Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернувся [PERSON] , з посиланням на те, як видно із погосподарських книг Юрківської сільської ради за 1986 - 1990, 1991 -1995 роки та довідки Юрківської сільської ради, житловий будинок [ADDRESS] , 1962 року побудови, належав до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами його дружина [PERSON] та їх син [PERSON] , які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули права власності на майно колгоспного двору. Рішенням №32 від 16 жовтня 1991 року виконавчого комітету Юрківської сільської ради Ставищенського району визнано право власності на вказаний житловий будинок за [PERSON] .. [PERSON] вибув з двору в 1997 році, а тому втратив право на витребування частки з майна колгоспного двору. [INFO] [PERSON] помер. Заяву про прийняття спадщини подала дружина спадкодавця [PERSON] .. Він, його син, [PERSON] та його сестра, дочка спадкодавця, [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини. З вказаного житлового будинку не вибували і не втратили право на майно двору [PERSON] та його дружина [PERSON] .. Рішенням 05 сесії XXII скликання Юрківської сільської ради Ставищенського району Київської області від 06 березня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування (тимчасово)» передано безкоштовно в приватну власність громадянам села Юрківка, в тому числі [PERSON] , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га. Враховуючи, що державний акт на право власності не отриманий, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] є не приватизованою. [INFO] помер [PERSON] .. Спадкова справа після його смерті не заводилася. Спадкоємицею за законом першої черги, яка в силу ч.3 статті 1268 ЦК України, вважається такою, що спадщину прийняла була його дружина - [PERSON] , оскільки постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцем і не відмовилася від спадщини в передбачений законом 6-ти місячний термін. [INFO] померла [PERSON] .. Спадкова справа щодо майна [PERSON] заведена Ставищенською районною державною нотаріальною конторою. Спадкодавця залишила заповіт посвідчений 11 березня 2016 року секретарем виконкому Юрківської сільської ради Тарасюк Я.А. за реєстром №12, яким заповіла житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки за цією ж адресою - йому (позивачу), а належну їй земельну ділянку площею 4,861 га цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: 1/2 частину - [PERSON] (дочці); 1/4 частину - [PERSON] ; 1/4 частину [PERSON] .. Заяви про прийняття спадщини подали: спадкоємці за заповітом та, в порядку спадкової трансмісії, син померлого [INFO] спадкоємця за заповітом [PERSON] , - [PERSON] (внук). Обов`язкова частка у спадщині [PERSON] мала б виділятися у розмірі 1/8 частини спадкового майна, оскільки у разі спадкування за законом, спадкоємцями за законом першої черги були б: [PERSON] та згідно ч. 1 статті 1266 ЦК України спадкоємці померлих: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (1/2 х1/4=1/8). Тоді як [PERSON] була заповідана 1/2 частина земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Таким чином, спадкодавець розпорядилася в заповіті всім своїм майном, вказавши при цьому обов`язкового спадкоємця, остання прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на майно, яке перевищує обов`язкову частку у спадщині і тому, вважаю, відповідно до положень ч. 2 та 3 ст. 1241 ЦК України, вона не має права на виділення їй обов`язкової частки із заповіданого йому майна. Як видно з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» за адресою: [ADDRESS] розташовані: житловий будинок літер «А-1» загальною площею 58,1 м2, житловою площею 39,1 м2; погріб з шийкою літер «Г»; прибудова літер «а»; сарай літер «Б», гараж-сарай «В»,убиральня літер «Д», огорожа №1; інвентаризаційною вартістю 133927 грн.. При виготовленні технічного паспорту вказано (зі слів замовника) невірний рік побудови будинку - 1970, тоді як вірний рік побудови будинку, згідно по господарських книг Юрківської сільської ради за 1986-1990 роки та рішення №32 від 16 жовтня 1991 року виконавчого комітету Юрківської сільської ради Ставищенського району Київської області - 1962 рік. Станом до 01.01.2013 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не було зареєстровано. В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутня. Ставищенська районна державна нотаріальна контора винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документа. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] баби [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 58,1 м2, житловою площею 39,1 м2, вартістю 154685,68 гривень. В підготовче судове засідання позивач не з`явилася, у позові просить справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача Юрківської сільської ради Ставищенського району Київської областів підготовче судове засідання не прибув, до суду сільська рада подала заяву про визнання позовних вимог та розгляду справи у відсутність представника сільської ради (а.с. 82). Відповідачі в підготовче судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та визнання позовних вимог. Треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:в підготовче судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, [PERSON] до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність та не заперечила проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено слідуючі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до виписок з погосподарських книг та погосподарських книг Юрківської сільської ради за 1986 - 1990, 1991 -1995 роки (а. с. 8-14) та довідки Юрківської сільської ради (а.с. 54), житловий будинок [ADDRESS] , 1962 року побудови, належав до майна колгоспного двору, головою якого був [PERSON] , а членами його дружина [PERSON] та їх син [PERSON] , які згідно діючих настой час ст. ст/ 120,123 ЦК УРСР- (1963 р.) та Закону України "Про власність" набули права власності на майно колгоспного двору. Рішенням №32 від 16 жовтня 1991 року виконавчого комітету Юрківської сільської ради Ставищенського району визнано право власності на житловий будинок [ADDRESS] , за [PERSON] , що підтверджується відповідним архівним витягом архівного сектору Ставищенської районної державної адміністрації (а.с. 15). [PERSON] вибув з двору в 1997 році, що підтверджується довідкою Юрківської сільської ради (а.с. 16) Ставищенського району Київської області, а тому в силу статей 71,75,80 ЦК України (1963р.) втратив право на витребування частки з майна колгоспного двору. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 21). Як видно зі спадкової справи, заведеної Ставищенською районною державною нотаріальною конторою, заяву про прийняття спадщин подала [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини (а.с. 18-28). З вказаного житлового будинку не вибували і не втратили право на майно двору [PERSON] та його дружина [PERSON] . Рішенням Юрківської сільської ради народних депутатів № 22 від 22 вересня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність і користування (тимчасово)»: передано безкоштовно в приватну власність громадянам села Юрківка, в тому числі [PERSON] , земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,25 га, що підтверджується архівним витягом архівного сектору Ставищенської районної державної адміністрації (а.с. 29). Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку [ADDRESS] є не приватизованою, що підтверджується довідкою №182 від 04.06.2019 року Юрківської сільської Ставищенського району Київської області (а.с. 30). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 31). Спадкова справа після його смерті не заводилася, що підтверджується витягом із Спадкового реєстру (а.с. 32). Спадкоємицею за законом першої черги, яка в силу ч. 3 статті 1268 ЦК України, вважається такою, що спадщину прийняла була його дружина - [PERSON] , оскільки постійно до дня смерті проживала разом із спадкодавцем і не відмовилася від спадщини в передбачений законом 6-ти місячний термін, що підтверджується довідкою Юрківської сільської Ставищенського району Київської області (а.с. 33) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя (а.с. 34). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 39). Остання залишила заповіт посвідчений 11 березня 2016 року секретарем виконкому Юрківської сільської ради Тарасюк Л.А. за реєстром №12, яким заповіла житловий будинок [ADDRESS] та земельні ділянки за цією ж адресою - позивачу [PERSON] , а належну їй земельну ділянку площею 4,861 га цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: 1/2 частину - [PERSON] ; 1/4 частину - [PERSON] ; 1/4 частину - [PERSON] . Заяви про прийняття спадщини подали: спадкоємці за заповітом та, в порядку спадкової трансмісії, син померлого [INFO] спадкоємця за заповітом [PERSON] , - [PERSON] . (а.с. 35-50). Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», [PERSON] , як особа що народилася з 1 жовтня 1958 року по 31 березня 1959 року та мала право на пенсію за віком після досягнення нею віку 57 років 6 місяців, а відтак на час відкриття спадщини була непрацездатною за віком і має право на обов`язкову частку в спадщині згідно статті 1241 ЦК України незалежно від змісту заповіту. Проте, спадкування за законом є альтернативним відносно спадкування за заповітом, і в разі наявності заповіту діє лише у випадку передбаченому частиною 2 статті 1223 ЦК України. [PERSON] , як спадкоємець за заповітом і за законом самостійно обрала вид спадкування - за заповітом. Окрім того, обов`язкова частка у спадщині [PERSON] мала б виділятися у розмірі 1/8 частини спадкового майна, оскільки у разі спадкування за законом, спадкоємцями за законом першої черги були б: [PERSON] , та згідно ч. 1 статті 1266 ЦК України спадкоємці померлих: [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] (1/2 х1/4=1/8). Тоді як [PERSON] була заповідана 1/2 частина земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як видно з технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» за адресою: [ADDRESS] розташовані: житловий будинок літер «А-1» загальною площею 58,1 м2, житловою площею 39,1 м2; погріб з шийкою літер «Г»; прибудова літер «а»; сарай літер «Б», гараж-сарай літер «В», убиральня літер «Д», огорожа №1; інвентаризаційною вартістю 133927 гривень (а. с. 58-60). Як вбачається із довідки №3238 від 17.11.2017 року КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» станом до 01.01.2013 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не було зареєстровано (а.с. 51). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутня, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру (а.с. 85). Ставищенська районна державна нотаріальна контора винесла постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] через відсутність правовстановлюючого документа (а.с. 57). Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність». Правовідносини щодо права власності на будинок регулюються нормативно-правовими актами, які були чинними на час їх виникнення, а саме Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року №112/5 , Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року №5- 24/26, згідно з положеннями яких суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників. Господарства пенсіонерів, які не мають працюючих членів сім`ї відносяться до тієї суспільної групи, до якої ці особи відносилися до переходу на пенсію. Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається, виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Відповідно до п. 20 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів (затверджених ЦСУ СРСР 12 травня 1985 року №5-24/26) суспільна група господарства визначається у залежності від роду занять голови господарства (сім`ї). Такі ж вказівки по визначенню суспільної групи двору дані у Постанові Держкомстату СРСР від 12 травня 1990 року. Право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення, (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. № 6-54 цс 12). Відповідно до статей 1217 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з положеннями ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як встановлено ч. 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України (16.01.2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. В частині 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-IV вказано, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В ч. 1 ст. 3 вказаного Закону передбачено обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Частинами 2, 3 ст. 3Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. З урахуванням положень ч.1 ст.15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] за життя набула права власності на 1/2 частину вказаного житлового будинку як частку в майна колгоспного двору та 1/2 частину вказаного житлового будинку в силу прийняття спадщини за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] , а тому право власності на вказаний будинок в цілому увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] після смерті останньої, а позивач успадкував його в свою чергу за заповітом. Судові витрати по справі позивач просить покласти на нього.

Outcome: approved