Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Приватного підприємства «Експрес Інвест Груп» в якій просить визнати договір недійсним та стягнути кошти. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 27.11.2013 року між ПП «Експрес Інвес Груп» в особі Лукаш Оксани Іванівни, що діяла на підставі доручення №1907 від 13.02.2013 року було укладено договір №601914 з додатками №1,2 про надання послуг. За умовами договору №601914 та додатку до нього №1 позивач сплатив внесок в сумі 3500 грн. та зобов'язувався сплачувати загальний або мінімальний платіж не пізніше 15 числа кожного місяця як це зазначено у договорі №601914 додатку №2 п.3.1 для отримання товару на перекридитування в сумі 100 000 грн. додаток до договору №1, загальна кількість платежів складала 60 передбаченого у додатку №1 до договору №601914. Сплативши на виконання договору суму 3500 грн., товар в сумі 100000 грн. вона не отримала, що свідчить про те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, як це передбачено у договорі №601914 та додатках до нього №1,2, є підставою для визнання недійсним договору про надання послуг №601914 від 27.11.2013 року та додатків до нього №1,2 укладеного з ПП «Експрес Інвест Груп» та стягнення з відповідача сплачених за договором коштів в розмірі 3500 грн. та моральної шкоди 2000 грн. за невиконання такого. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позов задоволити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, а тому, оскільки, в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує щодо заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст.169,224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення на підставі доказів, наявних у справі. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між ПП «Експрес Інвес Груп» в особі Лукаш Оксани Іванівни, та [PERSON] було укладено договір з додатками №1,2 від 27.11.2013 року №601914 про надання послуг. За умовами договору №601914 та додатку до нього №1 позивач сплатив внесок в сумі 3500 грн. та зобов'язувався сплачувати загальний або мінімальний платіж не пізніше 15 числа кожного місяця як це зазначено у договорі №601914 додатку №2 п.3.1 для отримання товару на перекридитування в сумі 100 000 грн. додаток до договору №1, загальна кількість платежів складала 60 передбаченого у додатку №1 до договору №601914. Як вбачається з п. 2.1 договору відповідач зобов'язувався виконувати адміністрування спілки клієнтів та вчиняти певні правочини, які сприяють виконанню умов договору, та здійснювати наступні дії: сформувати спілку клієнтів; організувати своєчасну оплату товару; організувати та проводити видачу коштів, що надає право на купівлю та отримання клієнтом товару; здійснити оплату товару для клієнта та передати його клієнту, та інші послуги передбачені договором. Пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів. Крім того, для віднесення схеми до пірамідальної необхідно врахувати й інші норми чинного законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, оскільки діяльність ПП «Експрес Інвест Груп» з адміністрування фінансових коштів підпадає під поняття "фінансова послуга". Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, то здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Законом України від 2 червня 2011 року № 3462-IV "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг" (введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" та доповнено п. 11, відповідно до якого до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. На підставі цього Закону Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (як уповноважений державний орган) (далі - Нацкомфінпослуг), затвердила Ліцензійні умови провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у і групах (розпорядження від 9 жовтня 2012 року № 1676 "Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адмініструванні фінансових активів для придбання товарів у групах") (далі - Ліцензійні умови). Ліцензійні умови закріпили визначення, сутність, правовий статус учасників (і вимоги до них) такого виду фінансових правовідносин, як придбання товарів у групах. З аналізу Ліцензійних умов слід зробити висновок про те, що діяльність таких груп направлена па легітимне використання фінансової схеми із залученням грошових коштів споживачів для придбання певного виду товарів та/або послуг. Згідно з п 1.2 ч. 1 Ліцензійних умов адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групі - це фінансова послуга, що надається ліцензіатом і передбачає залучення грошових коштів учасників групи, об'єднання цих коштів з метою придбання та розподілу товарів між учасниками групи. Враховуючи те, що ПП «Експрес Інвест Груп» не отримало відповідний дозвіл (ліцензію) на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо "придбання товарів у групах" у Нацкомфінпослуг, яка здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, можна вважати, що така діяльність здійснюється підприємством нелегітивно. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.203 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1, ч.2, ч.3, ч.5 та ч.6 ст.203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За положеннями ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів" нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману: утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними. Таким чином, вказаний Закон установив недійсність правочинів, здійснених з використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми. Такий правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом (є нікчемним). За приписами ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування У відповідності до ч.5 ст.216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи Оскільки позивач сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару, ПП «Експрес Інвест Груп» без залучення власних коштів формувало групи клієнтів, за рахунок коштів яких здійснювалась передача права на купівлю товару одному з учасників групи, що є компенсацією за рахунок коштів інших учасників групи, залучених до умов діяльності пірамідальної системи, суд приходить до переконання про те, що діяльність ПП «Експрес Інвест Груп» з реалізації програми пірамідальної системи, що вводить споживача в оману (такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 23.05.2012 року №6-35цс12, від 16.01.2013 року №6-161цс12, які у відповідності до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для врахування). Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що договір від 27.11.2013 року №601914 про надання послуг, укладений між ПП «Експрес Інвест Груп» та [PERSON], є недійсним (нікчемним). Відтак, суд вважає за необхідне застосувати наслідки недійсності нікчемного договору від 27.11.2013 року №601914 про надання послуг та стягнути з відповідача на користь позивача сплачені останнім кошти на виконання умов договору у сумі 3500,00 грн., та стягнути моральну шкоду в сумі 2000 грн.. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, силу вимог ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст.ст. 6, 203, 216, 627 ЦК України, ст.ст. 4, 18, 19 Закону України "Про захист прав споживачів",

Outcome: approved