Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

В березні 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла бабуся позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на частину жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно заповіту, посвідченого 29 січня 2000 року секретарем Дубівської сільської ради Жмеринського району, [PERSON] заповідала позивачу [PERSON] належну їй частину жилого будинку, який знаходиться в [ADDRESS]. Діти спадкодавиці [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є спадкоємцями першої черги, не претендують на обов'язкову долю в частині будинку, який [PERSON] заповіла позивачу. Позивач спадщину прийняв, після смерті бабусі вселився в спадковий будинок, провів газифікацію всього будинку, в тому числі і спадкової частини будинку. Однак оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі він не має можливості, оскільки частина яка належала померлій [PERSON] в спільному майні не виділена, а також в зв'язку з тим, що право власності на частину будинку не зареєстровано в встановленому законом порядку. Спадщина відкрилась на частину будинку, яка була в спільній сумісній власності. Так [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить 73/100 жилого будинку, що знаходиться в [ADDRESS]. Оскільки частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівним, то спадкодавцю [PERSON] належало 73/300. Саме на цю частину жилого будинку в [ADDRESS] відкрилась спадщина. Постановою від 12.12.2013 року державний нотаріус Жмеринської районної державної нотаріальної контори відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок [ADDRESS] в зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане будинковолодіння. Оскільки в інший спосіб вирішити дане питання позивач не може, тому звернувся до суду з даним позовом та просить визначити, що частка померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] становить 73/300, та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 73/300 частину вищевказаного будинку. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надавши заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність. Позовні вимоги визнають в повному обсязі і просять їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого [INFO] Жмеринським міським відділом РАГС Вінницької області [PERSON] померла [INFO] (а.с. 8). Судом було встановлено, що [PERSON], 29.01.2000 року уклала заповіт, згідно з яким вона заповіла належну їй ? частину жилого будинку, який знаходиться в [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 9). Згідно рішення Староміського районного народного суду м. Вінниці від 28.03.1989 року, судом встановлено, що за [PERSON] визнано право власності на ? будинку в [ADDRESS], встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] і [PERSON] після смерті [PERSON] і визнано за ними право власності на 1/6 будинку по [ADDRESS], а також здійснено поділ будинку по [ADDRESS] (а.с.10-13). З довідки квартального комітету "Малі Хутори-Центр" від 17.12.2013 року № 1226 судом встановлено, що [PERSON], дійсно проживає за адресою: [ADDRESS] з лютого 2000 року і по теперішній час (а.с. 14). Згідно довідки № 74 виданої 07.02.2014 року виконавчим комітетом Дубівської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, судом встановлено, що до дня смерті, на день смерті [PERSON] померлої [INFO], її онук, [PERSON] дійсно проживав разом з нею в одному житловому будинку по [ADDRESS] (а.с.15). З постанови Жмеринської районної державної нотаріальної контори Вінницької області про відмову у вчиненні нотаріальної дії, судом встановлено, що [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS], що залишився після померлої [INFO] [PERSON] відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначений будинок (а.с. 17). З технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленого 25.12.2013 року КП "ВМБТІ", судом встановлено, що на праві власності [PERSON] належить 27/100 та [PERSON], [PERSON], [PERSON] -73/100 (а.с. 18-20). Згідно копії спадкової справи №264/1098, заведеної Жмеринською районною державною нотаріальною конторою (а.с.66-67), до майна померлої [INFO] [PERSON] відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на спадкове майно, а саме на 1/4 частини будинку [ADDRESS] не претендують. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошена померлою. Місем відкриття спадщини, згідно ст. 1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визнанні у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1233 ЦК України заповіто є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до вимог ст. 524 ЦК УРСР, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Ст. 1268, 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 50 Закону України "Про нотаріат" спір про право, оснований на вчиненній нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про практику розгляду судами України справ про спадкування", якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном, або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно. Ст. 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права позивача шляхом визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивача неможливо, внаслідок неможливості визначити частку померлої [PERSON] в праві спільної сумісної власності на будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], а саме, якою часткою будинку вона володіла, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивач судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved