Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Папірус - все для офісу», третя особа [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.09.2013 року о 13 год. 50 хв. в м.Києві на перехресті вулиць Хоривої та Межигірської відбулась ДТП за участю автомобілів марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], який належить відповідачу - TOB «Папірус-все для офісу», під керуванням працівника товариства - [PERSON] та автомобілем марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER], під його керуванням та належить йому на праві власності, внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Вказує, що постановою Подільського районного суду м. Києва від 18.10.2013 року третю особу - працівника TOB «Папірус-все для офісу» [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Також зазначає, що під час вчинення ДТП [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем - TOB «Папірус-все для офісу». Звертає увагу суду на те, що внаслідок вищезазначеної ДТП йому було завдано матеріальну шкоду в розмірі 23 026 гривень 72 копійки, які він сплатив за ремонтно-відновлювальні роботи свого автомобіля. Зазначає, що у зв'язку з вищевикладеним, оскільки цивільно-правову відповідальність відповідача було застраховано у ПрАТ «СК «Здорово» він звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. В звязку з чим ПрАТ «СК «Здорово» підтвердило вартість відновлювального ремонту його автомобіля з урахуванням зносу замінюваних складових та здійснила на його користь виплату страхового відшкодування в розмірі 13 745 гривень 97 копійок по страховому випадку, який мав місце 25.09.2013 року, тим самим частково компенсувала спричинену матеріальну шкоду. Вказує, що з метою повного відшкодування завдану йому шкоду внаслідок вищезазначеної ДТП, він звертався до відповідача, однак останнім його звернення залишились без виконання, в зв'язку чим змушений звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з TOB «Папірус - все для офісу» на його користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 9 280 гривень 75 копійок та судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задоволити в повному обсязі з підстав, викладених в ньому. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що оскільки між TOB «Папірус - все для офісу» та ПрАТ «СК «Здорово» було укладено поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому матеріальна шкода в межах ліміту відповідальності підлягає відшкодуванню за рахунок страхової компанії. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних у справі доказів та у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Судом встановлено, що 25.09.2013 року о 13 год. 50 хв. в м.Києві на перехресті вулиць Хоривої та Межигірської сталась ДТП за участю автомобілів марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER], який належить відповідачу - TOB «Папірус-все для офісу», під керуванням працівника товариства - [PERSON] та автомобілем марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER], під керуванням позивач та який належить останньому на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 06.04.2006 року (а.с.30). Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва від 18.10.2013 року третю особу - працівника TOB «Папірус-все для офісу» [PERSON] було визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.5). Крім того, внаслідок вищезазначеної ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Так згідно звіту № 249/13 від 24.10.2013 року про оцнку вартості майнової шкоди, завданої позивачу - власнику транспортного засобу «Тойота», д.н.з. [NUMBER] становить 13 745 гривень 97 копійок (а.с.9-32). В судовому засіданні встановлено та не заперечувалося сторонами, що у зв'язку з вищевикладеним позивач звернувся до ПрАТ «СК «Здорово» із заявою про виплату страхового відшкодування, яка підтвердила вартість відновлювального ремонту його автомобіля з урахуванням зносу замінюваних складових та здійснила на його користь виплату страхового відшкодування в розмірі 13 745 гривень 97 копійок по страховому випадку, який мав місце 25.09.2013 року. Також, слід зазначити, що відповідно до акту виконаних робіт №2013025317 від 17.10.2013 року (а.с.7) за ремонтно-відновлювальні роботи свого автомобіля позивачем було сплачено 23 026 гривень 72 копійки, у звязкуз чим, з метою повного відшкодування завданої йому матеріалної шкоди, заподіянлї внаслідок вищезазначеної ДТП, звернуся до відповідача з вимогою сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 9 280 гривень 75 копійок, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.33). Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо), як це зазначено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1996 року. Відповідно до ст.1194 Цивільного кодексу України: «Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)» У відповідності до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідальність юридичної особи настає у випадках, коли особа, з вини якої заподіяно шкоду, перебуває з даною організацією в трудових відносинах і шкоду заподіяно нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, тимчасовим, сезонним, за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації». Судом встановлено і дана обставина не не заперечувалась представником відповідача, що в день скоєння ДТП третя особа [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Папірус - все для офісу». Крім того, відповідно до полісу № АВ/3711079 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач застрахував цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «СК «Здорово», відповідно до якого забезпечено транспортний засіб - автомобіль марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] (а.с.56), який був чинним на час скоєння вищезазначеної ДТП. Пунктом 22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ТОВ «Папірус - все для офісу» є особою відповідальною за заподіяну позивачу матеріальну шкоду. В звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з ТОВ «Папірус - все для офісу» різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 9 280 гривень 75 копійок відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому пілягають задоволенню. Крім того, слід зазначити, що згідно ст. 214, 215 ЦПК України суд при винесенні рішення вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат, що зазначається в резолютивній його частині. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема - витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Відповідно до статті 1 Закону України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" розмір мінімальної заробітної плати на 2014 рік складає 1 218 гривень. Як вбачається з матеріалів справи документальні підтвердження витрат позивача на оплату правової допомоги суд не може брати до уваги, оскільки ці документи не підтверджують «погодинну» участь особи, яка надавала правову допомогу під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням. Як вбачається з матеріалів справи відповідно даних фіксації судового розгляду, відображених в журналах судових засідань 10.06.2014 року, 25.06.2014 року та 22.06.2013 року, кількість часу який був витрачений під час вчинення окремих процесуальних дій після залучення його, тобто адвоката [PERSON] як особу, яка надає правову допомогу позивачу, становить всього 32 хвилини, з яких: 4 хвилини та 19 хвилин - в судовому засіданні 10.06.2014 року, 7 хвилин - в судовому засіданні 25.06.2014 року, 2 хвилини - в судовому засіданні 22.06.2014 року. Що стосується інших документально підтверджених витрат позивача на оплату правової допомоги, слід зазначити, що суд не може прийняти їх до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на нормах діючого законодавства України, так як документи на підтвердження їх оплати були направлені до суду вже після закінчення розгляду позову по суті. Таким чином, гранична сума витрат на правову допомогу за одну годину роботи фахівця, яка компенсується стороні, що виграла судову справу іншою стороною становить: 1218 х 40% = 478 гривень 20 копійок. Отже, враховуючи обмеження щодо граничної суми витрат на правову допомогу, що передбачені Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах", витрати на правову допомогу, здійснені позивачем при захисті своїх законних прав та інтересів під час розгляду справи за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Папірус - все для офісу», третя особа [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обраховуються наступним чином: 32 хвилини х 478,20 грн./ годину = 257 гривень 84 копійки. В звязку з вищевикладеним, у відповідності до ст.ст. 79-89 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок (а.с.1) та витрати на правову допомогу в розмірі 259 гривень 84 копійки. На підставі викладеного,

Outcome: approved