Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

У грудні 2013 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зобов'язати останнього усунути перешкоди у користуванні належним позивачу майном на праві приватної власності нежитловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] шляхом зобов'язання [PERSON] звільнити вказане приміщення. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 20 грудня 2011 року за результатом прилюдних торгів, проведених Миколаївською філією ПП «Спеціалізоване підприємство "Юстиція"» у приміщенні відділу Державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції, АТ "Райффайзен Банк Аваль" стало власником нежитлової будівлі - магазину промислових товарів за адресою: [ADDRESS] яка перебувала у власності відповідача. У процесі документального оформлення права власності на вказане приміщення 26 жовтня 2012 року Банк отримав Свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), яке видав приватний нотаріус Южноукраїнського міського нотаріального округу Дмитрієва В.В. зареєструвавши його в реєстрі за № 2677. Дані про набуття Банком права власності на вказану вище будівлю внесені до Державного реєстру прав власності, про що КП БТІ м. Южноукраїнська 08.11.2012 року видало Банку відповідний витяг № 36175234. Проте, відповідач чинить перешкоди Банку у користуванні даною власністю, не бажаючи звільнити приміщення у добровільному порядку, на письмові звернення не реагує. Просив суд зобов'язати відповідача звільнити вказане нежитлове приміщення. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав Згідно свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону), з 26.10.2012 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" належало на праві власності майно - нежитлова будівля, магазин промислових товарів, загальною площею - 140,4 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], реєстраційний номер об'єкта в реєстрі прав власності на нерухоме майно 21514813, яке придбане ним за 611190,00 (шістсот одинадцять тисяч сто дев'яносто) гривень 00 копійок (а.с.5). 22 вересня 2015 року рішенням апеляційного суду Миколаївської області апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково та винесено рішення за яким позов [PERSON] до ВДВС Южноукраїнського міського управління юстиції, ТОВ "Українська експертна група", ПП «Спеціалізоване підприємство "Юстиція"» в особі Миколаївської філії, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про визнання прилюдних торгів та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів задоволено частково (а.с.32-38). Вищезазначеним рішенням визнано недійсними прилюдні торги, які відбулись 30.12.2011 року з реалізації нежитлової будівлі - магазину промислових товарів, загальною площею 140,4 кв.м. по [ADDRESS] яка належала [PERSON] Визнано недійсним протокол №11/341/11-341 проведення прилюдних торгів від 30.12.2011 року, акт старшого державного виконавця Южноукраїнського відділу ДВС МУЮ від 17.10.2012 року про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтво про придбання ПАТ "Райффайзен банк Аваль" майна з прилюдних торгів, видане 26.10.2012 року приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області за р.№2677. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки зазначеним вище рішенням апеляційного суду було визнано недійсними прилюдні торги з придбання спірного майна та свідоцтво про право власності позивача на майно у вигляді нежитлової будівлі - магазину промислових товарів, розташованого за адресою: [ADDRESS] а відповідачем таким чином доведено факт правомірності користування спірним нежилим приміщенням, вимога позивача про усунення перешкод у користуванні шляхом звільнення нежитлового приміщення є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed