Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-07 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до державного підприємства "Дослідне господарство "Рокині" Волинського інституту агропромислового виробництва Української академії аграрних наук" про стягнення заборгованості по заробітній платі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 27.08.2004 року по 02.04.2014 року перебував у трудових відносинах з відповідачем. Проте, у день звільнення з ним не був проведений розрахунок і борг за період з 01.02.2011 року по 02.04.2014 року становить 141714,29 грн., а також за час затримки розрахунку при звільненні 30047,82 грн., 1839,32 грн. індексації, компенсацію за порушенням термінів її виплати в розмірі 29881,06 грн. та компенсацію за невикористану відпустку в сумі 19919,64 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав. Як слідує з вимог ст. 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Проте, як вбачається з представлених суду письмових доказів, наказом Національної академії аграрних наук України №22 від 28.01.2011 року припинено юридичну особу - державне підприємство "Дослідне господарство "Рокині" Волинського інституту агропромислового виробництва НААН" та зобов'язано директора Волинського інституту АПВ створити комісію для здійснення комплексу заходів щодо припинення ДП ДГ "Рокині" як юридичної особи (а.с. ). Наказом Волинського інституту АПВ № 3-о/д від 16.02.2011 року створено ліквідаційну комісію, головою комісії призначено Голія О.В., якій наказано розпочати здійснення заходів щодо припинення даного підприємства шляхом приєднання його до ДП "Еліта" (а.с.40 ). І як слідує із представлених табелів обліку використання робочого часу, доповідних записок на ім'я голови ліквідаційної комісії та актів по підприємству, [PERSON] на своє робоче місце директора ДП ДГ "Рокині" протягом березня 2011 року - квітня 2014 року не виходив (а.с. ). Відповідно до ч. 1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Отже, враховуючи, що позивач всупереч вказаним вище нормам не довів і не представив суду доказів, що він протягом березня 2011 року - квітня 2014 року виконував свої посадові обов'язки, був присутній на своєму робочому місці, не спростував відомостей про керівництво у вказаний період ТзОВ "Веселка", про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців(а.с. ), а тому відповідачем підставно йому не виплачувалась заробітна плата. Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до задоволення не підлягають через їх безпідставність. Водночас, суд вважає, що позивачем заявлені вимоги не тієї юридичної особи, яка має відповідати за позовом, оскільки як слідує із контракту від 21.03.2006 року, він був укладений між позивачем та Волинським інститутом агропромислового виробництва УААН, а тому саме останній, на думку суду, має нести таку відповідальність.

Outcome: dismissed