Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог ПАТ Страхова компанія "Універсальна", вимогами якої просив стягнути: з відповідача СК «Універсальна» на його користь вартість завданого внаслідок пошкодження в ДТП автомобіля марки «Opel Astra» реєстраційний номер [NUMBER] в межах ліміту (обсягу) відповідальності у розмірі 9252,99 грн. (попередній розрахунок); з відповідача [PERSON] різницю між лімітом (обсягом) відповідальності СК «Універсальна» та вартістю відновлюваного ремонту автомобіля марки «Opel Astra» реєстраційний номер [NUMBER] у зв`язку із його фізичним знищенням та економічною недоцільністю ремонту в розмірі 54885,03 грн. (попередній розрахунок); з відповідача [PERSON] на користь позивача вартість послуг за розбирання в розмірі 4000 грн., а також за зберігання розібраного автомобіля марки «Opel Astra» реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП - з 06.06.2016 р. по 02.05.2019 року на виробничій площадці приватного підприємця В.Герило в с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області в розмірі 15915 грн.; з відповідачів СК «Універсальна» та [PERSON] на його користь вартість послуг адвоката. 31.05.2019 року представником ПАТ "СК "Універсальна" подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.54-57), з якого слідує, що ПАТ "СК "Універсальна" визнала дану подію страховим випадком та визначила розмір завданої шкоди у розмірі 91590 грн. 57 коп. (146985,60 грн. - вартість до ДТП) - 54885,03 грн. (вартість після ДТП) - 510 грн. (франшиза), що = 91590,57 грн. Страхова виплата була здійснена по системі Аваль Експрес. Таким чином, ПАТ "СК "Універсальна" виконала свій обов`язок стосовно виплати страхового відшкодування у повному обсязі, тому ПАТ "СК "Універсальна" вважає, що вимоги про стягнення 9 252,99 грн. є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 31.07.2019 року позивачем подано до суду заяву про зміну процесуального статусу сторін та уточнення предмету і підстав позову. Позивач просив за даним позов ПАТ Страхова компанія "Універсальна" визнати третьою особою на стороні відповідача без самостійних вимог. Також позивач просив стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 4000 гривень за послуги по розбиранню автомобіля Opel Astra, реєстраційний номер [NUMBER] , а також 15915 грн. за його зберігання на території приватного підприємця [PERSON] по [ADDRESS] Одночасно позивач просив стягнути з відповідача на його користь послуги за правничу допомогу адвоката (а.с. 120-121). 23.05.2019 року відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позов, у якому відповідач просив в задоволенні позову [PERSON] повністю відмовити. Так, з даного відзиву слідує, що з позовними вимогами, викладеними позивачем [PERSON] відповідач не погоджується, вважає позовну заяву щодо нього необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Позивач [PERSON] здійснював замовлення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу та оцінку майна, визначення ринкової вартості пошкодженого транспортного засобу, у однієї й тієї ж особи - експерта-оцінювача [PERSON] . Обидва звіти - від 16 серпня 2016 року № 137 та від 02 лютого 2017 року № 137/1 досліджувались при розгляді Тисменицьким районним судом Івано-Франківської області справи № 352/50/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа на стороні відповідача ПАТ Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. При цьому жодних сумнівів у об`єктивності та достовірності цих звітів у позивача не було. Жодних доказів того, що розбирання автомобіля проводилось саме на підставі вимоги оцінювача [PERSON] , позивачем не надано, не вбачається жодного причинно-наслідкового зв`язку між необхідністю проводити розбирання автомобіля до проведення оцінки - 28.07.2016 року. Крім цього, позивачем не надано жодних доказів того, які саме вузли та агрегати відокремлювались від автомобіля. Позивач, отримавши у 2017 році виплату від страхової компанії в розмірі 90237 грн. 01 коп., вільно, на свій розсуд розпорядився вказаними коштами. Також позивач вільно розпорядився коштами, присудженими йому за рішенням Тисменицького районного суду від 21 червня 2018 року, в розмірі 7071 грн. 07 коп. на відшкодування матеріальної шкоди. Таким чином, відмовившись як від ремонту так і від реалізації пошкодженого автомобіля, позивач повністю реалізував своє право щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. Позивачем не надано жодних належних і допустимих доказів на підтвердження витрат про надання правової допомоги. Просив повністю відмовити у задоволенні позову позивача (а.с. 104-108). Від вимог щодо стягнення шкоди з ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» позивач [PERSON] - відмовився, а тому 19.11.2019 року ухвалою Івано-Франківського міського суду провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» про стягнення вартості завданої шкоди внаслідок ДТП в межах ліміту (обсягу) відповідальності, стягнення різниці між лімітом (обсягом) відповідальності та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, в частині вимог до ПАТ «Страхова компанія «Універсальна - закрито. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, заявлені до відповідача [PERSON] щодо відшкодувати понесеного збитку у вигляді вартості оплати послуг по розборці даного автомобіля у сумі 4000 грн. та вартості зберігання автомобіля у розібраному стані у сумі 15915 грн., стягнення витрат, понесених на правничу допомогу. В подальшому в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, в якій просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували позовні вимоги у повному обсязі, в подальшому в судове засідання не прибули, подавши заяву про розгляд справи без участі відповідача, у задоволенні позову просили відмовити. Представник третьої особи не прибув у судове засідання, подавши письмовий відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи без участі представника. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10.10.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.3). Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.06.2018 року та ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.06.2018 року з [PERSON] у користь [PERSON] стягнуто 7072 грн. 07 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди (а.с. 6). Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09.10.2018 року залишено без змін рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.06.2018 року та ухвалу цього ж суду в даній справі від 27.06.2018 року (а.с. 9-11). Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного цивільного суду від 15.11.2018 року, за касаційною скаргою [PERSON] на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.06.2018 року, було відмовлено у відкритті касаційного провадження (а.с. 7-8). Згідно Звіту про оцінку майна визначення ринкової вартості пошкодженого колісного транспортного засобу № 137/1 від 08.02.2017 року, ринкова вартість аварійного (пошкодженого) КТЗ Opel Astra 0TGF69 реєстраційний номер [NUMBER] складає 54885 грн. 03 коп. (а.с.14-17). Згідно рахунку-замовлення та квитанції від 02.05.2019 року, виданих підприємцем [PERSON] , вартість стоянки автомобіля «Opel Astra» реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП - з 06.06.2016 року по 02.05.2019 року на виробничій площадці в с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області становить 15915 грн. (а.с.36,37). Згідно рахунку-замовлення та квитанції від 02.07.2016 року, виданих підприємцем [PERSON] , вартість послуг за розбирання автомобіля «Opel Astra» реєстраційний номер [NUMBER] становить 4000 грн. (а.с.38,39). 21.01.2020 року допитаний в судовому засіданні експерт-оцінювач [PERSON] суду пояснив, що після дорожньо-транспортної пригоди двічі виїжджав на огляд транспортного засобу «Opel Astra» і зазначений автомобіль «Opel Astra» знаходився на виробничій площадці в с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області. При первинному огляді було зафіксовано зовнішні пошкодження транспортного засобу, а виявлення скритих дефектів можливо було при розбиранні транспортного засобу. При повторному огляді вказаний транспортний засіб вже був розібраний. Після чого ним було складено відповідний висновок. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов`язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Згідно статті 937 ЦК України, договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу. Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем. Прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання. Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Аналіз положень статей 11, 1166 ЦК України дає підстави вважати, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за умов наявності шкоди, протиправної поведінки особи, яка завдала шкоду, наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду та завданою шкодою, вина особи, яка завдала шкоду. Статтею 1192 цього Кодексу визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як слідує з рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 21.06.2018 року та ухвали Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27.06.2018 року про виправлення описки, які залишені в силі постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09.10.2018 року, з [PERSON] у користь [PERSON] стягнуто 7072 грн. 07 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. Вказаним рішенням частково задоволено позовні вимоги [PERSON] , а саме за рішенням суду відповідач повинен відшкодувати позивачу різницю між належною до сплати страховою виплатою та фактично виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 1 353,56 грн, 510 грн франшизи, 2000 грн витрат на послуги евакуатора, 464,51 грн витрат на лікування, 2 744 грн витрат на проведення оцінки вартості матеріального збитку, а всього матеріальної шкоди на суму 7 072,07 грн. Відтак, обставини щодо витрат позивача, понесених на оплату вартості стоянки автомобіля «Opel Astra» реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП - з 06.06.2016 року по 02.05.2019 року на виробничій площадці в с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області та витрат, понесених на вартість послуг за розбирання автомобіля «Opel Astra» реєстраційний номер [NUMBER] , судом не досліджувалися та такі витрати не були предметом судового розгляду. Як вбачається з долученого позивачем рахунку-замовлення та квитанції від 02.05.2019 року, виданих підприємцем [PERSON] , вартість стоянки автомобіля «Opel Astra» реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП - з 06.06.2016 року по 02.05.2019 року на виробничій площадці в с. Міжріччя Болехівської міської ради Івано-Франківської області становить 15915 грн. (а.с. 36,37). Згідно рахунку-замовлення та квитанції від 02.07.2016 року, виданих підприємцем [PERSON] , вартість послуг за розбирання автомобіля «Opel Astra» реєстраційний номер [NUMBER] становить 4000 грн. (а.с.38,39). З протоколу огляду автомобіля марки «Опель-Астра» реєстраційний номері [NUMBER] від 28.07.2016 року вбачається, що автомобіль оглянутий експертом-оцінювачем, з описом деталей автомобіля у [ADDRESS] , за місцезнаходженням підприємця [PERSON] (а.с. 76-77). Відтак, вимоги, заявлені позивачем щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 4 000 грн., завданої за розбору автомобіля та 15 915 грн. за його зберігання на території приватного підприємця [PERSON] по [ADDRESS], суд вважає доведеними та підставними. Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як зазначено у п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З досліджених судом матеріалів справи слідує, що вимога про стягнення витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, підлягає частковому задоволенню - у розмірі 7 400 грн., з урахуванням наявних доказів в матеріалах справи про понесені витрати (а.с. 35, 132, 153, 170). Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір за вимогу майнового характеру в сумі 768,40 гривень від сплати якого був звільнений позивач при подачі позовної заяви на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в розмірі, передбаченому п. п. 1, 2 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до частини п`ятої статті 268 Цивільного процесуального кодексу України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial