Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] обєднаної територіальної громади про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, посилаючись на те, що є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON], який помер 01.11.1999 року, оскільки його мама [PERSON] та його рідний брат [PERSON] (брат був одиноким, дітей не мав) - померли. При зверненні до державної нотаріальної контори для оформлення права власності на зазначений будинок в порядку спадкування, таке виявилось неможливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок. У звязку з цим, позивач просить суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в с. Поляна, вул. Молодіжна, буд.12, Свалявського району, Закарпатської області в порядку спадкування, після смерті батька [PERSON], який помер 01.11.1999 року. Позивач в судове засідання не зявився, подавши до суду письмову заяву (вх. № 6735 від 09.10.2018 року) про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подавши до суду письмову заяву (вх. № 16610 від 03.10.2018 року) про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи та доводи позову, враховуючи, що відповідачем (у встановлений судом строк) до суду відзив на позовну заяву, що підтверджує заперечення проти позову не надіслано, зважаючи на те, що учасниками справи заявлено клопотання про розгляд справи у їх відсутності, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами та доходить слідуючого висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України\~- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. Судом досліджено докази та матеріали, а саме: копія довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради від 13.06.2018 року № 2094, відповідно до якої [PERSON], який помер 01.11.1999 року являвся головою дворогосподарстів за адресою: с. Поляна, вул. Молодіжна, буд. 12, Свалявського району, Закарпатської області, згідно запису архівної погосподарської книги № 13 1996-2000 років; копія витягу 00020084775 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 05.05.2018 року, згідно якого [PERSON] помер 01.11.1996 року; копія свідоцтва про народження позивача (серія І-ФМ №408475, актовий запис № 40 від 20.11.1970 року); копія паспорту позивача (серія ВО НН 770568) та копія РНОКПП [NUMBER]; копія свідоцтва про народження [PERSON] (брат позивача) серії І-ФМ №337364, актовий запис № 57 від 01.12.1972 року); копія довідки, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради від 12.06.2018 року № 2078, відповідно до якої на день смерті [PERSON] в будинку № 12, вул. Молодіжна в с. Поляна, Свалявського району, Закарпатської області проживали та були зареєстровані: [PERSON] (позивач та син померлого), [PERSON] (брат позивача та син померлого); копія технічного паспорту № 318/320 від 10.06.2018 року з зведеним актом вартості будинків, господарських будинків та споруд, схематичним планом земельної ділянки, планом будинку, експлікацією приміщень до плану житлового будинку; копія довідки № 193 від 10.06.2018 року, видана КУП Свалявське РБТІ (інвентаризаційна вартість житлового будинку № 12, вул. Молодіжна в с. Поляна, Свалявського району, Закарпатської області з надвірними будівлями і спорудами становить 86 365 грн.). Суд бере до уваги та судом перевірено, що [PERSON] Андрівїна (мама позивача та жінка померлого) та [PERSON] (брат позивача та син померлого), які є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] померли (копія свідоцтва про смерть серія I-ФМ № 249432, актовий запис № 32 від 01.11.1996 року [PERSON] померла 31 жовтня 1996 року; копія свідоцтва про смерть серія I-ФМ № 249512, актовий запис №37 від 27 квітня 2018 року [PERSON] помер 36 квітня 2018 року). Суд враховує, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР "Час відкриття спадщини" - часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР "Місце відкриття спадщини" - місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, місцезнаходження майна або його основної частини. Згідно ст. 527 ЦК УРСР "Особи, що можуть бути спадкоємцями" - спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ст. 548 ЦК УРСР "Прийняття спадщини" - для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою абоз застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За ст. 549 ЦК УРСР "Дії, що свідчать про прийняття спадщини" - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, судом встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину за померлим батьком [PERSON], але не має можливості оформити її у встановленому Законом порядку. З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені та перевірені докази в судовому засіданні, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та доходить висновку, що вимоги позивача є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 182 ЦК України - право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно (із змінами внесеними згідно із Законами № 2269-VIII від 18.01.2018 року, № 2443-VIII від 22.05.2018 року, № 2475-VIII від 03.07.2018 року ) - державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved