Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернувся в\~суд з\~вказаним позовом,\~мотивуючи тим,\~що з вересня 1977 року по квітень 1995 року був членом колективного сільськогосподарського підприємства акціонерної агрофірми " Україна" с.Маків Дунаєвецького району, яке на даний час ліквідоване, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] , архівним витягом №01/18-44 від 23.06.2020 р. комунальної установи Дунаєвецької районної ради " Трудовий архів". 21 жовтня 2020 року звернувя до Головного управління Держгеокадастру Хмельницької області відділу в Дунаєвецькому районі про надання інформації щодо внесення його до списку громадян, які мають право на приватизацію земель колишнього сільськогосподарського підприємтсва акціонерної агрофірми " Україна" с.Маків Дунаєвецького району . Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №0000336 видано колективному сільськогосподарському підприємству акціонерній агрофірмі " Україна" с.Маків Дунаєвецького району 28 лютого 1995 року. Відповідно до Списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що додається як додаток №1 до вищезгаданого державного акту вбачається за №697 прізвище, ім`я по-батькові " [PERSON] ", однак сертифікат на право на земельну частку (пай), не отримував. 06 листопада 2020 року звернувся до Дунаєвецької райдержадміністрації із заявою про видачу йому, як колишньому члену колективного сільськогосподарського підприємства акціонерної агрофірми " Україна" с.Маків Дунаєвецького району сертифікату на право на земельну частку ( пай) із земель колективної власності колективного сільськогосподарського підприємства акціонерної агрофірми " Україна" с.Маків Дунаєвецького району, однак видати сертифікат на право на земельну частку (пай) на даний час не можливо, а тому звертається до суду. Представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав повністю і просить їх задовольнити. Представник відповідача - Маківської сільскої ради Дунаєвецького району Хмельницької області у визначений судом строк відзиву на позов до суду не подав, однак подав заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалив проводити розгляд даної справи у відсутності сторін по наявних матеріалах. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з вересня 1977 року по квітень 1995 року був членом колективного сільськогосподарського підприємства акціонерної агрофірми " Україна" с.Маків Дунаєвецького району, яке на даний час ліквідоване, що підтверджується копією трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] . Згідно архівної довідки №01-18/83 від 04 листопада 2020 року, виданої КУ Дунаєвецької районної ради "Трудовий архів", в книгах обліку заробітної плати колгоспника зазначено, що [PERSON] дійсно працював в колгоспі "Україна" с.Маків Дунаєвецького району Хмельницької області, підстава фонд №236, опис №1, книга обліку заробітної плати з колгоспника за 1977-1995 роки. На час видачі Президентом України указу від 08.08.1995 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям" був членом агрофірми " Україна", однак право на земельну частку (пай) не отримав. Державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ №000336 видано агрофірмі "Україна" с.Маків Дунаєвецького району Хмельницької області 28.02.1995 року. Відповідно до Списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що додається як додаток №1 до вищезгаданого державного акту вбачається за №697 прізвище, ім`я по-батькові " [PERSON] ", однак сертифікат на право на земельну частку (пай), не отримував. Згідно із п.2\~Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08 серпня 1995 року\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до положень п.п. 23, 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Таким чином, законодавством передбачено дві умови, що дають право на земельну частку (пай): перебування членом колективного сільськогосподарського підприємства та включення до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Тобто, на час виходу Указу Президента позивач був членом колгоспу та мав право на отримання земельної частки (паю) і був включений в списки громадян членів КСП, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю, однак не отримав сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до\~ст.1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року\~право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, громадяни та юридичні особи, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). На підставі\~Закону України "Про порядок виділення земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року №899-ІV\~одним із документів, що посвідчує право на земельну частку (пай) є рішення суду. Потрібно мати на увазі, що згідно зі\~ст.25 ЗК України\~при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Стаття 1 Першого протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~наголошує, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, відмова у даному позові фактично позбавить [PERSON] права на земельну частку (пай), яке належить йому на законних підставах, хоча останній і не отримував відповідного сертифікату, і тим самим порушить зазначені вище положення Першого протоколу, що у правовій державі, якою згідно\~ст.1 Конституції України\~являється Україна, є неприпустимим. А тому, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай). Вирішуючи питання судових витрат, суд враховує підстави виникнення спору і те, що позивач не просить стягнути судові витрати з відповідача, та у відповідності до положень ч.9 ст.141 ЦПК України покладає їх на позивачку.

Outcome: approved