Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON], приватного підприємства "АПК УНІКОР", Виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області, про визнання частково недійсним рішення засновника приватного підприємства "АПК УНІКОР", скасування рішення Виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно видане приватному підприємству "АПК УНІКОР", скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно видане приватному підприємству "АПК УНІКОР" та визнання права спільної сумісної власності подружжя. Згідно уточнених позовних вимог просить: Визнати пункт 1 Рішення №2-11 засновника приватного підприємства "АПК УНІКОР" (ідентифікаційний код юридичної особи 37321236, 90300, Закарпатська обл., м. Виноградів, вул. Чапаєва, 226) від 21.04.2011р., в частині внесення [PERSON] в якості внеску до статутного капіталу ПП «АПК УНІКОР» частково будівлі майнового комплексу бувшого плодоконсервного заводу, які розташовані в [ADDRESS] - недійсним; Скасувати рішення Виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області (ідентифікаційний код юридичної особи 04053677, адреса: 90300, Закарпатська обл., м. Виноградів, пл. Миру, 5) від 24.05.2011р. №161; Скасувати свідоцтво про право власності від 26.05.2011р. (серія САВ №743635) на нерухоме майно видане ПП "АПК УНІКОР" (ідентифікаційний код юридичної особи 37321236, 90300, Закарпатська обл., м. Виноградів, вул. Чапаєва, 226) Виконавчим комітетом Виноградівської міської ради на підставі рішення від 24.05.2011р. номер 161; Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ПП "АПК УНІКОР" (ідентифікаційний код юридичної особи 37321236, 90300, Закарпатська обл., м. Виноградів, вул. Чапаєва, 226), що знаходиться за адресою [ADDRESS], реєстраційний номер 33747519, номер запису 495 в книзі 2-ф; Визнати право спільної сумісної власності [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER], адреса: 90300, [ADDRESS]) на нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS], спільно з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER], адреса: 90300, [ADDRESS]), а саме: соковий цех /буд.А/; м'ясний цех /лат.Б/; склад тари /літ.В/; масло-цех /літ.Г/; склад /літ.Д/; склад /літ.Е/; склад /літ.Ж/; склад /літ.З/; ковбасний цех /літ.И/; склад /літ.К/; електромай стерня /літ.Л/; трансформаторна підстанція /літ.М/; котельня /літ.Н/; убиральня /літ.О/; водокачка /літ.П/; водонапірна вежа /поз.І/; вимощення /поз.ІІ/; Визнати право спільної сумісної власності [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER], адреса: 90300, [ADDRESS]) на рухоме майно, спільно з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER], адреса: 90300, [ADDRESS]), перелік якого визначено у свідоцтві від 23.03.2011р., зареєстровані в реєстрі за номерами №343, виданому приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON]; Витребувати у ПП "АПК УНІКОР" (ідентифікаційний код юридичної особи 37321236, 90300, Закарпатська обл., м. Виноградів, вул. Чапаєва, 226) шляхом передачі в натурі рухоме та нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS], та належить [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER], адреса: 90300, [ADDRESS]) на праві спільної сумісної власності; Стягнути з відповідачів понесені судові витрати. Заявлений позов умотивовано наступним. 23 березня 2011 року позивач [PERSON] своїми заявами складеними в приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] не заперечила на отримання її чоловіком [PERSON], відповідачем по справі, Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, а саме: 1) основних засобів майнового комплексу та самого майнового комплексу, розташованого у [ADDRESS]; 2). майнового комплексу холодильника, розташованого у [ADDRESS]. Зазначене майно було придбано відповідачем [PERSON] за спільні сумісні кошти подружжя. 23.03.2011р. приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] було видано свідоцтва від 23.03.2014р. зареєстровані в реєстрі за номерами №341, №342 та №343. 21.04.2011 року [PERSON] прийняв та підписав, як учасник ПП «АПК УНІКОР» Рішення №2-11 засновника приватного підприємства «АПК УНІКОР», яким він вирішив збільшити статутний капітал ПП «АПК УНІКОР» 5415557 гривень. В якості внеска вніс частково будівлі майнового комплексу бувшого плодоконсервного заводу, які розташовані в [ADDRESS] згідно додатку до статуту ПП «АПК УНІКОР», придбаних ним з прилюдних торгів по реалізаціх арештованого майна. Перелік такого майна зазначений в Додатку до Статуту ПП «АПК УНІКОР», затверджений рішенням засновника від 21.04.2011р. №2-11 «Перелік будівель, майнового комплексу бувшого плодоконсервного заводу, які вносяться до Статутного капіталу засновником ПП «АПК УНІКОР». Майно яке було внесено Відповідачем [PERSON] до статуту ПП «АПК УНІКОР» на підставі Рішення №2-11 від 21.04.2011р. є саме тим майном на придбання якого Позивач надавав згоду від 23.03.2011р. за рахунок спільних сумісних коштів подружжя. В подальшому Виконавчий комітет Виноградівської міської ради Закарпатської області розглянувши звернення дирекції ПП «АПК Унікор» від 24 травня 2011 року № 3/5, та своїм Рішенням від 24.05.2011р. №161 вирішив визнати право власності та видати свідоцтво на право власності за приватним підприємством «АПК Унікор» на будівлі та споруди майнового комплексу в [ADDRESS] та присвоїти їм адресний номер - [ADDRESS] до яких входять: Соковий цех /буд.А/, М'ясний цех /лат.Б/, Склад тари /літ.В/, Масло-цех /літ.Г/, Склад /літ.Д/, Склад /літ.Е/, Склад /літ.Ж/, Склад /літ.З/, Ковбасний цех /літ.И/, Склад /літ.К/, Електромай стерня /літ.Л/, Трансформаторна підстанція /літ.М/, Котельня /літ.Н/, Убиральня /літ.О/, Водокачка /літ.П/, Водонапірна вежа /поз. 1 /, Вимощення /поз.І/. КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» вилучити свідоцтво про придбання нерухомого майна - майнового комплексу в [ADDRESS] - з прилюдних торгів, видане приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] 23.03.2011 року за реєстром № 341 та видати свідоцтво на право власності на вищезгадане нерухоме майно на ПП «АПК Унікор». На підставі п.2.2. Рішення №161 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видане ПП «АПК УНІКОР» від 26.05.2011р. Відповідно до Конституції України засади регулювання шлюбу і сім'ї визначаються виключно законами України; шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ч.1 ст. 51, п.6 ч.1 ст.92). У ст.3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім'я створюється на підставі шлюбу та на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, серед яких визначено проживання жінки та чоловіка однією сім'єю. Рівність прав і обов'язків у шлюбі та сім'ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, які регулюються положеннями СК України та Цивільного кодексу України. Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 СК України). Частиною 1 ст. 61 СК України визначено, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ч. 2 ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст.69 СК України. Поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1, 2 ст. 71 СК України). З наведених положень випливає, що власність у сім'ї існує у двох правових режимах: спільна сумісна власність подружжя та особиста приватна власність кожного з подружжя. Підставами набуття права спільної сумісної власності подружжя є юридично визначений факт шлюбних відносин або проживання чоловіка і жінки однією сім'єю, а особистої приватної власності кожного з подружжя є, зокрема, поділ, виділ належної частки за законом та спадкування. Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (ч.1. ст.13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч.1, 2 ст.41); правовий режим власності визначається виключно законами України (п.7 ч.1 ст. 92). Відповідно до ст. 55 ГК України суб'єктами господарювання є юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, та фізичні особи - громадяни, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані як підприємці. Однією з організаційних форм господарювання є підприємство (ст. 62 ГК України ). Підприємство, засноване на приватній власності засновника, є приватним підприємством (ст. 63 ГК України). Підприємство є юридичною особою, йому належить право власності на майно, у тому числі і яке передане засновником до статутного фонду як внесок (ст. ст. 62, 66 ГК України). Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.3 ст.368 ЦК України). Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень (ч.4 ст.369 ЦК України). Відповідно до правил ч.ч. 2, 3 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Позивач не надавала Відповідачу [PERSON] письмової згоди та не надавала йому повноважень на внесення до статутного капіталу ПП «АПК УНІКОР» на підставі Рішення №2-11 частин будівлі майнового комплексу бувшого плодоконсервного заводу, які розташовані в [ADDRESS]. Відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною першою ст.216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Відповідач [PERSON] подав до суду письмове заперечення (а.с.101-101 зв.). згідно якого зазначає, що 23 березня 2011 року він придбав майно з прилюдних торгів, а саме: 1). основні засоби майнового комплексу та самий майновий комплекс, розташований у [ADDRESS]; 2). майновий комплекс холодильник, розташований у [ADDRESS]. Набуття зазначеного майна у власність засвідчено приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON], яким було видано свідоцтва від 23.03.2011р. зареєстровані в реєстрі за номерами №341, №342 та №343. До видачі свідоцтва нотаріус його повідомив, що оскільки майно придбавається за рахунок спільних сумісних коштів, незважаючи, що як власника буде зазначено саме мене, необхідно отримати згоду йогодружини [PERSON] Враховуючи те, що рішення про придбання такого майна було прийнято ними спільно з дружиною, він не бачив перешкод для отримання її згоди. Також, 23.03.2011р., до видачі свідоцтв, [PERSON], своїми заявами складеними в приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON], не заперечила на отримання ним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, а саме: 1) основних засобів майнового комплексу та самого майнового комплексу, розташованого у [ADDRESS]; 2). майнового комплексу холодильника, розташованого у [ADDRESS]. Вважаючи, що він був та є засновником ПП «АПК УНІКОР», у відповідності до статуту підприємства та чинного законодавства України, ним було прийнято рішення про збільшення статутного капіталу підприємства. Вважаю, що ці дії щодо збільшення статутного капіталу підприємства не можуть зачіпати інтереси інших осіб. Так, 21.04.2011 року ним було підписано Рішення №2-11 засновника ПП «АПК УНІКОР», в якому відображено рішення про: 1) збільшення статутного капіталу ПП «АПК УНІКОР» 5415557 гривень. В якості внеска вніс частково будівлі майнового комплексу бувшого плодоконсервного заводу, які розташовані в [ADDRESS] згідно додатку до статуту ПП «АПК УНІКОР», 2). Затвердити статут ПП «АПК УНІКОР» у новій редакції, 3). Провести державну реєстрацію змін до установчих документів Підприємства в органах державної реєстрації. Майно яке було внесено відповідачем до статуту ПП «АПК УНІКОР» на підставі №2-11 від 21.04.2011р., хоч і було придбане за рахунок спільних сумісних коштів подружжя, але належало йому на праві приватної власності. 24 травня 2011 року на виконання Рішення №2-11 я (як керівник ПП «АПК УНІКОР») звернувся до Виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області, який 24.05.2011р. №161 вирішив визнати право власності та видати свідоцтво на право власності за «АПК Унікор» на будівлі та споруди майнового комплексу в [ADDRESS] та присвоїти їм адресний номер - [ADDRESS]. Вважає, що на підставі п.2.2. Рішення №161 правомірно видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно ПП «АПК УНІКОР» 26.05.2011р. Відповідач ПП «АПК УНІКОР» не погодившись з позовом надав письмове заперечення (а.с.97-98) наступного змісту. Свідоцтво про право власності від 26.05.2011р. (серія САВ №743635) на нерухоме майно видане ПП «АПК УНІКОР» (ідентифікаційний код юридичної особи 37321236, 90300, Закарпатська обл., м.Виноградів, вул.Чапаєва, 226) Виконавчим комітетом Виноградівської міської ради на підставі рішення від 24.05.2011р. номер 161, є чинним, ніким не скасованим, та виданим у відповідності до порядку врегульованому чинним законодавством України. Так, 21.04.2011 року, у відповідності до статуту ПП «АПК УНІКОР» було прийнято Рішення №2-11 засновника ПП «АПК УНІКОР», а саме: 1). збільшення статутного капіталу ПП «АПК УНІКОР» 5415557 гривень. В якості внеска вніс частково будівлі майнового комплексу бувшого плодоконсервного заводу, які розташовані в [ADDRESS] згідно додатку до статуту ПП «АПК УНІКОР», 2). Затвердити статут ПП «АПК УНІКОР» у новій редакції, 3). Провести державну реєстрацію змін до установчих документів Підприємства в органах державної реєстрації. Зазначені зміни до статуту ПП «АПК УНІКОР» було належним чином проведено та зареєстровано. Майно внесено до статутного капіталу підприємства в повному обсязі. Право власності визнано Рішенням №161 Виконавчого комітету Виноградівської міської ради Закарпатської області від 24.05.2011р. Даним рішенням ПП «АПК УНІКОР» прийнято рішення про видачу свідоцтва на право власності за приватним підприємством «АПК Унікор» на будівлі та споруди майнового комплексу в [ADDRESS] та присвоїти їм адресний номер - [ADDRESS] до яких входять: Соковий цех /буд.А/; М'ясний цех /лат.Б/; Склад тари /літ.В/; Масло-цех /літ.Г/; Склад /літ.Д/; Склад /літ.Е/; Склад /літ.Ж/; Склад /літ.З/; Ковбасний цех /літ.И/; Склад /літ.К/; Електромайстерня /літ.Л/; Трансформаторна підстанція /літ.М/; Котельня /літ.Н/; Убиральня /літ.О/; Водокачка /літ.П/; Водонапірна вежа /поз. 1/; Вимощення /поз.1/. В п.2.2. Рішення №161 зазначено, видати свідоцтво на право власності на вищезгадане нерухоме майно на ПП «АПК Унікор». Відповідно до ч.1. ст.13 Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (ч.1, 2 ст.41). Згідно п.7 ч.1 ст. 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України. У відповідності до статей 62, 66 Господарського кодексу України підприємство є юридичною особою, йому належить право власності на майно, у тому числі і яке передане засновником до статутного фонду як внесок. Враховуючи вищенаведене, ПП «АПК УНІКОР» вважає, що на підставі п.2.2. Рішення №161 правомірно видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно ПП «АПК УНІКОР» від 26.05.2011р., у зв'язку з чим у задоволенні заявленого позову просить відмовити. Під час дачі пояснень позивач [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі , додатково ствердивши, що у 2011 році надала згоду чоловіку [PERSON] на придбання ним з прилюдних торгів майнового комплексу консервного заводу. Її чоловік [PERSON] вказане майно придбав за рахунок спільних з нею коштів. Про те, що згодом її чоловік [PERSON] передав дане майно до статутного фонду ПП «АПК УНІКОР» їй відомо не було, згоди на передачу придбаного на прилюдних торгах [PERSON] рухомого та нерухомого майна до статутного фонду ПП «АПК УНІКОР» вона не надавала. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] без її згоди здійснив розпорядження спільним майном подружжя. Представник позивача - [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, зазначивши, що матеріалами справи стверджено, що відповідач [PERSON] придбав рухоме та нерухоме майно на прилюдних торгах у 2011 році під час перебування у шлюбі з його довірителем - [PERSON] з її згоди за спільні кошти подружжя. В подальшому відчуживши зазначене майно шляхом передачі його до статутного фонду ПП «АПК УНІКОР» без згоди позивача порушив вимоги положень сімейного законодавства, згідно яких відчуження нерухомого та цінного майна одним з подружжя повинно здійснюватися за згоди іншого. Приймаючи до уваги, що позивачка не надавала відповідачу [PERSON] згоди на передачу спільного сумісного майна до статуту ПП «АПК УНІКОР», таке рішення є незаконним, відтак вимоги позову є обгрунтованими. Крім цього зазначив, що їх вимоги повністю узгоджуються з усталеною судовою практикою в аналогічних ситуаціях. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов заперечує (а.с.101-101 зв.). Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову заперечив, зазначивши, що його довіритель придбавши рухоме та нерухоме майно на прилюдних торгах у 2011 році під час перебування у шлюбі з позивачем [PERSON] з її згоди, набув права власності на це майно. Відтак у подальшому мав право, як власник, внести вказане майно до статутного капіталу ПП «АПК УНІКОР». У позові просив відмовити. Відповідач ПП «АПК УНІКОР» явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, проте надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов заперечує (а.с., 30, 97-98). Від Виноградівської міської ради Закарпатської області за підписом міського голови до суду надійшов лист про розгляд справи за відсутності представника міської ради. Відповідач вважає, що рішення виконавчого комітету Виноградівської міської ради від 24.05.2011 року №161 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 26.05.2011 року (серія САВ №743635) видані з дотриманням чинного на момент прийняття рішення та видачі свідоцтва законодавства України, а саме Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 N 7/5, а тому скасуванню не підлягає (а.с.89). Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Загальними засадами дизпозитивності цивільного судочинства встановленими ст.11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд констатує, що обставини, які б звільняли сторін від обов'язку доказування у відповідності до ст.61 ЦПК України відсутні. В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22.05.2004 року (а.с.16). 23 березня 2011 року позивач [PERSON] своїми заявами складеними в приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] не заперечила на отримання її чоловіком [PERSON], відповідачем по справі, Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, а саме: 1) основних засобів майнового комплексу та самого майнового комплексу, розташованого у [ADDRESS]; 2). майнового комплексу холодильника, розташованого у [ADDRESS]. Зазначене майно було придбано відповідачем [PERSON] за спільні сумісні кошти подружжя (а.с.102, 103, 104). 23.03.2011р. приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] було видано свідоцтва від 23.03.2011 р. зареєстровані в реєстрі за номерами №341, №342 та №343 (а.с. 72-78). 21.04.2011 року [PERSON] прийняв та підписав, як учасник ПП «АПК УНІКОР» Рішення №2-11 засновника приватного підприємства «АПК УНІКОР», яким він вирішив збільшити статутний капітал ПП «АПК УНІКОР» 5415557 гривень. В якості внеска вніс частково будівлі майнового комплексу бувшого плодоконсервного заводу, які розташовані в [ADDRESS] згідно додатку до статуту ПП «АПК УНІКОР», придбаних ним з прилюдних торгів по реалізаціх арештованого майна. Перелік такого майна зазначений в Додатку до Статуту ПП «АПК УНІКОР», затверджений рішенням засновника від 21.04.2011р. №2-11 «Перелік будівель, майнового комплексу бувшого плодоконсервного заводу, які вносяться до Статутного капіталу засновником ПП «АПК УНІКОР» (а.с.17, 18). Виконавчий комітет Виноградівської міської ради Закарпатської області розглянувши звернення дирекції ПП «АПК Унікор» від 24 травня 2011 року № 3/5, та своїм Рішенням від 24.05.2011р. №161 вирішив визнати право власності та видати свідоцтво на право власності за приватним підприємством «АПК Унікор» на будівлі та споруди майнового комплексу в [ADDRESS] та присвоїти їм адресний номер - [ADDRESS] до яких входять: Соковий цех /буд.А/, М'ясний цех /лат.Б/, Склад тари /літ.В/, Масло-цех /літ.Г/, Склад /літ.Д/, Склад /літ.Е/, Склад /літ.Ж/, Склад /літ.З/, Ковбасний цех /літ.И/, Склад /літ.К/, Електромай стерня /літ.Л/, Трансформаторна підстанція /літ.М/, Котельня /літ.Н/, Убиральня /літ.О/, Водокачка /літ.П/, Водонапірна вежа /поз. 1 /, Вимощення /поз.1/. КП «Виноградівське районне бюро технічної інвентаризації» вилучити свідоцтво про придбання нерухомого майна - майнового комплексу в [ADDRESS] - з прилюдних торгів, видане приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу [PERSON] 23.03.2011 року за реєстром № 341 та видати свідоцтво на право власності на вищезгадане нерухоме майно на ПП «АПК Унікор». На підставі п.2.2. Рішення №161 було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видане ПП «АПК УНІКОР» від 26.05.2011р. (а.с.19, 20, 5-10). Стаття 57 СК України визначає перелік видів особистої приватної власності одного із подружжя та підстави її набуття. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст. 60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Таким чином, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто, застосовуючи цю норму права (ст. 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Суд погоджується з доволами позивача про те, що майно яке було внесено Відповідачем [PERSON] до статуту ПП «АПК УНІКОР» на підставі Рішення №2-11 від 21.04.2011р. є саме тим майном на придбання якого Позивач надавав згоду від 23.03.2011р. за рахунок спільних сумісних коштів подружжя, відтак на нього поширюється правовий режим спільного сумісного майна подружжя. Разом з тим, ст.3 ЦК України серед загальних засад цивільного законодавства проголосила свободу договору, свободу підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Свобода договору полягає, зокрема, у вільному вияві волі сторін, у тому числі у підприємницькій, господарській діяльності, на вступ у договірні відносини, у можливості вільно обирати собі партнерів у договірних відносинах, у визначенні умов договору тощо. Результатом наділення юридичних осіб-приватних підприємств і фізичних осіб-підприємців свободою господарської діяльності та підприємництва є застосування ними цивільно-правових договорів як правової форми їх діяльності. Відповідно до ст. 55 ГК України суб'єктами господарювання є юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, та фізичні особи - громадяни, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані як підприємці. Однією з організаційних форм господарювання є підприємство (ст. 62 ГК України ). Підприємство, засноване на приватній власності засновника, є приватним підприємством (ст. 63 ГК України). Підприємство є юридичною особою, йому належить право власності на магно, у тому числі і яке передане засновником до статутного фонду як внесок (ст.62, 66 ГК України). Отже, реалізація майнових прав підприємства здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законодавчими актами України (ч. 4 ст. 66 ГК України). Підприємтва вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству Керпїни (ч.2 ст.67 ГК України). Суд констатує, що передання подружжям свого спільного сумісного майна до статутного фонду приватного підприємства, заснованого одним із них, майно переходить у приватну власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов'язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя (а не право власності на саме майно) або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства, або половини майна, що залишилось після ліквідації підприємства. Вказана правова позиція визначена постановою судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 02.10.2013 року по справі № 6-79цс13, про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.02.2013 року. Аналогічна правова позиція викладена ВСУ у справі № 6-5 цс 14 щодо поділу спільного майна подружжя переданого до статутного фонду приватного підприємства, учасником якого є один із подружжя від 19.02.2014 року, що у разі передання подружжям свого спільного сумісного майна до статутного фонду приватного підприємства, учасником якого є один із подружжя, майно переходить у приватну власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов'язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя (а не право власності на саме майно) або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства, або половини майна, що залишилось після ліквідації підприємства. Отже, позивачем обрано невірний спосіб захисту свого права, оскільки позивач має право звернутися до суду з позовом про виплату половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя (а не право власності на саме майно) або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства, або половини майна, що залишиться у разі ліквідації підприємства. За вказаних обставин позов не грунтується на законі, у його задоволенні суд відмовляє у повному обсязі.

Outcome: dismissed