Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

в липні 2019 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідно до договору укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] № б/н від 29 січня 2015 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, згідно ст.. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором на момент смерті [PERSON] [INFO] є заборгованість за кредитним договором в розмірі - 10293 гривні 43 копійки. 23 червня 2017 року позивачем була направлена претензія кредитора до Другої Криворізької державної нотаріальної контори. 05 травня 2019 року позивачем був направлений лист-претензія до спадкоємців, [PERSON] , [PERSON] згідно якого позивач пред`явив свої вимоги, однак відповідачі заборгованість не погасили. В зв`язку з чим позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором б/н від 29 січня 2015 року укладеним між АТ КБ ПриватБанк та [PERSON] . Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 вересня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач, якій належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 29 січня 2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку" складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобов`язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Як встановлено в ході розгляду справи [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання, передбачені кредитним договором, тобто не сплатив відсотки за користування кредитними коштами та не повернув суми отриманого кредиту, не погасивши всю суму кредиту згідно вимогами Кредитного договору. Судом також встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим 13 січня 2017 року Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Відповідно до відповіді, з Другої Криворізької державної нотаріальної контори № 3361/02-14 від 26 липня 2017 року копія якої у якості доказу долучена до матеріалів справи 23 червня 2017 року АТ КБ «Приватбанк» була направлена Претензія до Другої Криворізької державної нотаріальної контори. Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою була надана відповідь, відповідно до якої зазначалось, що зазначену претензію зареєстровано та заведено спадкову справу № 629/2017 спадкоємці померлого [PERSON] до нотаріальної контори не звертались свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтями 1268, 1269 ЦК України передбачено порядок прийняття спадщини. Спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних відносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у певному правовідношенні, тобто цивільні відносини існують безперервно, не припиняючись, у них відбувається лише заміна одного з їх учасників. Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту. Позивач вказує у своєму позові, що спадкодавець [PERSON] померлий [INFO] , отримав кредит в сумі 5000 гривень, при чому належних доказів щодо умов такого кредитування і строків повернення грошових коштів не надав. До позовної заяви банком було надано розрахунок, згідно якого заявлена до стягнення заборгованість в розмірі - 10293 гривні 43 копійки обрахована станом на момент смерті [PERSON] а саме [INFO] . Частина четверта статті 1281 ЦК України визначає, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Одразу після того, як кредитор дізнався, що його боржник помер, він зобов`язаний звернутись з претензією кредитора до нотаріуса, у якого відкрита спадкова справа. Якщо спадкова справа у жодного нотаріуса на момент звернення не відкрита, кредитор вправі звернутись до будь-якого нотаріуса за місцем відкриття спадщини, тобто до нотаріуса нотаріального округу за останнім місцем проживання померлого. В такому випадку нотаріус відкриває спадщину за заявою кредитора, адже Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви спадкоємця про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини, претензії кредитора та ін. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З урахуванням положення статті 1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Оскільки, зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 ст.1282 ЦК України. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця. Так, згідно ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимог кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям в натурі. Разом із тим положення вказаної норми застосовується у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України, щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Встановлені законом строки для пред`явлення претензій кредиторами не є строками позовної давності, на ці строки не розповсюджуються норми ст. ст. 259, 263, 264 ЦК України, які регулюють питання зміни, зупинення або переривання строків позовної давності. Непред`явлення кредиторами у встановлені ст.1281 ЦК України претензій погашає належні їм права вимоги, в той час як сплив строку позовної давності є підставою для відмови у позові ( ч. 4 ст. 267 ЦК України). Після відкриття спадщини банк звернувся до нотаріальної контори 23 червня 2017 року після чого ним було отримано відповідь, що на підставі його претензії відкрито заведено спадкову справу, більше ніхто із спадкоємців після померлого [PERSON] до нотаріуса не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Таким чином до відповідачів, які не отримували спадщину після померлого [PERSON] , не перейшли обов`язки перед кредитором на підставі ст. 1282 ЦК України. Натомість вимогу до [PERSON] , [PERSON] позивач заявив лише шляхом подання позову, оскільки відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження факту отримання відповідачами спадщини після померлого [PERSON] та отримання від позивача претензії. Надані до позовної заяви листи-претензії від 19 березня 2019 року та реєстри надіслання кореспонденції не є належним та допустимим доказом в підтвердження отримання відповідачами зазначених претензій. Додані до позовної заяви копії листів-претензій до відповідачів від 19 березня 2019 року за датою не відповідають вимогам ч.2 ст. 1281 ЦК України, так як такі претензії заявлені поза межами визначеного законом строку. За таких умов, суд дійшов висновку, що претензія, заявлена позивачем поза межами визначеного законом строку, та за зазначених вище обставин не можна вважати, що банком була висунута вимога кредитора до спадкоємців, так як відповідачі не прийняли спадщину після померлого [PERSON] .. Зазначене цілком узгоджується з правовою позицією з аналогічного питання викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року по справі № 522/407/15-ц. Частиною 4 ст.1281 ЦК України передбачено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. На підставі вищевикладеного та оскільки, кредитор пред`явив свої вимоги до відповідачів, з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК України, які є присічними, що згідно з ч.4 даної статті, позбавляє його права вимоги до відповідачів які як встановлено судом взагалі не прийняли спадщину, суд вважає, що в задоволенні позову АТ КБ «Приват Банк» про стягнення боргу кредитором спадкодавця, слід відмовити у повному обсязі. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а саме, сплачений позивачем судовий збір відносить за його рахунок.

Outcome: dismissed