Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 18 липня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання останньому кредиту в сумі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 48,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по своєчасній сплаті кредиту станом на 17 грудня 2013 року у нього виникла кредитна заборгованість перед позивачем в розмірі 13292,27 грн. А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Відомості про вручення відповідачу судової повістки про виклик в матеріалах справи відсутні, так як відповідач тимчасово відсутній за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. Однак, як вбачається із інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, наданої САДР відділу паспортної роботи УДМС України у Волинській області 03 лютого 2014 року, відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною у позовній заяві адресою. На підставі вищевикладеного у відповідності до п.5 ст.74 ЦПК України суд вважає, що зазначений судовий виклик вручений відповідачу [PERSON] належним чином. Представник позивача - публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" Савицька Г.Р. в судове засідання не з'явилася, однак звернулася до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 18 липня 2006 року відповідач [PERSON] звернувся до закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" із заявою позичальника (а.с.13-14) про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2000,00 грн. на платіжну картку на запропонованих банком Умовах і правилах надання банківських послуг (а.с.15-21). Пунктом 5.5 Правил надання банківських послуг та заявою позичальника передбачено сплату позичальником відсотків в розмірі 48,0% на рік. Пунктом 8.6 Умов надання банківських послуг передбачено сплату позичальником штрафу за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Як вбачається із статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (а.с.28), ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 18 липня 2006 року позичальником [PERSON] станом на 17 грудня 2013 року (а.с.7-12), заборгованість відповідача перед публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" нарахована правильно і становить: 1865,65 грн. заборгованості по кредиту, 10317,46 грн. простроченої заборгованості по відсотках, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 609,16 грн. штрафу (відсоток від суми заборгованості), а тому суд вважає, що вона в сумі 13292,27 грн. (1865,65 + 10317,46+ 500,00 + 609,16 = 13292,27) підлягає стягненню з нього в користь позивача. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача сплачені останнім при зверненні до суду 243,60 грн. судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved