Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що 16 лютого 2007 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір про надання останній кредиту в сумі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30,0 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань по своєчасній сплаті кредиту станом на 31 жовтня 2013 року у неї виникла кредитна заборгованість перед позивачем в розмірі 19474,18 грн. А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені ним судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася і від неї не надійшло повідомлення про причини її неявки. Відомості про вручення відповідачу судової повістки про виклик в матеріалах справи відсутні, так як відповідач тимчасово відсутня за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. Однак, як вбачається із інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, наданої САДР відділу паспортної роботи УДМС України у Волинській області 03 лютого 2014 року, відповідач [PERSON] зареєстрованай за вказаною у позовній заяві адресою. На підставі вищевикладеного у відповідності до п.5 ст.74 ЦПК України суд вважає, що зазначений судовий виклик вручений відповідачу [PERSON] належним чином. Представник позивача - публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" Савицька Г.Р. в судове засідання не з'явилася, однак звернулася до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення повністю. Як встановлено в судовому засіданні і що стверджується матеріалами справи, 16 лютого 2007 року відповідач [PERSON] звернулася до закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" із заявою позичальника (а.с.6) про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 5000,00 грн. на платіжну картку на запропонованих банком Умовах і правилах надання банківських послуг (а.с.7-10). Пунктом 5.5 Правил надання банківських послуг та заявою позичальника передбачено сплату позичальником відсотків в розмірі 30,0% на рік. Пунктом 6.5 Умов надання банківських послуг та заявою позичальника передбачено сплату позичальником щомісячної комісії. Пунктом 8.6 Умов надання банківських послуг передбачено сплату позичальником штрафу за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором, більш ніж на 120 днів у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. Як вбачається із статуту публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (а.с.15), ПАТ КБ "Приватбанк" є правонаступником закритого акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". У відповідності з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч.3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором від 16 лютого 2007 року позичальником [PERSON] станом на 31 жовтня 2013 року (а.с.4-5), заборгованість відповідача перед публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" нарахована правильно і становить: 5846,06 грн. заборгованості по кредиту, 7232,41 грн. простроченої заборгованості по відсотках, 4992,18 грн. заборгованості по комісії, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 903,53 грн. штрафу (відсоток від суми заборгованості), а тому суд вважає, що вона в сумі 19474,18 грн. (5846,06 + 7232,41 + 4992,18 + 500,00 + 903,53 = 19474,18) підлягає стягненню з неї в користь позивача. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача сплачені останнім при зверненні до суду 243,60 грн. судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved