Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства "Колективне підприємство "Міжгіря" (далі - ПП "КП "Міжгіря") с.Скородистик Чорнобаївського району Черкаської області про визнання в порядку спадкування права на майновий пай, мотивуючи тим, що його баба - [PERSON] працювала в колгоспі "Радянська Україна", який в 1995 році був реорганізований в Спілку колективних власників "Міжгіря" і була членом цього господарства. З 01 березня 2014 року підприємство було реорганізовано в приватне підприємство "Колективне підприємство "Міжгіря". Відповідач в своїй господарській діяльності не дотримувався п.1.2 Статуту підприємства, а також Законів України "Про власність", "Про колективне сільськогосподарське підприємство" та Указів Президента України №1529/99 від 3.12.1999 року "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" та №62/2001 від 29.01.2001року "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", в зв'язку з чим не була визначена частка кожного члена спілки і при звільненні вона не отримала належного майнового паю натурою, грішми або цінними паперами. Загальними зборами членів спілки від 08 лютого 2014 року було затверджено список осіб, які мають право на майновий пай, де під №977 зазначена його баба - [PERSON]. 02 грудня 1995 року його баба - [PERSON] померла, не отримавши майновий пай. Він, який є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, так як вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном, та успадкував право на майновий пай [PERSON], але не може оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючого документу на майновий пай. Мотивуючи тим, що порушується його право власності на спадкове майно, позивач просить визнати за ним право на майновий пай, що належав його бабі [PERSON] В судове засідання позивач не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю і просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подали заяву про визнання позову і розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Баба позивача - [PERSON] працювала в колгоспі "Радянська Україна", який в 1995 році був реорганізований в Спілку колективних власників "Міжгір'я" і була членом цього господарства. З 01 березня 2014 року підприємство було реорганізовано в Приватне підприємство "Колективне підприємство "Міжгіря". Відповідач в своїй господарській діяльності не дотримувався п.1.2 Статуту підприємства, а також Законів України "Про власність", "Про колективне сільськогосподарське підприємство" та Указів Президента України № 1529/99 від 3.12.1999 року "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки" та № 62/2001 від 29.01.2001року "Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки", в зв'язку з чим не була визначена частка кожного члена спілки і [PERSON] не отримала відповідного свідоцтва про право на майновий пай. Загальними зборами членів спілки від 08 лютого 2014 року було затверджено список осіб, які мають право на майновий пай, де під №977 зазначена баба позивача - [PERSON]. 02 грудня 1995 року його баба - [PERSON] померла, не отримавши майновий пай. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на майновий пай у майні Спілки колективних власників "Міжгір'я". Ще за життя, а саме 16 квітня 1992 року, [PERSON] склала заповіт посвідчений Іркліївською сільською радою, зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій під №44, яким заповіла позивачу все своє майно. Позивач, який є спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, так як вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном, та успадкував право на майновий пай, але позивач не може оформити спадкові права через відсутність правовстановлюючого документу на майновий пай. Викладені обставини підтверджуються копіями свідоцтва про смерть [PERSON], довідками сільської ради про місце проживання та склад сімї померлої, заповіту, листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори №152/01-16 від 13.02.2016 р. про те що після смерті [PERSON] заяв про прийняття спадщини не поступало, довідкою ПП "КП "Міжгіря" про те, що [PERSON] мала право на майновий пай. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" від 14 лютого 1992 р. №2114-XII майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності. Частиною 2 ст.9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У відповідності до Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 р. №177 "Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки", до списку осіб, які мають право на майновий пай, включаються всі члени підприємства, а також особи, за якими відповідно до законодавства зберігається право на майновий пай, зокрема: особи, які припинили трудові відносини з підприємством, але не отримали при цьому належного їм майнового паю натурою, грошима або цінними паперами. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила ЦК Української РСР. Відповідно до положень ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Як зазначено у ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позивач, як спадкоємець члена колективного сільськогосподарського підприємства, який отримав право на майновий пай, має право на спадкування частки в спільному майні членів СКВ "Міжгіря" (майновий пай), тому позовні вимоги є обґрунтованими. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved