Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Великописарівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ Держземагентства у Великописарівському районі Сумської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] в смт.В.Писарівка Великописарівського району Сумської області, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподаського виробництва площею 4,68 га, розташовану в межах Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.12.2001р., зареєстрованого за №770. Позивач являється спадкоємцем за заповітом вказаного спадкового майна, однак оформити спадкові права на земельну ділянку в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, виданого на ім'я спадкодавця. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, в якій проти задоволення вимог позивача не заперечує. Представник третьої особи - відділу Держземагентства у Великописарівському районі Сумської області Ароян С.Х. - у судовому засіданні з позовними вимогами згоден. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в смт.В.Писарівка Великописарівського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподаського виробництва площею 4,68 га, розташована в межах Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 27.12.2001р., зареєстрованого за №770 (а.с.13). З копії заповіту, що мається в матеріалах справи (а.с.8), вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповів на користь [PERSON], даний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 8646864, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41621727 від 25.09.2015 року (а.с.28-30). У відповідності до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. У відповідності до повідомлення завідувача В.Писарівської РДНК та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 41621788 від 25.09.2015 року після смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрита спадкова справа 07.05.2015 року за № 67 у нотаріуса та № 57423079 у Спадковому реєстрі, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.27,31). У зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа (Державного акту) на вищевказану земельну ділянку, виданого на ім'я [PERSON], одержати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості. Втрата правовстановлюючого документа підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла» № 68 від 02.09.2015 року (а.с.14-15). Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті заповідача [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. Рішення повинно відповідати вимогам ст.ст. 213, 215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Outcome: approved