Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.07.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісія за користування кредитом та інших витрат. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим, станом на 31.01.2017 року, має заборгованість в сумі 26221,41 гривень, що складається з наступного: 1038,40 - гривень заборгованість за кредитом; 19738,18 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3720 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень - штраф (фіксована частина),1224,83 гривень штраф (процентна складова). На підставі наведеного, представник позивача просить стягнути з відповідача, в користь Банку заборгованість за кредитним договором б/н від 27.07.2011 року в сумі 26221,41 гривні та судові витрати понесені банком при подачі даної позовної заяви до суду. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ "ПриватБанк" не з'явився, представник за довіреністю [PERSON] у клопотанні від 18.02.2017 року просив розглянути справу без участі представника ПАТ "ПриватБанк", позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи, у випадку неявки відповідача. Відповідач, [PERSON], повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином рекомендованими листами, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не подавав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, згідно з вимогами ст. 169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.07.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Як вбачається з матеріалів справи, у порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим станом на 31.01.2017 року, має заборгованість в сумі 26221,41 гривень, що складається з наступного: 1038,40 - гривень заборгованість за кредитом; 19738,18 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3720 гривень - заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень - штраф (фіксована частина),1224,83 гривень штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договору, а відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] необхідно стягнути в користь ПАТ КБ "ПриватБанк" судові витрати в сумі 1600 гривень, які були понесені на оплату судового збору при подачі даного позову до суду. На підставі наведеного,

Outcome: approved