування, відповідно до якого було встановлено, що внаслідок ДТП, що сталася 01.11.2019 застрахований ТЗ зазнав повної загибелі. Факт визнання застрахованого ТЗ таким, що зазнав повної загибелі, Позивачем не оскаржуються та не спростовується, що в силу положень ст. 82 ЦПК України не потребує доказування. Порядок розрахунку розміру страхового відшкодування у випадку визнання транспортного засобу таким, що зазнав повної загибелі встановлений пп. 27.23.2. п. 27.23. Розділу 27 Договору страхування, відповідно до якого, страхове відшкодування при повній загибелі ТЗ (п. 31.5 Договору) сплачується у розмірі дійсної вартості ТЗ на момент укладання Договору за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування (розділ 13 та п.31.7 Договору), вартості залишків ТЗ та встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи. Вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн-аукціон з продажу автомобілів (ТОВ «Україно-Польське підприємство «Автоонлайн-Україна») або шляхом експертної оцінки (у випадку відсутності попиту/пропозицій на ринку). В будь-якому випадку, на думку представника відповідача, страхове відшкодування, згідно ст. 9 Закону України «Про страхування» не може перевищувати розміру прямого збитку, завданого Страхувальнику в результаті настання страхового випадку. Звертає також увагу суду на те, що починаючи з 07.11.2017 (дата укладання Договору страхування) із застрахованим ТЗ відбулося 13 страхових випадків, включаючи випадок, що стався 01.11.2019 в результаті яких застрахований ТЗ за різних обставин зазнавав пошкоджень, а Страховик здійснював виплати страхових відшкодувань з метою відновлення (ремонту) застрахованого ТЗ. В той же час, така кількість пошкоджень/відновлень застрахованого ТЗ має прямий вплив на розмір його ринкової (дійсної) вартості, що відповідає п. 7.1 Методики товарознавчої експертизи й оцінки колісних транспортних засобів, затверджена наказом МЮУ й Фондом державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. При цьому при визначенні ринкової вартості ТЗ на її величину впливає така величина, як процент додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ (Дз), який визначається відповідно до таблиці 4.1 додатка 4 до Методики та залежить від умов догляду, зберігання, експлуатації тощо. Відповідно, врахувавши інформацію про неодноразові пошкодження та відновлення застрахованого ТЗ, Страховик реалізував своє право на перевірку даних щодо дійсної вартості ТЗ, та звернувся до відповідного суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ЕАК «Довіра» для визначення оцінювачем ринкової вартості застрахованого автомобіля. Оцінку майна, проведеного ТОВ «ЕАК «Довіра», здійснено у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Національного стандарту №1 «Загальні принципи оцінки майна та майнових прав», затвердженого Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 (надалі - Національний стандарт №1), Методики. Таким чином, оцінювачем ТОВ «ЕАК «Довіра» враховано умови експлуатації та фактичного технічного стану застрахованого ТЗ при визначенні розміру ринкової вартості застрахованого ТЗ, яка застосована Страховиком при визначенні розміру страхового відшкодування. Враховуючи вищезазначене, розмір страхового відшкодування, що розрахований Страховиком відповідно умов Договору страхування, на думку представника відповідача становить: 271 429,10 (ринкова (дійсна) вартість ТЗ) - 216 000,00 (вартість придатних залишків ТЗ, визначена шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ «Аудатекс Україна») - 3845,40 грн. (франшизи при повній загибелі, згідно з п. 4 Додаткової угоди № 1 до договору) = 51583,70 грн. Наголошуємо також, що Страховиком здійснено виплату страхового відшкодування в повному обсязі у розмірі та на підставі документів, відповідно до умов Договору страхування. Разом з тим, як стало відомо Страховику, за результатами настання події 01.11.2019, позивач звернувся з наміром отримання страхового відшкодування не тільки до Страховика, а й до ПрАТ «Європейський страховий альянс» в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто одразу до двох страхових компаній. Відповідно до Звіту № 470_19_ESA від 11.12.2019, виконаного на замовлення ПрАТ «Європейський страховий альянс», ринкова вартість застрахованого ТЗ станом на 01.11.2019 становить 253175,00 грн. Як не заперечується позивачем, від страховика позивач отримав страхове відшкодування, розмір якого бачений відповідно до умов Договору страхування, загальною сумою 51583,70 грн. Разом з тим, позивач підтверджує також, що він скористався можливістю продати застрахований ТЗ покупцю, який запропонував найвищу ціну на онлайн - аукціоні ТОВ «Аудатекс Україна» за 216000,00 грн. Таким чином, враховуючи зміст Звіту № 470 19 ESA від 11.12.2019 є всі підстави вважати, що позивач за наслідками випадку що стався 01.11.2019 отримав кошти, розмір яких перевищує ринкову вартість застрахованого ТЗ (253175,00 грн.) згідно Звіту № 470 19 ESA від 11.12.2019, тобто розмір реальних збитків, а тому є всі підстави для відмови у позові. Враховуючи необґрунтованість позовних вимог до Страховика в цілому, у задоволенні позову має бути відмовлено, а тому витрати на правову допомогу мають бути покладені на Позивача. З урахуванням вищевикладеного, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 01.10.2020 ухвалою суду, постановленої не виходячи до нарадчої кімнати до участі у справі як третіх осіб було залучено Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» та Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс». 25.02.2021 від представника третьої особи - ПрАТ «Європейський страховий альянс», надійшли письмові пояснення щодо прозову, в який зазначається, що 19.09.2019 між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серї АО №4221379, відповідно до умов якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Вольксваген», д.н. [NUMBER] . 01.11.2019 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ТЗ, під керуванням Страхувальника, та автомобіля Хюндай, д.н. [NUMBER] , під керуванням позивача. Відповідно до Відповіді заступника начальника управління - начальника слідчого відділу Дарницького управління поліції ГУ НПУ у м. Києві від 22.11.2019, 01.11.2019 приблизно об 11:40 на проїзній частині проспекту Петра Григоренка, навпроти житлового будинку № 9 по вул. Гришка в м. Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю Хюндай Аксент, д.н.з. [NUMBER] та Вольсваген, д.н.з. [NUMBER] . За фактом даної ДТП відомості були внесені до ЄРДР за №12019100020008194, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в рамках якого слідчим відділом Дарницького УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування. 27.11.2019 на адресу ПрАТ «Європейський страховий альянс» надійшло повідомлення про подію від Позивача. 29.11.2019 ПрАТ «Європейський страховий альянс» було отримано Заяву про страхове відшкодування від Позивача. Тому, враховуючи отриману від компетентних органів інформацію щодо проведення досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, 10.12.2019 ПрАТ «Європейський страховий альянс» позивачу було направлено лист про зупинення перебігу строку щодо прийняття рішення по справі. Крім цього, 27.12.2019 ПрАТ «Європейський страховий альянс» було отримано Заяву від Позивача щодо призупинення розгляду страхової справи та виплати страхового відшкодування до того моменту, коли останній не напише нову заяву на виплату грошових коштів за майнові збитки. Згідно Звіту № 470-19_ESА від 11.12.2019 (дата оцінки 01.11.2019 р.), проведення якого було замовлено ПрАТ "Європейський страховий альянс", ринкова вартість пошкодженого ТЗ складає 253175 грн., вартість відновлювального ремонту складає 241034,80 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 145 463,85 грн. Станом на момент подання пояснень, ПрАТ «Європейський страховий альянс» не отримувала інформацію щодо набрання рішення по кримінальній справі законної сили, тому рішення по справі не прийнято. 15.09.2021 від представника третьої особи - ПрАТ «Європейський страховий альянс», надійшли додаткові письмові пояснення щодо прозову, в який зазначається, що 18.08.2021 від Позивача третьою особою було отримано Заяву про страхове відшкодування, що стосується виплати по транспортному засобу. В подальшому, 14.09.2021 було отримано нову заяву позивача, згідно якої останнім було відкликано заяву щодо виплати страхового відшкодування по збитку, завданому його автомобілю, від 18.08.2021. Представник 3-ї особи Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представників сторін, врахувавши їх доводи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 01.11.2019 приблизно о 11 год. 41 хв. по пр-т. Григоренка, 9 в м. Києві, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Volkswagen Touareg», д/н [NUMBER] , перед перестроюванням та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, не дав дорогу автомобілю «Hyundai» д/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався по тій смузі куди він мав намір перестроїтись, внаслідок чого відбулось зіткнення зазначених транспортних засобів, що призвело до їх пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25.01.2021 по справі №753/19773/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні вказаної ДТП встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Встановлено, що у результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Hyundai» д/н [NUMBER] , який належить на праві власності позивачу, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 07.11.2017 між ПрАТ «СК «Арсенал страхування» та [PERSON] , вигодонабувач АБ «Укргазбанк» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 1685/17-Тз/К/01 (далі - Договір страхування), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (вигодонабувача), пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом автомобілем «Hyundai Accent», державний реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . У відповідності до умов вказаного договору Страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування у межах страхової суми, визначеної в п. 10 Договору. На час укладення договору сторони погодили, що сума страхового відшкодування становила 452400 грн. 06.11.2018 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої було погоджено коригування страхової суми у розмірі 384540 грн. Згідно рахунку-фактури від 07.11.2019 № БА-0012188 ТОВ «Богдан Авто», який є офіційним дилером автомобілів марки «Hyundai» в Україні, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «Hyundai Accent» д.н.з. [NUMBER] склала 248175,46 грн. Відповідно до п. 31.5 Договору страхування ТЗ зазнав повної загибелі. Шляхом використання системи онлайн-аукціону ТОВ «Автоонлайн Україна» було визначено, що вартість придатних залишків застрахованого ТЗ марки «Hyundai Accent» д.н.з. [NUMBER] склала 216000 грн. В подальшому, позивач здійснив відчуження пошкодженого автомобіля «Hyundai Accent», д.н.з. [NUMBER] , згідно зобов`язуючої пропозиції онлайн-аукціону, наданою відповідачем за зазначеною в ній сумою. 21.01.2020 відповідачем листом було повідомлено позивача про прийняте рішення стосовно розміру страхового відшкодування, що склав 51583,70 грн. (який було виплачено позивачу). Зазначені обставини сторонами визнаються, не оспорються та доказуванню не підлягають. Як вбачається з матеріалів справи спір виник щодо розміру дійсної вартості ТЗ, що вплинуло на розмір страхового відшкодування. При визначенні дійсної вартості ТЗ страховик виходив з експертної оцінки, наданої ТОВ «ЕАК «Довіра». З приводу зазначених доводів та заперечень сторін суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Страховик зобов`язаний відшкодувати витрати, понесені страхувальником при настанні страхового випадку щодо запобігання або зменшення збитків, якщо це передбачено умовами договору. За приписами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідна до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайне ставляться. Згідно з п. 27.23.2 Договору страхування страхове відшкодування при повній загибелі ТЗ (п.31.5 Договору) сплачується у розмірі дійсної вартості ТЗ на момент укладання договору за вирахуванням суми знецінення ТЗ за період страхування (розділ 13 та п.31.7 Договору) вартості залишків транспортного засобу та встановленої згідно з розділом 12 Договору франшизи. Вартість залишків ТЗ визначається шляхом вивчення попиту та пропозицій на ринку щодо таких залишків (зокрема: онлайн аукціон з продажу автомобілей (ТОВ "Україно-Польське підприємство "Автоонлайн-Україна) або шляхом експертної оцінки (увипадку відсутності попиту/пропозицій на ринку). Як вбачається з Договору страхування (пункти 13 та 17.3) норматив знецінення ТЗ за період страхування (використовується для визначення суми страхового відшкодування при повній загибелі ТЗ) встановлено у розмірі 0%, при цьому експлуатаційний знос не враховується. Відповідно до п. 21.1 Договору страхування страхові суми, страхові тарифи та страхові платежі за другий та кожний наступний роки дії Договору коригуються шляхом складання додаткової угоди до Договору. Страхування на кожний наступний рік дії Договору здійснюється страхувальником на повну дійсну ринкову вартість ТЗ на дату складання такої додаткової угоди. Згідно з п. 29.10 Розділу 29 Договору страхування внесення змін та доповнень до Договору можливе лише за взаємною письмовою згоди Страховика, Страхувальника та Вигодонабувача. 06.11.2018 між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору страхування, відповідно до якої було погоджено коригування страхової суми у розмірі 384540 грн., яка з урахуванням умов договору є також повною дійсною ринковою вартістю ТЗ на дату складання такої додаткової угоди. Таким чином, суд приходить до висновку, що укладаючи додаткову угоду до Договору страхування, сторони погодили повну дійсну ринкову вартість ТЗ на дату складання такої додаткової угоди з урахуванням знецінення ТЗ у розмірі 384540 грн. Отже, розрахунок страхової виплати повинен проводитись за формулою: 384540 грн. (дійсна вартість ТЗ згідно з умовами договору) - 216000 грн. (кошти, отримані внаслідок продажу залишків ТЗ) - 3845,40 грн. (франшизи за договором) - 51583,70 грн. (розмір виплаченого відповідачем страхового відшкодування) = 113110,90 грн. Відповідно до довідки Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» від 28.08.2021 року. станом на 08.10.2019 р. [PERSON] повністю виконав зобов`язання по кредитному договору № 0080/11/2017/0060 від 08.11.2017 укладеному з АБ "Укиргазбанк". Станом на 27.08.2021 претензії до [PERSON] щодо виконання умов кредитного договору відсутні. Таким чином, сума страхового відшкодування, яка повинна бути стягнута з відповідача на користь позивача становить 113110,90 грн. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Що стосується вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 10 000,00 грн., то слід зазначити наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем на підтвердження надання правничої допомоги на суму 10000,00 грн., надано договір про надання правової допомоги від 12.11.2019 № 12/11/19, додаткову угоду №2 від 03.02.2020 та акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 03.02.2020 на суму 7500 ,00 грн. Позивачем 04.02.2019 сплачено 6030 грн. на виконання додаткової угоди до договору про надання правововї допомоги від 12.11.2019. Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд вважає, що заявлені, так і понесені витрати є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг (підготовка цієї справи до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, адже, у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів; нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. За вказаних вище обставин, суд вважає виправданими та такими, що відповідають критерію реальності, розумності та співмірності понесені витрати позивача на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн., тобто зустріч з клієнтом та обговорення правової позиції по справі (1500 грн.), написання позовної заяви (3500 грн.) та підготовка процесуальних документів (1000 грн.) Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1131,10 грн. Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 16, 22, 979, 988, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-82, 89, 102, 106, 133, 137, 141, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial