Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] в жовтні 2016 року заявили позов про зняття арешту з квартири [ADDRESS], що накледений на виконання постанови ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 07.05.2003 року. Позов мотивовано тим, що наявність обтяження перешкоджає позивачам прийняти спадщину після [PERSON], померлого [INFO], а саме частки в праві власності на арештовану квартиру, відповідач же відмовляється зняти обтяження, через відсутність виконавчого провадження в межах якого таке обтяження було накледене. Позивачі подали заяви, за якими на вимогах позову наполягали, просили розглянути справу без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечували. Представник відповідача та третя особа, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заперечень до позову не надходило. Оскільки, у справі достатньо даних про права і взаємини сторін, то суд знаходить за можливе постановити заочне рішення за наявних доказів. Судом встановлено таке. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, що видане органом приватизації Ленінградської районної державної адміністрації м. Києва на підставі розпорядження 17.11.1997р. №4099, квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. [PERSON] 20.07.1996 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу мають двох дочок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (див. копії відповідних свідоцтв). Державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві в межах виконавчого провадження про стягнення боргу з [PERSON] на користь СП ТОВ "Цифровий стільниковий звязок України" було накладено арешт на майно боржника, в тому числі і на належну йому частку квартири[ADDRESS], про що 07.05.2003 року була винесена постанова. Відомості про обтяження з посиланням на постанову державного виконавця 27.10.2004 року були внесені Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 1416519, на що вказує відповідний витяг з реєстру. Проте, при реєстрації було помилково вказана підстава обтяження, а саме "постанова, 493/10, 07.05.2003, відділ Державної виконавчої служби у Ленінградському р-ні". [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується авідповідним свідоцтвом. До майна померлого Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №402/2015 (див. витяг зі Спакового реєстру). [PERSON], як спадкоємиця за померлим [PERSON], 21.09.2015р. звернулась до ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві із заявою про зняття арешту зі спадкового майна, проте отримала відмову, мотивовану тим, що згідно інформації єдиного реєстру виконавчих проваджень станом на 09.10.2015 року [PERSON] боржником не значиться, виконавче провадження відносно нього знищено за строками, а тому скасувати ареш не видається за можливе (див. лист від 09.10.2015р. №В/19). Разом з тим, суд погоджується з позивачами, що наявність арешту не дозволяє нотаріусу видати свідоцтво про право на спадщину . Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пленум Верховного Суду України в постанові від 27 серпня 1976 року №6 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" роз'яснив, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним та при вирішенні питання про належність описаного майна слід керуватись нормами цивільного та шлюбно-сімейного законодавства, що регулюють право власності і його захист. Згідно зі статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. За таких обставин та вимог закону, з урахуванням того, що [PERSON] на час смерті не мав боргових зобовязань, суд приходить до висновку про обгрунтованість позову та можливість його задоволення. Питання перерозподілу судових витрат позивачем не порушувалось. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved