Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк", банк, кредитор) звернулось до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (далі - позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивують тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.02.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг (далі - Умов), Правилами користування платіжною карткою та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Договір укладений відповідно до положень ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу про припинення дії Договору, той автоматично пролонгується на такий же термін. Договором передбачений порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших платежів. Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, проте відповідач свої зобов'язання не виконав, оскільки не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, а також іншими витратами відповідно до умов вказаного договору. Просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 21944.03 гривень, що утворилась станом на 30.06.2016 року, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. та судові витрати пов'язані з публікацією в пресі в розмірі 208.80 грн. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення у пресі відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 17.02.2011 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ "Приватбанк" із заявою про отримання платіжної картки зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % в місяць. Строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки (а.с.6-30). Згідно із розрахунком, загальна сума заборгованості - 21944.03 грн, що утворилась станом на 30.06.2016 року, яка складається: із заборгованості за кредитом - 1998,53 грн.; заборгованість по процентами за користування кредитом - 15424.36 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3000.00 грн., штраф (фіксована частина) - 500 грн.; штраф (процентна складова) - 1021.14 грн. (а.с.4-5). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, судом встановлено, що за договором № б/н від 17.02. 2011 року укладеного між представником ПАТ КБ "Приватбанк" і [PERSON] внаслідок неналежного виконання зобов'язань останнім, виникла заборгованість на загальну суму 21944.03 гривен. На підставі вищенаведеного, позовні вимоги підлягають повному задоволенню на підставі доказів, що були надані суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору та судові витрати пов'язані з публікацією в пресі.

Outcome: approved