Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення грошової суми за товар, неустойки, моральної шкоди. Свої вимоги мотивував тим, що 08 квітня 2013 року між сторонами укладено договір поставки, згідно якого відповідач зобов'язується виконати роботи з вимірювання віконних (дверних) прорізів та їх доставки при умові сплати позивачем 100% вартості замовлення, але не пізніше 23 квітня 2013 року. Позивачем сплачено вартість замовлення частинами, а саме 09 квітня 2013 року у розмірі 4000 грн. 00 коп. та 14 квітня 2013 року у сумі 7888 грн. 00 коп. Відповідач зобов'язаний виготовити та доставити віконні блоки в кількості 3 шт., відливи в кількості 3 шт., москітні сітки в кількості 3 шт., двері металеві в кількості 1 шт. на загальну вартість 8750 грн. 00 коп. не пізніше 26 квітня 2013 року. До теперішнього часу відповідач зобов'язання за договором не виконав. Позивач неодноразово звертався до відповідача з усною претензією про виконання обов'язків з поставки товару, але відповідач уникав зустрічей, ігнорував телефонні дзвінки. Діями відповідача позивачу спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 3000 грн. 00 коп. Просить розірвати договір поставки від 08 квітня 2013 року, стягнути з відповідача суму сплати за товар у розмірі 8750 грн. 00 коп., неустойку у розмірі 2528 грн. 75 коп., моральну шкоду у розмірі 3000 грн. 00 коп. Позивач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив матеріали справи, суд встановив наступні обставини. 08 квітня 2013 року між сторонами укладено договір поставки, згідно якого відповідач зобов'язується виконати роботи з вимірювання віконних (дверних) прорізів та їх доставки при умові сплати позивачем 100% вартості замовлення, тобто 8750 грн., але не пізніше 23 квітня 2013 року (а.с.5,6). 16 серпня 2013 року постановою слідчого відділення розслідування загально кримінальних злочинів СВ Торезького міського відділу Головного управління МВС України в Донецькій області закрито кримінальне провадження відносно [PERSON] за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення (а.с.7-7зв.). Дослідив добуті докази суд доходить висновку. Згідно ч.ч.1,2 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до положень ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.1 ст.656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Статтею 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Частиною 1 статті 664 ЦК України передбачено, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Судом встановлено, що 08 квітня 2013 року між сторонами укладено договір поставки, згідно якого відповідач зобов'язався виконати роботи з вимірювання віконних (дверних) прорізів та їх доставки при умові сплати позивачем 100% вартості замовлення, тобто 8750 грн., але не пізніше 23 квітня 2013 року. Позивачем сплачено вартість замовлення. До теперішнього часу відповідач зобов'язання за договором не виконав. Позивач неодноразово звертався до відповідача з усною претензією про виконання обов'язків з поставки товару, але відповідач уникав зустрічей, ігнорував телефонні дзвінки. Позивач просить про захист прав споживача, розірвання договору, стягнення вартості товару у зв'язку з тим, що відповідач своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.ч.1,2 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору. Судом оглянуто матеріали кримінального провадження про закриття досудового слідства відносно [PERSON] за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення, які містять,зокрема, протокол прийняття заяви позивача від 04 червня 2013 року про вчинення кримінального правопорушення [PERSON], який шляхом зловживання довіри заволодів грошовими коштами позивача у сумі 8750 грн. (а.с.33-33зв.); протокол допиту свідка [PERSON] від 09 червня 2013 року, яка пояснила, що за час її роботи з [PERSON] неодноразово надходили скарги щодо несвоєчасного виконання зобов'язань за договором (а.с.34-35зв.); пояснення [PERSON], що він займається підприємницькою діяльністю, до сфери його діяльності входить установка металопластикових профілів, між сторонами укладено договір поставки, відповідно до умов якого позивачем сплачено відповідачу 8000 грн. У визначений строк відповідач зобов'язання за договором не виконав, тому зобов'язався здійснити поставку та передачу металопластикових вікон позивачу до 15 липня 2013 року (а.с.38-39); протокол додаткового допиту позивача, що по договору поставки від 08 квітня 2013 року відповідач зобов'язання не виконав (а.с.40-40зв.). Відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Частиною 1 статті 664 ЦК України передбачено, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, зокрема, вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар. Встановлені обставини свідчать, що відповідач своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договорами. На час вирішення спору у суді відповідачем умови договору не виконано. Діючим законодавством передбачено право позивача вимагати розірвання договору та повернення сплаченої суми. Тому вимоги про розірвання договору поставки № 416, укладеного 08 квітня 2013 року між [PERSON] та приватним-підприємцем [PERSON] та стягнення з приватного підприємця [PERSON] на користь позивача вартості замовленого товару у сумі 8750 грн. 00 коп. підлягають задоволенню. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення неустойки у розмірі 2528 грн. 75 коп. виходячи з наступного. Частиною 5 статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Відповідно до п.7.1.1 укладеного сторонами договору, у разі затримки товару за день прострочення нараховується пеня розмірі 0,1 % від загальної суми замовлення. Позивачем пред'явлено вимоги про розірвання договору та стягнення сплаченої суми. Аналіз вищенаведеної норми та змісту договору свідчить, що виконавцем сплачується неустойка в разі невиконання, прострочення виконання зобов'язання, що не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Тобто закон не передбачає сплати покупцеві неустойки за його вимогу про розірвання договору. Договорами, укладеними між сторонами, такий вид відповідальності також не передбачений. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає наступне. Згідно роз'яснень, що містяться у пункті 2 постанови № 4 Пленуми Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування морального (немайнового) шкоди» спори про відшкодування моральної шкоди розглядаються, коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції, у випадках, передбачених нормами цивільного законодавства та іншими законодавчими актами, які встановлюють відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції Закону № 3390-УІ від 19 травня 2011 року, який набрав чинності з 16 вересня 2011 року) споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Позивачем не доведено, що моральну шкоду завдано внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), яка у зазначений період реалізована відповідачем та яку позивач у цей період придбав, замовив або якою користувався для задоволення своїх особистих потреб. Тому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково: розірвати договір поставки № 416, укладений 08 квітня 2013 року між [PERSON] та приватним-підприємцем [PERSON], про виготовлення та доставку віконних блоків в кількості 3 шт., відливів в кількості 3 шт., москітних сіток в кількості 3 шт., двері металевої в кількості 1 шт. на загальну вартість 8750 грн. 00 коп.; стягнути з приватного підприємця [PERSON] на користь позивача вартість замовленого товару у сумі 8750 грн. 00 коп.; в іншій частині позовних вимог відмовити. Згідно ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У зв'язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір немайнового характеру на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп. Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial