Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що вироком Смілянського міськарайонного суду Черкаської області від 31.01.2019 у справі № 696/1080/18 який набрав законної сили, визнано [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1\~ст.286 КК України\~і призначити покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавленням права керування транспортними засобами на підставі п."в"\~ст.1 Закону України "Про амністію"\~в 2016 році він був звільнений від покарання\~. Відповідно до довідки Головного лікаря Кам`янської ЦРЛ від 13.06.2019 № 270 витрати, понесені на лікування потерпілого [PERSON] у травматологічному відділенні з 06.09.2016 по 23.09.2016 складають 2815, 60 грн. Лікування у травматологічному відділенні Кам`янської ЦРЛ потерпілого [PERSON] здійснювалося за рахунок коштів районного бюджету, розпорядником яких є Кам`янська районна рада Черкаської області. Протиправними діями [PERSON] завдано фінансових збитків місцевому бюджету у зв`язку з необхідністю лікування потерпілого [PERSON] , що у свою чергу заподіяло шкоди інтересам держави. Прокурор в судовому засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, вимоги позову підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки не повідомляв. Представник третьої особи в судове засідання не з`вився, однак у матеріалах справи, є заява за підписом головного лікаря, в якій він просить суд розгляд справи проводити без їхнього представника, позовні вимоги визнають. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін, без здійснення технічної фіксації. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2019 року по справі № 696/1080/18, який 05.03.2019 року набрав законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1\~ст. 286 КК України, та призначено останньому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян 3400,0 грн. без позбавлення права керування транспортним засобом на підставі п."г"\~ст.1 Закону України "Про амністію"\~в 2016 році він був звільнений від покарання\~ (а.с.8). Згідно із ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до довідки Головного лікаря Кам`янської ЦРЛ від 13.06.2019 № 270 витрати, понесені на лікування потерпілого [PERSON] у травматологічному відділенні з 06.09.2016 по 23.09.2016 (17 ліжко-днів) складають 2815, 60 грн.Вартість одного ліжко-дня 165,62 грн.(а.с.9). Відповідно до вимог частини 7 статті 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальній справі, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Установленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із відшкодування шкоди і регулюються статтею 121 Конституції України, ст.ст.\~22,\~23,\~1166,\~1167 ЦК України. Статтею 131-1 Конституції Українина органи прокуратури покладається представництво інтересів держави в суді у випадкам, визначених законом. Статтею 56\~ЦПК України встановлено, що у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 3 ст.\~23\~закону України\~"Про\~прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Оскільки Розпорядник коштів Кам`янська районна рада Черкаської області та Комунальне некомерційне підприємство « Кам`янська центральна районна лікарня» Кам`янської районної ради Черкаської області, яка є комунальною установою та фінансується за рахунок районного бюджету, в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування [PERSON] не зверталися, то відповідно не відшкодування витрат на лікування особи потерпілої від кримінального правопорушення, зачіпає інтереси держави, тому за змістом ч. 4ст. 23 ЗУ "Про прокуратуру"у даному цивільно-правому спорі наявні підстави для представництва прокурором в суді держави в особі Кам`янської районної ради. Відповідно до ч. 1ст. 1206 ЦК Україниособа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Згідно п. 3Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженимПостановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Згідно із п. 3 вищезазначеного Порядку визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. У разі, коли при ухвалені вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. У такому ж порядку відшкодовуються витрати на стаціонарне лікування особи, яка постраждала від злочину, в разі закриття кримінального провадження за нереабілітуючими обставинами. Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що в судовому засіданні на підставі зібраних по справі доказів установлено, що закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий [PERSON] витрачено державні кошти, розмір яких підтверджено дослідженими по справі доказами, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] витрачених коштів у розмірі 2815 грн. Відповідно дост. 141 ЦПК України, оскільки позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тобто з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 2102 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved