Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] \~24.06.2019\~року звернулася\~до суду\~з позовною\~заявою про визнання права власності на спадкове майно,\~посилалась на\~наступні обставини: [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно: житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ѕ частину вказаного житлового будинку її чоловік успадкував від свого батька [PERSON] . Також Ѕ частиною даного будинку володів брат її чоловіка - [PERSON] , який помер [INFO] . [INFO] [PERSON] склав на користь [PERSON] заповіт. За життя [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Охрея М.А. та прийняв спадщину шляхом подання заяви у встановлений законом строк, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено у зв`язку з тим, що у заповіті та технічному паспорті зазначені різні адреси спадкового майна і відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно відповідно до зазначеної адреси. З метою визнання права власності [PERSON] звернувся до Новосанжарського районного суду Полтавської області, однак справу було закрито у зв`язку зі смертю 07 [INFO] 2018 року [PERSON] . При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав позивачці було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими побудовами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , як за спадкоємицею за законом. Ухвалою суду від 27.06.2019 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання на 09.09.2019 року (а.с.24-25). Ухвалою суду від 09.09.2019 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с.36). 15.10.2019 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.11.2019 року (а.с.47). Ухвалою суду від 04.12.2019 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] , [PERSON] (а.с.81). Ухвалою суду від 08.01.2020 року (а.с.94) було витребовано у приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Охрея М.А. спадкову справу, заведену після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 05.02.2020 року відкладено розгляд справи, повідомлено третіх осіб [PERSON] , [PERSON] про розгляд справи шляхом поміщення оголошення на веб-сайті «Судова влада України» (а.с.106-107). В судове засідання позивач не з`явилася, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, вказавши, що позовні вимоги підтримує повністю (а.с.160). Представник позивача в судовому засіданні підтримував заявлені вимоги, позов просив задовольнити. В подальшому надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.159). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи в їх відсутність. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.158). Треті особи [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, повідомлялись за даресою місця проживання (а.с.89-90, 91, 99-100, 101, 112-113, 114, 128-129, 130, 135-136, 139,145-146, 149). А також\~виклик третіх\~осіб до\~суду був\~здійснений через\~оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.106-107). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , позивачка є дружиною [PERSON] (а.с.13). [PERSON] згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області (а.с.16), помер [INFO] . Згідно з ч.3 ст.1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки виконкому Руденківської сільської ради Новсанжарського району Полтавської області №02-14/1556 від 22.08.2019 року [PERSON] , 1951 року народження, був зареєстрований та постійно проживав в [ADDRESS] , де й помер [INFO] . На день смерті в домогосподарстві були зареєстровані дружина [PERSON] , син [PERSON] (а.с.34). Відповідно до ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №148/2018 від 27.07.2018 року, подана заява про прийняття спадщини від [PERSON] , а також надійшла заява про відмову від прийняття спадщини від [PERSON] , що вбачається з листа державного нотаріуса (а.с.65), постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.18). Позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори (а.с.65). Тобто, [PERSON] є спадкоємицею після смерті [PERSON] та є такою, що прийняла спадщину. Звертаючись з позовом позивач просить визнати право власності на житловий будинок з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що є спадковим майном після смерті [PERSON] , оскільки постановою державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори від 03.10.2018 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.18) через відсутність правовстанолюючих документів та відсутності державної реєстрації права власності. Так,\~за життя\~ [PERSON] \~мав на\~праві власності:\~Ѕ частину\~житлового будинку,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] , що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданої виконкомом Руденківської сільської ради №02-14/1816 від 17.10.2018 року погосподарська книга №7 ОПО №1259-3 (а.с.10). Інша Ѕ частина вказаного житлового будинку згідно виписки з погосподарської книги, виданої виконкомом Руденківської сільської ради №02-14/1815 від 17.10.2018 року належала [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.11,12), вказний будинок [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті батька [PERSON] [PERSON] згідно зі свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.17), помер [INFO] . За життя [PERSON] складено заповіт, що посвідчений 10.08.2016\~року приватним\~нотаріусом Новосанжарського\~районного нотаріального\~округу Полтавської\~області Семиволосом О.В., зареєстрований в реєстрі за №957, відповідно до якого спадкодавець належну йому Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповів [PERSON] (а.с.4). Крім вказаного заповіту, [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 17.12.2001 року за №661, відповідно до якого [PERSON] заповідав все своє майно [PERSON] . Відповідно до\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Охрей М.А. №02-14/71-2016 від 14.11.2019 року, після смерті [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №71/2016. Із заявою про прийняття спадщини звернулися: [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом, посвідченого 10.08.2016 року приватним нотаріусом Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Семиволос О.В., зареєстрованого в реєстрі за №957; [PERSON] - про прийняття спадщини за заповітом, посвідченого секретарем Лелюхівської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області 17.12.2001 року за реєстровим №661; [PERSON] про прийняття спадщини (а.с.69, 70). Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] . В судовому засіданні було досліджено спадкову справу №71/2016 року та приватний нотаріус Охрей М.А. в судовому засіданні показав, що [PERSON] , як спадкоємець після смерті [PERSON] за заповітом від 17.12.2001 року, отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частки квартири [ADDRESS] , на інше майно він не претендував. Йому було відомо про наявність іншого заповіту, складеного [PERSON] на користь [PERSON] щодо належної йому частки будинку. В судовому засіданні представником позивача зазначено, що нотаріусом було допущено помилку під час складання заповіту в частині номеру житлового будинку, й замість будинку [ADDRESS] . З`ясовуючи вказані обставини, суд враховує, що обраний спосіб захисту шляхом визнання права власності на майно у порядку спадкування відповідає правовій позиції, що зроблена Верховним Судом у постанові від 05.12.2018 року у справі №395/9398/16-ц, оскільки неточності чи помилки у тексті заповіту щодо адреси нерухомого майна, яке передається у спадщину, не підлягають усуненню іншим шляхом, зокрема шляхом тлумачення заповіту, а наявна неточність позбавляє позивача можливості успадкувати майно. Встановлюючи обставини справи, судом з'ясовувалось питання належності будинку [ADDRESS] . Так, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , відсутня (а.с.161). Згідно з відповідю виконавчого комітету Руденківської сільської ради від 12.03.2020 року (а.с.126) вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] , згідно даних погосподарської книги, належить померлій [PERSON] . Таким чином, будь-які дані про його належність [PERSON] відсутні. Навпаки, на підтвердження належності [PERSON] Ѕ частки будинку [ADDRESS] , свідчать: виписка з погосподарської книги (а.с.9), копія свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.11). Реєстрація права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відсутня (а.с.162). Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331\~ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3\~Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного\~Закону\~права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як\~Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,\~Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності\~ЦК\~та\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності\~Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. На виконання\~постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105\~у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] був власником Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується випискою з погосоподарської книги (а.с.10) та копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.12), та власником Ѕ частки вказаного будинку, яку успадкував після смерті [INFO] [PERSON] , що належала останньому згідно виписки з погосподарської книги (а.с.9), копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.11). Вказае майно [PERSON] прийняв, але не оформив після померлого [PERSON] . Так, відповідно до ухвали Новосанжарського районного суду Полтавської області 01.02.2018 року було відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до територіальної громади в особі Руденківської сільської ради Новосанжарського району про визнання права власності на спадкове майно (а.с.14-15), однак [INFO] [PERSON] помер (а.с.16). Відповідно до ч. 1\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Таким чином, враховуючи, що позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно через відсутність правовстановлюючих документів та реєстрації права власності, права позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання права власності на житловий будинок з господарським будівлями, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , як за спадкоємицею за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] На підставі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України та

Outcome: approved