Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

10.12.2014 року ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі банк - позивач) звернувся до Врадіївського районного суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що між Банком та відповідачем 08.10.2008 року було укладено договір про іпотечний кредит № 691, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 61 000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20% на рік з кінцевим терміном погашення кредиту не пізніше 07.10.2028 року. Згідно п. 1.5 даного кредитного договору відповідач повинен щомісячно до 08 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 254,17 грн., та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 08 жовтня 2008 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті у філії - Кривоозерському відділенні № 3161 ВАТ „Ощадбанк". Крім цього, відповідно до вимог п.п. 4.З.1., 4.З.2., 4.3.3. договору відповідач повинен належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за договором, повернути кредит в сумі 61 000,00 грн., своєчасно сплачувати проценти за користуванням кредитом та комісійні винагороди, встановлені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по договору на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені договором. У разі порушення умов договору та/або іпотечного договору - достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій, відповідно чинного законодавства України. З метою забезпечення виконання відповідачем умов за кредитним договором між банком та відповідачем, 08.10.2008 року було укладено іпотечний договір який був посвідчений приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1407. Згідно умов даного іпотечного договору відповідач надав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку розміром 0,14 га, кадастровий номер 2106, на якій розташований житловий будинок № 20, загальною площою 50,0 кв.м. та належні до нього відповідні надвірні будівлі, а саме: саманна літня кухня, бутовий погріб, черепашняний сарай, цегляний сарай, цегляний сарай, черепашняний сарай, цегляна вбиральня, бетонна криниця, металева сітка огорожа, бетонна відмостка, що належать відповідачу на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку від 08.10.2008 року. Вартість предмету іпотеки визначена за згодою сторін та становить 87 300 грн. В порушення вимог п. 1.5 договору про іпотечний кредит № 691 від 08.10.2008 року відповідач ухиляється від виконання зобов'язань та сплати відповідних платежів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 88 965,21 грн., з яких: 42 446,39 грн. - сума заборгованості основного боргу за кредитом; 10 553,61 грн. - сума простроченої заборгованості; 24 990,60 грн. - сума простроченої заборгованості за відсотками; 7 443,54 грн. - сума пені та 3 531,07 грн. - сума несплачених комісійних. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та звернути на користь банку стягнення на нерухоме майно належне на праві власності відповідачу, відповідно до умов іпотечного договору від 08.10.2008 року, укладеного між Банком та [PERSON] В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» Рибка С.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі і не заперечував проти їх задоволення. Аналізуючи докази, та пояснення сторін, суд визнав доведеними такі факти: - 08.10.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № 691, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 61 000 грн., строком на 20 років під 20 % річних. Відповідно до п.1.5 договору [PERSON] повинен щомісячно до 08 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 254,17 грн., та сплачувати проценти, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань, починаючи з 08.10.2008 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті у філії - Кривоозерському відділенні № 3161 ВАТ „Ощадбанк". Крім цього, відповідно до вимог п. п. 4.З.1., 4.З.2., 4.3.3. договору відповідач повинен належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання за договором, повернути кредит в сумі 61 000,00 грн., своєчасно сплачувати проценти за користуванням кредитом та комісійні винагороди, встановлені договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобов'язань по договору на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, у строки та на умовах, що визначені договором. У разі порушення умов договору та/або іпотечного договору - достроково повернути кредит з одночасною сплатою процентів за фактичний час користування кредитними ресурсами, комісійних винагород та штрафних санкцій, відповідно чинного законодавства України. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 07.10.2008 року. - 08.10.2008 року ВАТ „Державний ощадний банк Україна" відповідачу [PERSON] було надано кредит в сумі 61 000 грн., про отримання яких в заяві на видачу готівки від 08.10.2008 року в графі підпис отримувача стоїть підпис [PERSON] (заява на видачу готівки від 08.10.2008 року). - Згідно договору купівлі - продажу від 08.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], від 08.10.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1404, та в Державному реєстрі правочинів від 08.10.2008 року за № 6612573, [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки, площею 0,14 га кадастровий номер 2106, які розташовані в [ADDRESS]. - 08.10.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Врадіївського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 1407. Згідно умов даного іпотечного договору [PERSON] надав Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку розміром 0,14 га, кадастровий номер 2106, на якій розташований житловий будинок № 20, загальною площою 50,0 кв.м., зазначений на плані під літерою „А-ж", та належні до нього відповідні надвірні будівлі, а саме: саманна літня кухня - Б, бутовий погріб - В, черепашняний сарай - Г, цегляний сарай - Д, цегляний сарай - Є, черепашняний сарай - Ж, цегляна вбиральня - У, бетонна криниця - 1, металева сітка огорожа - 2-4, 6, бетонна відмостка - 5, що належать відповідачу на праві власності, що підтверджується договором купівлі-продажу жилого будинку від 08.10.2008 року. Відповідно до п. 1.3 даного договору, сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 87 300 грн. Предмет іпотеки розташований в [ADDRESS]. - У період з 08.10.2008 року по 27.11.2014 року в зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань у відповідача [PERSON] утворилася заборгованість по сплаті простроченої заборгованості по кредиту, відсоткам за користування ним, пені та комісійним, загальна сума якої складає 88 965,21 грн., з яких: 42 446,39 грн. - сума заборгованості основного боргу за кредитом; 10 553,61 грн. - сума простроченої заборгованості; 24 990,60 грн. - сума простроченої заборгованості за відсотками; 7 443,54 грн. - сума пені та 3 531,07 грн. - сума несплачених комісійних. - Відповідач [PERSON] не перерахував у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 691 від 08.10.2008 року. ( пояснення сторін). - 12.06.2011 року найменування банку із Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" було змінено на Публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк України" (свідоцтво про реєстрацію публічного товариства „Державний ощадний банк України" № 0000564, виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії ААБ № 532465, пояснення представника позивача). - 24.03.2009 року ПАТ „Державний ощадний банк України" відповідачу [PERSON] було надіслано письмове повідомлення, а саме: „вимога про усунення порушення" по погашенню простроченої заборгованості по договору про іпотечний кредит № 691 від 08.10.2008 року у сумі 60 490 грн., яке [PERSON] отримав згідно власного підпису на даній вимозі про усунення правопорушення 02.04.2009 року. (вимога про усунення порушення № 648 від 24.03.2009 року); - 17.02.2012 року ПАТ „ Державний ощадний банк" відповідачу [PERSON] було надіслано письмове повідомлення, а саме: „ вимога про усунення порушення" по погашенню простроченої заборгованості по договору про іпотечний кредит №691 від 08.10.2008 року у сумі 60074,91 грн. яке [PERSON] отримав згідно власного підпису на даній вимозі про усунення правопорушення. (вимога про усунення порушення № 285 від 17.02.2012 року); - 24.04.2013 року ПАТ „Державний ощадний банк України" відповідачу [PERSON] було надіслано письмове повідомлення, а саме: „вимога про усунення порушення" по погашенню простроченої заборгованості по договору про іпотечний кредит № 691 від 08.10.2008 року у сумі 81 893,87 грн., яке не було вручене відповідачу в зв'язку зі зміною місця свого проживання. (вимога про усунення порушення № 1708 від 24.04.2013 року); - 21.10.2014 року ПАТ „Державний ощадний банк України" відповідачу [PERSON] було надіслано письмове повідомлення, а саме: „вимога про усунення порушення" по погашенню простроченої заборгованості по договору про іпотечний кредит № 691 від 08.10.2008 року у сумі 90 241,74 грн., а в разі непогашення заборгованості в 30 - ти денний строк з дня отримання повідомлення банком було сповіщено відповідача про здійснення процедури звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 08.10.2008 року. Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із вищенаведеного вбачається, що всупереч умовам укладеного між сторонами договору [PERSON] порушив узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 33 Закону України „Про іпотеку" передбачено підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень вказаної статті Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно частини 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в даному спорі визначений в розділі VI договору іпотеки. Так, пунктом 6.4.1. договору іпотеки передбачено, що кошти виручені від продажу предмету іпотеки направляються у першу чергу на погашення зобов'язання, а також на покриття витрат, визначених п.4.3. цього Договору. Пунктом 3.1.3. зазначеного договору іпотеки передбачено право позивача звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язання за Кредитним договором та/або Іпотечним договором, в тому числі прострочення строку будь-якого з платежів або його частини більше двох місяців. Ст. 39 Закону України „Про іпотеку" передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки або шляхом проведення прилюдних торгів або застосуванням процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Згідно досягнутої сторонами домовленості вартість іпотечного майна становить 87 300 грн. З наявних в матеріалах справи письмових вимог вбачається, що позивач намагався врегулювати спір в досудовому порядку, але кошти відповідачем банку не повернуті, тому в рахунок погашення вказаної заборгованості слід звернути стягнення на предмет іпотеки, визначивши спосіб звернення - реалізація шляхом укладання від імені Банку договору купівлі-продажу. Різницю між сумою заборгованості та вартістю предмета іпотеки слід повернути відповідачу. Суд вважає, що в частині звернення стягнення на предмет іпотеки позов заявлений правомірно, оскільки відповідач всупереч умовам договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обов'язків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і є всі підстави для їх задоволення. Відповідачем дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами. При прийняті рішення, суд керується роз'ясненнями 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» згідно якого резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам, як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх взаємному зв'язку та приймаючи до уваги, що [PERSON], як боржник не виконав свого кредитного зобов'язання перед позивачем, забезпеченого іпотекою, у зв'язку з чим суд визнає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним та документально підтверджені, судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved