Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Дружківської міської ради, в якому просить визначитиї їй додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті її бабусі [PERSON]. В обґрунтування позову зазначила, що 04 листопада 2015 року померла її бабуся [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилось майно: у вигляді 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами (літня кухня, сарай, вбиральня, погріб), розташовані в с.Ласточкіне Орлівської сільської ради [ADDRESS], що належали померлій на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.1992 року; земельної ділянки площею 0.0531 га, кадастровий номер :1425584300030000025, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована на території Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №036974, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №817 від 23.03.2004 року; земельної ділянки площею 7,18 га, кадастровий номер 14255843000900000945, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №179090, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 05.10.2005 року. Померлою за життя було складено заповіт від 11.09.2006 року, посвідчений секретарем Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області та зареєстрований в реєстрі за №262. Згідно цього заповіту [PERSON] все своє майно, де б воно не було б, із чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті , і що вона матиме за законом, заповідала її онучці позивачу по справі [PERSON] Спадкоємців першої черги за законом померлої [PERSON] немає. Син [PERSON] - батько позивача, [PERSON] помер 14.09.1976 року, чоловік спадкодавця [PERSON] [PERSON] помер 07.11.2002 року. 05 липня 2017 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Авдіївського міського нотаріального округу, з заявою про відкриття спадкової справи після смерті [PERSON] Однак, постановою нотаріуса від 05 липня 2017 року за вих.№204/02-31 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - в реєстрації відкриття спадкової справи, у зв'язку із пропущенням строку на прийняття спадщини. У шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини, оскільки на території м.Авдіївка Донецької області, де вона проживала з сім'єю, з липня 2014 року здійснювались воєнні діїу зв'язку із проведенням антитерористичної операції. Тому вона разом з сім'єю в січні 2015 року виїхала з м.Авдіївка Донецької області до с.Бузенки Острогожського району Вороніжської області Російської Федерації, де отримала статус тимчасового притулку, що позбавило її можливості своєчасно прибути до України для оформлення прийняття спадщини. 23 червня 2017 року позивач повернулася з Росії до м.Авдіївка та 05.07.2017 року звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини за заповітом. Вважає, що строк для подання ним заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин. Просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила позов задовольнити . Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. З позовними вимогами погодився. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є онукою померлої [PERSON], що підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу між батьками позивача серії І-ЖС №301057, виданим Вершинським ЗАГС Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис за №8 від 04.10.1975 року; свідоцтвом про народження серії І-ЖС №459226, виданим Вершинською сільрадою Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис за №7 від 04.10.1976 року; свідоцтвом про укладення шлюбу серії VI-HO №348781, виданим Авдіївським міським відділом ЗАГС Донецької області, актовий запис №301 зроблений 14.11.1992 року, за яким позивач змінила прізвище "Улданова" на прізвище "Жукова"; свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-НО №024205, виданим Авдіївським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис за №261, згідно якого після розірвання шлюбу позивач залишила прізвище "Жукова"; свідоцтвом про одруження серії І-НО №024205, виданим Авдіївським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис №238 від 23.10.1999 року, за яким позивач змінила прізвище "Жукова" на прізвище "Шафоростова"; заповітом [PERSON], складеним на ім'я своєї внучки - [PERSON] (а.с.7-13). Судом встановлено, що згідно заповіту від 11.09.2006 року, посвідченого секретарем Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 262, позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] За цим заповітом [PERSON] заповідала своїй внучці [PERSON] усе своє майно (а.с. 20). 04 листопада 2015 року померла [PERSON] уродженка сел. Ласточкине Ясинуватського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №922994, виданим Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про що складено відповідний актовий запис № 31 (а.с.15). Після смерті [PERSON] залишилось майно у вигляді 1/2 частки житлового будинку з надвірними спорудами (літня кухня, сарай, вбиральня, погріб), розташовані в с.Ласточкіне Орлівської сільської ради [ADDRESS], що належали померлій на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.1992 року, посвідченого виконкомом Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, зареєстровано в реєстрі за №238, зареєстрованого 22.12.1992 р. бюро технічної інвентаризації м.Донецька в реєстрову книгу №7, за реєстровим №128; земельної ділянки площею 0.0531 га, кадастровий номер: 1425584300030000025, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована на території Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №036974, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №817 від 23.03.2004 року; земельної ділянки площею 7,18 га, кадастровий номер 14255843000900000945, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №179090, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 05.10.2005 року. (а.с.16-19). [PERSON] не реалізувала свого права на спадщину, як спадкоємець за законом, не прийняла спадщину у вигляді: 1/2 частини будинку із господарськими спорудами, розташованІ за адресою: в с.Ласточкіне Орлівської сільської ради [ADDRESS]; земельної ділянки площею 0.0531 га, кадастровий номер: 1425584300030000025, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована на території Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області; земельної ділянки площею 7,18 га, кадастровий номер 14255843000900000945, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області . Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом і відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець для прийняття спадщини мала подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Позивач вказаних дій не виконала як вибачається із матеріалів справи, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 204/02-31, від 05 липня 2017 року, [PERSON], відмовлено у прийнятті заяви про відкриття спадкової справи та видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], у зв'язку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с.23). Судом також встановлено, що спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] не має. Син [PERSON]- [PERSON] помер 14.09.1976 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №359025, видане Вершинською сільрадою Куйбишевського району Запорізької області, актовий запис за №9 від 15.09.1976 року. Чоловік [PERSON] [PERSON] помер 07.11.2002 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-НО №687636, видане виконкомом Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, актовий запис за №47 від 08.11.2002 року (а.с.13,14). Але, судом також встановлено, що приватним нотаріусом Авдіївського міського нотаріального округу [PERSON] 15 лютого 2016 року заведено спадкову справу №22/2016, за якою [PERSON] [INFO], прийняв у спадщину за заповітом [PERSON] від 13.08.2014 року, посвідченого секретарем Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 36, земельну ділянку площею 7,18 га, кадастровий номер 14255843000900000945, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. На території м.Авдіївка Донецької області, де проживала позивач з сім'єю, з липня 2014 року здійснювались воєнні дії у зв'язку із проведенням антитерористичної операції. Тому вона разом з сім'єю в січні 2015 року виїхала з м.Авдіївка Донецької області до с.Бузенки Острогожського району Вороніжської області Російської Федерації, де перебувала на міграційному обліку як особа, що потребує тимчасового притулку. Вищезазначені обставини позбавили позивача можливості своєчасно звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Лише 23 червня 2017 року позивач повернулася з Росії до м.Авдіївка та 05.07.2017 року звернулась до нотаріуса з метою оформлення спадщини за заповітом (а.с.21, 27). Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутись до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що пояснення позивача щодо поважності причин пропуску строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини є зрозумілими і переконливими. Більш того, ці пояснення позивача ніким не спростовані. Враховуючи вказані конкретні обставини, відсутність заперечень відповідача щодо задоволення позовних вимог позивача, відсутність спору про право на спадщину, беручі до уваги наявність заповітe складеного на ім'я позивача [PERSON] та заповіту, складеного на ім'я [PERSON], у суду є підстави, що передбачені ч.3 ст. 1272 ЦК України для надання додаткового строку для прийняття спадщини у вигляді 1/2 частини будинку із господарськими спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] сільської ради Ясинуватського району Донецької області; земельної ділянки площею 0.0531 га, кадастровий номер: 1425584300030000025, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташована на території Орлівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. Суд, вважає, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, тому їй можливо визначити додатковий термін, достатній для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved