Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Білгород-Дністровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті матері, а саме просять: визнати за позивачами право власності в рівних частках по 1/8 частині на будівлю магазину, яка розташована за адресою [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог зазначають, що [INFO] померла їх мати. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді будівлі магазину, яка розташована за адресою [ADDRESS]. Крім позивачів спадкоємцем першої черги є також їх батько - [PERSON]. Позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом на вказану будівлю магазину, у зв'язку з тим, що спадкодавцем за життя не було зареєстровано право власності на спірне майно. З огляду на викладене позивачам було рекомендовано звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. Позивачі у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Представник відповідача - Білгород-Дністровської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивачів заперечував, наголошував на тому, що спірна будівля магазину не входить до складу спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла [INFO], оскільки за життя спадкодавець не зареєструвала право власності на вказане нерухоме майно. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, ретельно дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане 04.12.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №261. Той факт, що померла була матір'ю позивачів підтверджується копіями свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 12-14). Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Із копії спадкової справи №13/2013 вбачається, що [PERSON] за життя заповіту не складала. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивачі є спадкоємцями першої черги майна померлої. Окрім позивачів спадкоємцем першої черги майна померлої також є [PERSON] - чоловік померлої [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до копії спадкової справи №13/2013 позивачі звернулися до наторіальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Завідувачем міськдержконтори 23.02.2017 року вих. №246/02-14 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на будівлю магазину [ADDRESS] в зв'язку з тим, що у спадкодавця [PERSON] відсутній правовстановлюючий документ на будівлю магазину та не зареєстроване право власності на вищевказаний об'єкт нерухомого майна. Відповідно до п. 23 ППВС України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.02.2009 року було визнано за [PERSON] право власності на самочинно збудовані будівлі, а саме житлову прибудову - літ. "А1", розміром 8,78 х 6,07 м.; сені - літ. "а", розміром 2,78 х 5,50 м.; тамбур - літ. "а1", розміром 1,77 х 1,0 м.; сарай літ. "В", розміром 2,21 х 3,90 м.; магазин - літ. "Б", розміром 5,33 х 3,90 м., площею 15,7 кв.м. переобладненний з гаражу, які розташовані по [ADDRESS] (а.с. 24). Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.07.2013 року було встановлено факт приналежності будівлі магазину за адресою: [ADDRESS] - [PERSON], яка померла [INFO]; встановлено факт того, що будівля магазину, яка розташована за адресою : [ADDRESS], яка в цілому складається з : будівлі магазину літ. «А» загальною площею 16,0 кв.м., є об'єктом спільної сумісної власності подружжя - [PERSON], яка померла [INFO] та [PERSON], [INFO]; виділено [PERSON] 1/2 частину будівлі магазину, яка розташована за адресою : [ADDRESS], яка в цілому складається з : будівлі магазину літ. «А» загальною площею 16,0 кв.м.; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину будівлі магазину, яка розташована за адресою : [ADDRESS], яка в цілому складається з : будівлі магазину літ. «А» загальною площею 16,0 кв.м.; встановлено факт прийняття [PERSON] спадщини, що відкрилась після смерті його дружини - [PERSON], яка померла [INFO], та складається з : 1/8 частини будівлі магазину, яка розташована за адресою : [ADDRESS], яка в цілому складається з : будівлі магазину літ. «А» загальною площею 16,0 кв.м.; визнано за [PERSON] право власності на 1/8 частину будівлі магазину, яка розташована за адресою : [ADDRESS], яка в цілому складається з : будівлі магазину літ. «А» загальною площею 16,0 кв.м. Рішення суду набрало законної сили. Таким чином, вказаними рішеннями суду було встановлено, що 1/2 частина будівлі магазину, яка розташована за адресою : [ADDRESS] належала спадкодавиці на праві власності та входить до складу спадщини, що залишилася після смерті [PERSON]. Крім того, вказаним рішенням суду батько позивачів - [PERSON] визнав за собою право власності на 1/8 частку вказаного магазину в порядку спадкування за законом майна померлої [PERSON]. Таким чином, позивачі, як спадкоємці першої черги майна померлої матері мають право в рівних частках на вказаний магазин, а саме по 1/8 частині кожний. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом. Отже, судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги спадкування за законом після смерті матері та мають право на отримання спадщини, у вигляді частки на будівлю магазину, яка розташована за адресою : [ADDRESS], а саме по 1/8 частки кожний, однак позбавлені можливості отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно за законом та зареєструвати своє право власності, оскільки за життя спадкодавець не здійснив державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно. Таким чином права позивачів, як спадкоємців підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved