Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета позову, орган опіки та піклування Костопільська районна державна адміністрація та Злазненська сільська рада Костопільського району про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що вона перебуває у службі у справах дітей райдержадміністрації на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв'язку з ухиленням матері від виконання батьківських обов'язків із виховання дитини, із липня 2017 року. ЇЇ мати [PERSON] проживає у с. Пугачівка, Млинівського району та з липня 2013 року самоусунулася від виконання батьківських обов'язків, її навчанням та утриманням, життям та її здоров'ям не цікавиться, не приїжджає, зрідка телефонує, бачилась з нею за 5 років декілька разів, у тому числі на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Костопільської райдержадміністрації, участі у її матеріальному забезпеченні не бере, втратила всі родинні зв'язки. Стосунки між ними напружені, в телефонному спілкуванні завжди кричить на неї та звинувачує в ситуації, що склалась. З липня 2013 року проживає з батьком, який є інвалідом І групи і не може виконувати батьківські обов'язки за станом здоров'я, тіткою та бабусею, які займаються її вихованням та утриманням, турбуються про неї , допомагають у навчанні, готують до самостійного життя. У зв'язку з викладеним просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неї та стягнути з неї на її утримання аліменти у розмірі 200 грн. щомісячно. В судовому засідання [PERSON] пояснила, що проживає з батьком, бабусею та тіткою уже 5 років, з мамою бачиться не часто, вказала, що почуття поваги та любові до мами у неї не має, вона вітає її на день народження, однак зовсім не цікавиться її життям, навчанням та здоров'ям. Матеріально її не забезпечує, за весь час окремого проживання вона лише один раз в січні 2018 року перерахувала їй 500 грн. Зазначила, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків свідомо, вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов'язки. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову про позбавлення її батьківських прав. Зазначила, що намагається спілкуватись з дочкою, однак остання ухиляється від спілкування з нею. Зараз вона проживає у власному будинку в с. Пугачівка Млинівського району Рівненської області. Хоче більше спілкуватись з дочкою та просить її переглянути ставлення до неї. Хоче і буде брати участь у вихованні дитини. При можливості щомісячно перераховує дочці по 500 грн. Зазначила, що в школі у дочки була у 2014 році, які вона має оцінки не знає. Представник третьої особи Костопільської районної державної адміністрації як органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення позову про позбавлення [PERSON] батьківських прав. Представник третьої особи - Злазненської сільської ради Костопільського району Салівончик Л.І. в судовому засіданні пояснила, що [PERSON]. є ученицею Злазненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів. Знає, що її виховує тітка, яка ходить на батьківські збори. Відповідачки не знає, вона ніколи не телефонувала в школу, класний керівник [PERSON] про матір ніколи не говорила. Заслухавши пояснення позивача,представника позивача, відповідача, третіх осіб, свідків, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Згідно заключення ЛКК № 1822 [PERSON] є інвалідом І групи, батьківські обов'язки виконувати не може, терміном один рік. З довідки № 481 від 04.05.2018 року виданої виконкомом Злазненської сільської ради Костопільського району Рівненської області встановлено, що [PERSON], 2002 р.н. проживає у [ADDRESS], з батьком [PERSON], бабусею [PERSON] та тіткою [PERSON] З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання будинку [PERSON], де проживає неповнолітня [PERSON], від 5 травня 2018 року санітарний стан будинку задовільний, сім'я проживає у будинку загальною площе 84 м2. Умови проживання в будинкузадовільні, в будинку чисто, прибрано. Дочка [PERSON] має місце для сну та відпочинку. ЇЇ забезпечено необхідним одягом та взуттям. Наявні запаси продуктів харчування. Згідно інформації від 07.05.2018 року №125 про участь матері [PERSON] та батька [PERSON] у навчанні та вихованні доньки [PERSON], [INFO], учениці 9 класу Злазненської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, вбачається що її батько [PERSON] та тітка [PERSON] приділяють належну увагу вихованню дівчинки і постіно цікавляться її шкільним життям. Тітка систематично відвідувє загальношкільні збори та класні батьківські збори, дбає про її зовнішній вигляд, підготовку до уроків. Матір [PERSON] не цікавиться шкільним життям дівчинки, рівнем її навченості та вихованості. До дитини не приїжджає, не підтримує зв'язки, не спілкується (один телефоний звінок - 02.01.2018 року з початку 2018 року). Вона не бере участі в матеріальному забезпеченні дочки (окрім одноразової матеріальної допомоги в сумі 500 грн. в період з 01.01.2018 року по 04.04.2018 року). Згідно інформації Злазненської сільської ради від 07.05.2018 року №263/02-12 про стан виконання батьками батьківських обов'язків щодо неповнолітньої [PERSON], вбачається, що [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов'язки. Зі слів дитини, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні не бере, доньку за місцем проживання не відвідує, зрідка телефонує. Близьких стосунків [PERSON] з матір'ю не має. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 31.05.2018 року №1663/01-31/18 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно неповнолітньої доньки [PERSON], відповідачку [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав, оскільки протягом останніх 4 місяців вона до доньки жодного разу не телефонувала, матеріально не утримувала, здоров'ям та інтересами дитини не цікавилась. Громадядянка [PERSON] подовжує злісно ухилятис від виконання баківських обов'язків, самоусунулась від виховання та утримання доньки, рекомендацій суб'єктв соціальної роботи не виконує. Заслухані в судовому засіданні свідки показали також, що відповідачка [PERSON] неналежним чином виконує батьківські обов'язки. Так, свідок [PERSON], показала, що вона є племінницею батька [PERSON], 5 років назад [PERSON] залишилась в батька в с. Злазне Костопілскього району і проживає до цього часу. Відповідач [PERSON] до дитини не являлася та не цікавилася її життям. Свідок [PERSON], показала суду, що вона є рідною тіткою [PERSON], проживає разом з нею, показала, що відповідач [PERSON] не цікавиться життям доньки, не цікавиться її навчанням, не зверталась жодного разу, щоб допомогли налагодити зв'язки з [PERSON]. На день народження привітала дочку ввечері, подарунок не вручала. Зокрема, свідок [PERSON] , показала суду, що вона є працівником амбулаторії у с. Злазне, де проживає неповнолітня [PERSON], повідомила суду, що дитина проживає з батьком, тіткою і бабусею, зазначила, що здоров'ям дитини цікавиться тітка, маму [PERSON] не бачила близько 5 років. Свідок [PERSON], інспектор Злазненської сільської ради, показала суду, що [PERSON] проживає з батьком . Відповідач з 2012 року живе окремо. В с. Злазне не приїжджає, участі у вихованні дитини не бере. До сільської ради не зверталась. Свідок [PERSON], показала, що вона працює фахівецем із соціальної роботи Соціальної служби дітей, сім'ї та молоді Костопільської РДА, повідомила суду, що сім'я неповнолітньої дитини [PERSON], перебуває на обліку у службі як сім'я, що опинилася у складних життєвих обставинах, так як мати ухиляється від виконання батьківських обов'язків, а батько не може виконувати батьківські обов'язки за станом здоров'я. Пояснила, суду, що з відповідачкою було проведено профілактичні бесіди щодо належного виховання дитини та виконання батьківських обов'язків. Свідок [PERSON], пояснив, що він є сином відповідачки. Зі слів матері вона допомагає [PERSON] матеріально, надсилає кошти, цікавиться її навчанням. До 2014 року проживала разом з ними в с. Пугачівка Млинівського району, а з 2014 року живе з батьком в с. Злазне Костопільського району. У 2018 році Орган опіки і піклування Костопільської РДА, в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] звертався з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав, у задоволенні позову судом було відмовлено та попереджено [PERSON] про необхідність змінити своє ставлення до виховання дитини. Однак, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачка на шлях виправлення не стала, що і стало причиною повторного звернення з вказаним позовом до суду. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. На підставі наведеного, враховуючи той факт, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не стала на шлях виправлення, суд дійшов висновку про необхідність позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, способом виконання батьками обов'язку утримання дитини, за рішенням суду є аліменти, які присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України повинен враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При таких обставинах суд, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що з відповідачки слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved