Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

[PERSON] в особі свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER], понесені витрати на придбання ліків в розмірі 39 525, 18 грн. (тридцять дев'ять тисяч п'ятсот двадцять п'ять гривень 18 коп.), а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер платника податків [NUMBER], втрачений дохід в розмірі 123 229 грн. (сто двадцять три тисячі двісті двадцять дев'ять гривень) В обґрунтування позову позивач зазначив, що 04 грудня 2010 року о 22 годині 00 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем, який належав його сину [PERSON], марки «Фольсваген-джетта» державний номер [NUMBER], рухався по вул. Полтавський шлях в м. Харкові зі швидкістю 80 км/год. Під час руху в районі будинку №84 по вул. Полтавський шлях [PERSON] побачив пішоходів, які переходили проїжджу частини дороги з ліва на право по напрямку його руху, при виникненні небезпеки не прийняв мір для зменшення швидкості до повної зупинки транспортного засобу, чим грубо порушив Правила дорожнього руху України п..п. 12.4, 12.3, 1.5 і допустив наїзд на двох пішоходів - [PERSON], якому в результаті ДТП були спричиненні тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у вигляді тяжкої черепно-мозкової травми, закритого багатоуламкового перелому обох кісток правої гомілки зі зміщенням, рваної рани правого стегна і [PERSON], якому в результаті наїзду були спричинені тілесні пошкодження середньої тяжкості, які спричинили довгостроковий розлад здоров'я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, переломів кісток тазу. Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 24 травня 2013 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України. В результаті отриманих травм [PERSON] став інвалідом І групи А за загальною хворобою, що підтверджується довідками МСЕК №611357 від 25.03.2011 року, №192092 від 15.03.2013 року та №655552 від 13.03.2015 року. Отже, [PERSON] зобов'язаний відшкодувати шкоду, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки під його керуванням. Просить стягнути з [PERSON] на його користь витрати, понесені у зв'язку з придбанням ліків - 36982,92 грн., втрачений заробіток - 110429,00 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з'явився, згідно заяви позов підтримав повністю, просить справу розглядати без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.1ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання без поважних причин та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 04 грудня 2010 року о 22 годині 00 хвилин відповідач [PERSON], керуючи автомобілем, який належав його сину [PERSON] марки «Фольсваген-джетта» державний номер [NUMBER], рухався по вул. Полтавський шлях в м. Харкові зі швидкістю 80 км/час. Під час руху в районі будинку №84 по вул. Полтавський шлях [PERSON] побачив пішоходів, які переходили проїжджу частину дороги з ліва на право по напрямку його руху, при виникненні небезпеки не прийняв мір для зменшення швидкості до повної зупинки транспортного засобу, чим грубо порушив Правила дорожнього руху України - п.п. 12.4, 12.3, 1.5 і допустив наїзд на двох пішоходів - [PERSON], якому в результаті ДТП були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у вигляді тяжкої черепно-мозкової травми, закритого багатоуламкового перелому обох кісток правої гомілки зі зміщенням, рваної рани правого стегна і [PERSON], якому в результаті наїзду були спричиненні тілесні пошкодження середньої тяжкості, які спричинили довгостроковий розлад здоров'я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, переломів кіток тазу, вказані обставини підтверджуються вироком ленінського районного суду м. Харкова від 244.05.2013 року по справі №2024/1835/2012. Згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 24 травня 2013 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до виписки із амбулаторної карти хворого №66, наданої КЗОЗ РТМО «Дергачівська ЦРЛ» лікарня імені П.А. Агеєнка, [PERSON] встановлений повний діагноз: наслідки гострої важкої черепно-мозкової травми, дифузного аксонального пошкодження з вогнищами контузій правого таламуса, субараходального крововиливу, здавлення головного мозку субдуральними гідромами на рівні лівих лобової і скроневої часток. Сенсо - моторна афазія, правобічний глибокий геміпарез. Психоорганічний, виражений лікворно-гіпертензивний, вестибуло-активний синдроми. Когнетивні та мнестичні розлади. Посттравматична деформація кісток правої гомілки. В результаті отриманих травм [PERSON] став інвалідом І групи А за загальною хворобою, що підтверджується довідками МСЕК №611357 від 25.03.2011 року, №192092 від 15.03.2013 року та довідкою №655552 від 13.03.2015 року. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1195 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров'я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів. Згідно ч.1ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення, та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров'я час втрати працездатності, зокрема для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) не отримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю, а для непрацюючої неповнолітньої особи допомога у розмірі не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством. В судовому засіданні встановлено, що після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02 грудня 2010 року з вини відповідача [PERSON],, позивач [PERSON] знаходився на лікуванні в різних медичних закладах, після чого 25 березня 2011 року йому встановлена перша група інвалідності, в подальшому позивачу безстроково встановлено першу «А» групу інвалідності, загальне захворювання, що підтверджується довідкою МСЕК серії 10 ААВ №655552. Встановлено, що на придбання ліків [PERSON] витрачено у 2013 році - 9 795,52 гривень, у 2014 році - 3 243,04 гривень, у 2015 році 9 354,66 гривень, у 2016 році - 10 538,24 гривень, у 2017 році - 6320,74 гривень. Всього на придбання ліків позивачем витрачено 39 252,18 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями на придбання ліків. Згідно ЗУ «Про Державний бюджет України на 2011 рік» мінімальна заробітна плата складала з 1 січня - 941 гривня, з 1 квітня - 960 гривень, з 1 жовтня - 985 гривень, з 1 грудня - 1004 гривні. Всього втрачений заробіток позивача з березня по грудень в 2011 році складає - 8 651 гривня. Згідно ЗУ "Про Державний бюджет України на 2012 рік" з 1 січня - 1073 гривні, з 1 квітня - 1094 гривні, з 1 липня - 1102 гривні, з 1 жовтня - 1118 гривень, з 1 грудня - 1134 гривні. Всього втрачений заробіток в 2012 році складає - 10941 гривня. Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2013 рік» мінімальна заробітна плата складала з 1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218 гривень. Всього втрачений заробіток в 2013 році складає - 13 835 гривня. Згідно ЗУ "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 27.03.2014 р. мінімальна заробітна плата в 2014 році складала 1218 гривень. Всього втрачений заробіток в 2014 році складає - 14616 гривень. Згідно ЗУ "Про Державний бюджет України на 2015 рік" розмір мінімальної заробітної плати складає з 01.01.2015 року - 1218 грн., з 01.09.2015 року - 1378 грн. Всього втрачений заробіток в 2015 році складає - 16474 гривень. Отже, втрачений позивачем дохід внаслідок повної втрати загальної працездатності за період з 25.03.2011 року по 31.12.2017 року складає 123 229 гривень. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved