Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до седу через свого представника [PERSON] із указаним позовом, який мотивувала тим, що 27.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. вчинено виконавчий напис за №2687 про стягнення із неї на користь ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» заборгованості у розмірі 74705,35 грн. та 747,05 грн. за вчинення виконавчого напису. Приватний нотаріус, мотивував виконавчий напис тим, що вона є боржником за кредитним договором за №2008918023 від 24.06.2014, укладеним із ПАТ «ОТП БАНК», правонаступником усіх прав та обов`язків якого стало ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС». Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 по 28.02.2020. Сума заборгованості складає 74705,35 грн., у тому числі: заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) становить 55 214,58 грн.; заборгованість по відсоткам становить 19 490,77 грн. , за вчинення виконавчого напису 747,05 грн. Позивачка вважає, що виконавчий напис за №2687 від 27.03.2020 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. про стягнення заборгованості є протиправним, тобто таким, що винесений із порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Свою позицію позивачка обґрунтовує тим, що заборгованість зазначена у виконавчому написі, на момент його вчинення була спірною.Починаючи із 2014 року вона неодноразово зверталася до Банку із питань існуючої заборгованості, але необхідної інформації, як і сприяння у вирішенні ситуації, не отримала. Також, вона фактично була позбавлена можливості отримання достовірної та повної інформації щодо реального стану заборгованості, всупереч ст.56 Закону України «Про банки та банківську діяльність», яка закріплює право клієнта на право доступу до інформації щодо діяльності банку, так, банки зобов`язані на вимогу клієнта надати інформацію та консультації з питань надання банківських послуг. Письмової вимоги (повідомлення) від Банку вона не отримувала, тому і не визнає розмірів заборгованості нарахованих ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС», у тому числі відсотків та комісії, оскільки позбавлена будь-якої інформації зі сторони банку щодо кредитних зобов`язань. Суми, що підлягають стягненню, у т.ч. відсотків та комісії є надмірно великими та необґрунтованими, при цьому приватний нотаріус не є фахівцем у галузі економіки та фінансів щоб бездоганно перевірити та визначити суми які підлягають стягненню за кредитним договором. У матеріалах нотаріальної справи відсутня належним чином оформлена засвідчена стягувачем виписка із рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення із відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом, підготовлений робітниками банку - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не є правовою підставою для стягнення сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Банку до позивачки. Сам розрахунок не містить необхідних даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми непогашеного кредиту, відсотків, комісії, штрафних санкцій. ТОВ "ФК "ПРАЙМ АЛЬЯНС" не додав приватному нотаріусу належним чином оформлений розрахунковий документ, який підтверджує факт видачі/перерахування кредитних коштів та згідно якого можна було б встановити суму, яку надав/перерахував згідно кредитного договору. Жодного із вказаних документів, які можуть підтверджувати факт проведення розрахункових операцій (видачу кредитних коштів, погашення кревних зобов`язань) ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» не надав. Викладені обставини свідчать про наявний спір між сторонами щодо розміру заборгованості. Виконавчий напис нотаріуса вчинено із порушенням, оскільки не дотримано принципу безспірності. Крім того, приватним нотаріусом під час винесення виконавчого напису не перевірялися строки давності, які є пропущеними, а також приватним нотаріусом не вірно вказано, що прострочена заборгованість за процентами- 19490,77 грн., оскільки така сума також включає в себе як "комісію" так і "сплату за обслуговування кредиту". За указаних обставин позивачка просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис за №2687 від 27.03.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець Оленою Олександрівною про стягнення із неї на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПРАЙМ АЛЬЯНС» заборгованості у розмірі 74705,35 грн. та 747,05 грн. за вчинення виконавчого напису. У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідачем був поданий відзив на позов, у якому останній просив відмовити у задоволенні позову. Заперечення відповідача мотивовані тим, що 24.06.2014 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір за №2008918023, у відповідності до якого остання отримала кошти у розмірі 65159,94 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних. У зв`язку із невиконанням [PERSON] умов кредитного договору утворилася кредитна заборгованість. 13.06.2016 між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16 від 13.06.2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позивача за кредитним договором за №2008918023 від 24.06.2014. Після укладення даного договору, «ОТП Банк» було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором. 29.01.2019 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до позивачки за кредитним договором №2008918023 від 24.06.2014. На підставі зазначеного договору, 04.03.2019 позивачеві було направлено цінним листом із описом вкладення повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №2008918023 від 24.06.2014. Строк виконання усіх грошових зобов`язань по кредитному договору настав 24.06.2019. Оскільки позивачкою не виконувалися умови кредитного договору, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» 04.03.2019 надіслало вимогу, якою повідомляло [PERSON] про наявну заборгованість, відповідно до кредитного договору і про необхідність у її погашенні протягом 30-ти календарних днів. Також даною вимогою було проінформовано позивачку про наміри ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернутися до нотаріуса із метою стягнення безспірної заборгованості у позасудовому порядку, шляхом вчинення виконавчого напису, якщо протягом встановленого строку вимога залишиться без задоволення. Зазначений факт свідчить про припинення умов кредитного договору. Момент із якого у ТОВ «ФК «Прайм Альянс» виникло право примусового стягнення обчислюється із дня направлення вимоги про погашення кредиту, яка була відправлена позивачці 04.03.2019. Тому посилання позивачки на пропущені строки давності є необгрунтованими, оскільки строк давності було дотримано відповідно до норм законодавства. ТОВ «ФК «Прайм Альянс» разом із заявою про вчинення виконавчого напису подало нотаріусу необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованостей боржника. Нотаріусу було надано кредитний договір із розрахунком заборгованості боржника, а також вимога про усунення порушення виконання зобов`язання за кредитним договором, яка була відправлена 04.03.2019 боржнику. Дане відправлення підтверджується списком №16029-2-182-89 згрупованих поштових відправлень цінних листів з описом вкладень та квитанцією про оплату з Укрпошта. Отже, ТОВ «ФК «Прайм Альянс» подало нотаріусу всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивачки. Щодо розміру заборгованості, то у зв`язку із невиконанням позивачкою умов кредитного договору банком було нараховані відсотки за користування кредитними коштами. Після відступлення банком права грошової вимоги, ні ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», ні ТОВ «ФК «Прайм Альянс» не нараховувало ніяких відсотків та комісії за кредитним договором (а.с.84-87). У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, на задоволенні позову наполягають (а.с.16). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, просив відмовити у задоволенні позову (а.с.120). Третя особа приватний нотаріус Кравець О.О. у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позицію щодо позову не виклала (а.с.113). Третя особа приватний виконавець Мукорез О.Л. у судове засідання не з`явився, будь-яких заяву із приводу позову та розгляду справи у його відсутність не подавав, причина його неявки суду не відома. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних доказів у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів. Матеріалами справи установлено, що 24.06.2014 між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту за №2008918023, у відповідності до якого остання отримала кошти у розмірі 65159,94 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних строком на 60 місяців, із 24.06.2014 по 24.06.2019 (а.с.88). 13.06.2016 між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16 від 13.06.2016, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позивача за кредитним договором за №2008918023 від 24.06.2014 (66-74). Повідомлення ПАТ "ОТП Банк" про відступлення прав вимоги за кредитним договором на ім`я [PERSON] датоване 13.06.2016 (а.с.90). Підтвердження того, що указане повідомлення ПАТ "ОТП Банк" надсилалося на адресу позивачки та було отримано останньою відсутнє, що свідчить про те, що позивачка не повідомлялася належним чином ПАТ "ОТП Банк" про відступлення права вимоги за кредитним договором ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». 29.01.2019 між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до [PERSON] за кредитним договором №2008918023 від 24.06.2014 (а.с.75-78). Згідно розрахунку ТОВ ФК "Прайм Альянс" за кредитним договором №2008918023 від 24.06.2014 мається заборгованість у сумі 74705,35 грн. (а.с.79,89). 04.03.2019 ТОВ «ФК «Прайм Альянс» було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості станом на 18.03.2019 у сумі 74705,35 грн. на ім`я [PERSON] за місцем реєстрації та проживання останньої (а.с.91-93). 27.03.2020, на підставі заяви директора ТОВ "ФК "Прайм Альянс" Барандича О.А. про вчинення виконавчого напису, а також документів, зокрема: кредитного договору, договорів факторингу, розрахунку заборгованості, опису вкладення Укрпошта про направлення [PERSON] повідомлення про відступлення вимог, вимоги про погашення кредитної заборгованості, свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ "ФК "Прайм Альянс", виписки з ЄДРПОУ, протоколу загальних зборів ТОВ "ФК "Прайм Альянс" та ін., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравець О.О. був вчинений виконавчий напис, за яким нотаріусом запропоновано звернути стягнення із гр. [PERSON] , як боржника, заборгованості за період із 29.01.2019 по 28.02.2020 у сумі 74705,35 грн.,у т.ч. заборгованості по основному боргу (тіло кредиту) - 55214,58 грн., заборгованості по відсоткам -19490,77 грн., яка виникла за кредитним договором №2008918023 від 24.06.2014, а також за вчинення виконавчого напису 747,05 грн. (а.с.53-82). За даним виконавчим документом (виконавчим написом), на підставі заяви стягувача, приватним виконавцем виконавчого округу Сумської області Мукорезом О.Л. 29.04.2020 було відкрито виконавче провадження ВП №61951303, про що винесено відповідну постанову (а.с.13). Постановою приватного виконавця Мукореза О.Л. від 14.05.2020 було звернено стягнення на доходи [PERSON] , які остання отримує у Станівській сільській раді Тростянецького району Сумської області. У виконавчому написі, який оспорюється відсутня інформація щодо строку прострочення та періоду, за який виникла заборгованість. У виконавчому написі та документах поданих стягувачем нотаріусу відсутня інформація, яка б безсумнівно встановлювала, що заборгованість, яку пропонується стягнути, виникла виключно в межах строку позовної давності. Посилання фінансової компанії у заяві нотаріусу на те, що заборгованість стягується за період із 29.01.2019 по 28.02.2020, не є достатнім та безспірним документом, який підтверджує дійсний період та суму заборгованості. Фактично при оскарженні виконавчого напису боржник повинен підтвердити, що напис було вчинено щодо сум, які кредитор не мав права стягувати. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові №305/2082/14-ц від 15.01.2020. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Із огляду на наведене та із урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17, та постанові Верховного Суду України від 23 січня 2018 року № 61-154св18. Таким чином, у процесі розгляду справи установлено, що позивач заперечує суму заборгованості та її складових. Отже, дані обставини свідчать про наявність спору між сторонами та сума заборгованості, стягнута за виконавчим написом не має ознак безспірності. Ураховуючи викладене, давши правову оцінку обставинам справи та наданим сторонами доказам, суд дійшов висновку, що у нотаріуса не було доказів про безспірність вимог відповідача під час вчинення виконавчого напису, а тому є обґрунтовані підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача на користь позивачки у відшкодування останньою понесених судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору підлягає до стягнення 840 грн.40 коп. за подання позовної заяви та 420,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а всього 1261,20 грн. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК заходи забезпечення позову, накладені за ухвалою суду 12.06.2020, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved