Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивачка у листопаді 2020 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок з побутовими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . У жовтні 2020 року позивачка звернулася до державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок з побутовими будівлями і спорудами, однак їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва через відсутність правовстановлюючих документів на це майно. Право власності на житловий будинок та побутові будівлі і споруди, які розташовані за адресою: [ADDRESS] за життя [PERSON] не зареєструвала. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з побутовими будівлями і спорудами, який розташований по [ADDRESS] позивачка позбавлена можливості оформити спадкові права, тому вимушена звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами під літерами: «А-1» - житловий будинок, загальною площею 60,8 м. кв., житловою площею 40,0 м. кв.; «а» - прибудову; «а1» - ґанок; «Б» - сарай - літня кухня; «В» - сарай; «п/г» - погріб»; №1 - ворота; №2 - огорожа; №3 - огорожа, що розташовані по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 25.11.2020 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 18.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка подала заяву у якій просила суд справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача також подав заяву у якій просив суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає (а.с.33). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Боромля Тростянецького району Сумської області (а.с. 6, 7, 8). З довідки Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 04.11.2020 № 2137 вбачається, що [PERSON] , 1950 року народження, яка померла [INFO] на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). З довідки Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 06.03.2020 № 409 вбачається, що земельна ділянка загальною площею 0,27 га розташована на за адресою: [ADDRESS] , перебуває у комунальній власності Боромлянської сільської ради, надана у користування нині померлій [PERSON] . Земельна ділянка у приватну власність не передавалась, державний акт на право приватної власності на землю не виготовлявся (а.с.11). Відповідно до повідомлення та Інформаційної довідок із Спадкового реєстру №63106580, № 63106830 від 05.01.2021, наданих державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай В.В., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа 333/2015 та 07.04.2016 видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] на земельні ділянки надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Боромлянської сільської ради та на неотриману пенсію. Заповіту від імені [PERSON] не посвідчено (а.с. 45, 46-47, 48). Отже [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] за законом. Постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. від 06.10.2020 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з побутовими будівлями і спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , через відсутність документів, які посвідчують право власності на це нерухоме майно (а.с.17). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачка обґрунтовано звернулася до суду. Часом відкриття спадщини після смерті [PERSON] є [INFO] , а місцем відкриття спадщини - с. Боромля Тростянецького району Сумської області. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З інформаційної довідки виданої Комунальним підприємством Охтирської міської ради «Бюро технічної інвентаризації та архітектурно-планувальних робіт» та технічного паспорта на будинок вбачається, що реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , відсутня. Згідно даними інвентаризації станом на 24.02.2020 на земельній ділянці розташовані наступні будівлі та споруди: під літ. «А-1» - житловий будинок, житловою площею 40,0 м.кв., під літ. "а" - прибудова, під літ. "а1" - ганок, під літ. "Б" - сарай-літня кухня, під літ. "В" - сарай, під літ. "пг" - погріб, № 1 - ворота, № 2 - огорожа, № 3 - огорожа. Будинок одноповерховий, з трьох житлових кімнат, загальною площею 60,8 кв.м., 1978 року побудови (а.с. 12). З витягу з погосподарської книги Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області вбачається, що згідно погосподарського обліку Боромлянської сільської ради за [PERSON] , яка померла [INFO] , значиться житловий будинок господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] (а.с.9). При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Чинне на час побудови будівель спірного домоволодіння законодавство не обмежувало строки видачі правовстановлюючих документів і реєстрації закінченого будівництвом житла. Відповідно до пункту 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженої наказом Мінкомунгоспу УРСР від 31 січня 1966 року не підлягали реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Отже, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі тощо. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Досліджені під час судового розгляду докази у сукупності не дають підстав для розумного сумніву в тому, що саме [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Боромля Тростянецького району Сумської області, належав на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] на підставі даних погосподарського обліку. За таких обставин, оскільки [PERSON] згідно з положеннями пункту 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , а позивачка як спадкоємець за законом прийняла спадщину після її смерті шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, і таким чином, набула у порядку спадкування за законом право власності на набуте [PERSON] у передбаченому чинним на той час законодавством порядку нерухоме майно, а тому захищаючи охоронювані законом права позивачки, таке право в порядку спадкування за законом слід визнати за нею рішенням суду. Отже вимоги позивачки про визнання за нею права власності на житловий будинок та побутові будівлі і споруди, які розташовані по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved