Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

22 вересня 2015 року представник КП Словянської міської ради «Словміськводоканал» звернувся до Словянського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за спожиті послуги з водопостачання і водовідведення, мотивуючи свої вимоги тими обставинами, що КП «Словміськводоканал» надавало [PERSON] послуги з централізованого водопостачання та водовідведення з 01 січня 2008 року по 01 липня 2015 року. У звязку з наданням вказаних послуг, відповідачу відкрито особовий рахунок № 21780 для проведення розрахунків за надані послуги. Між сторонами фактично встановились договірні відносини з надання та споживання житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення. За період отримання послуг від відповідача не надходило скарг або заяв з приводу не надання, не отримання або неналежного надання послуг позивачем. Проте, відповідач несвоєчасно сплачує за спожиті комунальні послуги, у звязку з чим за період з 01 січня 2008 року по 01 липня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 1818,87 грн. Крім того, боржнику, у відповідності до ст. 625 ЦК України, нараховані 3 % річних від простроченої суми у розмірі 232,80 грн. та індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 1802,75 грн. Тому, просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості з 3 % річних від простроченої суми та індексу інфляції, а також судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні, на заявлених ним вимогах наполягав, просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що з 2007 року у квартирі [ADDRESS] він не проживав. Послугами з водопостачання і водовідведення не користувався. У кінці 2007 року встановив лічильник води, на момент його встановлення борг за користування послугами становив 70 грн. 68 коп., який був сплачений у 2010 році. Вважає, що заборгованість з водопостачання і водовідведення у кількості 185 м3 утворилися ще за часів користування колишніми мешканцями послугами, а саме до моменту встановлення лічильника. Тому оплачувати цей борг він не має наміру. Подав до суду заяву у якій просить застосувати позовну давність. Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства Слов'янської міської ради «Словміськводоканал» до [PERSON], про стягнення заборгованості за спожиті послуги водопостачання і водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних , підлягають задоволенню в повному обсязі, з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до довідки КП «Словміськводоканал» від 16 вересня 2015 року, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). [PERSON] є абонентом КП «Словміськводоканал» та є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення та має особовий рахунок № 21780. Відповідач протягом періоду з 01.01.2008 року по 01.07.2015 року сплачував не в повному обсязі отримані послуги з водопостачання та водовідведення, у звязку з чим заборгованість по сплаті за надані послуги за особовим рахунком № 21780 заведеним за обєктом споживача за адресою: [ADDRESS] за вказаний період склала 1818 грн. 87 коп. Таким чином, боржнику нараховані 3 % річних від простроченої суми у розмірі 232,80 грн. та індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 1802,75 грн. Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, централізоване опалення тощо). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Судом встановлено, що надання житлово-комунальних послуг, а саме - забезпечення водопостачання і водовідведення, здійснює КП «Словміськводоканал». На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Виходячи з надання послуг з боку позивача та отримання ним оплати від відповідача, а також отримання послуг відповідачами та їх оплатою, між сторонами існують фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку. Згідно з п. п. 1, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", плата за житво-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. У відповідності до ч.1 ст. 18 Постанови КМУ "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення" № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковими періодом для оплати послуг є календарний місяць: плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 527 ЦК України вказує, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачений обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач у своїх поясненнях зазначає, що з 2007 року він не користувався послугами з водопостачання і водовідведення, Вказує, що заборгованість з водопостачання і водовідведення утворилися ще за часів користування колишніми мешканцями послугами, а саме до моменту встановлення лічильника. На момент встановлення лічильника борг складав 70 грн.68 коп., який він сплатив у 2010 році. Вищезазначені свідчення суд не приймає, до уваги, оскільки довести ті обставини, на які він посилається він не може. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на це суд не приймає до уваги пояснення громадян [PERSON] та [PERSON]М.(а.с.54-58), оскільки відповідачем не заявлялося клопотання про залучення їх у якості свідків. Вони не були присутні у судовому засіданні, не давали показань по справі, а також не давали присягу свідка, у якій зазначено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Також у цих поясненнях не зазначено жодного свідчення яке могло б вплинути на результат вирішення справи. Відповідно до довідки № 12/2213 від 04.12.2015 року борг на момент встановлення лічильника складає 70грн.68. коп. (а.с. 46) Згідно з даними особового рахунку № 21780 у абонента відсутній борг за користування послугами з водопостачання і водовідведення до встановлення лічильника (а.с.47-48), що спростовує показання відповідача про існуючий борг колишніх мешканців. Також відповідач залучив до матеріалів справи зведену ним таблицю про розрахунок заборгованості. Суд не може прийняти її до уваги, оскільки це не є офіційним документом, а являється тільки припущенням відповідача, тому суд розцінює її як можливість піти від відповідальності. Судом було запропоновано надати оригінал паспорту на лічильник про водопостачання, однак відповідач пояснив, що він його загубив. Судом були зібрані усі можливі докази по справі, відповідач не надав жодного належного, а були предявлені лише його припущення. У порушення ст.ст. 67,68 ЖК України відповідач не здійснював оплату за надані комунальні послуги з водопостачання і водовідведення та має заборгованість у розмірі 1818,87 грн., за період з 01 січня 2008 року по 01 липня 2015 року, що вбачається з наданих позивачем розрахунків заборгованості (а.с.42-44). Отже, у зв'язку з невиконанням обов'язків щодо сплати спожитих послуг, боржнику нараховані за період з 01 січня 2008 року по 01 липня 2015 року, індекс інфляції у сумі 1802 грн. 75 коп., та 3% річних у сумі 232 грн. 80 коп. Судом також встановлено, що сума заборгованості утворилася за період з 01 січня 2008 року по 01 липня 2015 року(ас. 42-44). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності відповідно до ст. 261 ЦК України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Зважаючи на викладене, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову КП „Словміськводоканал та стягнення з відповідача на користь позивача 1818,87 грн. заборгованості, 3 % річних від простроченої суми у розмірі 232,80 грн. та індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі 1802,75 грн., а також судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved