Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому зазначає, що [INFO] в с.Попівка Великописарівського району Сумської області помер її рідний батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2,64 умовних кадастрових гектарів відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 937 від 12.03.1997. Спадкоємець за заповітом [PERSON] повідомив про відмову з усіх підстав від права на спадщину після смерті [PERSON] Позивач являється спадкоємцем за законом першої черги, однак оформити спадкові права на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений правовстановлювальний документ на ім'я спадкодавця. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач присутньою не була. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явилися, надали суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення вимог позивача не заперечують. Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в с.Попівка Великописарівського району Сумської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) розміром 2,64 га відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 937 від 12.03.1997 (а.с.18). Відповідно до копії заповіту (а.с.14) [PERSON] 04.12.2000 посвідчив заповіт та все воє майно заповів на користь [PERSON], що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48884929 від 28.08.2017 (а.с.39); заповіт не змінювався та не відмінявся (а.с.58). З копій матеріалів спадкової справи, наданих приватним нотаріусом Васильченко Н.В., слідує, що 30.06.2017 на підставі заяви спадкоємця за заповітом [PERSON] про відмову з усіх підстав від права на спадщину після смерті [PERSON], який помер [INFO] (а.с.51), заведена спадкова справа № 153/2017, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48884946 від 28.08.2017 (а.с.38). Позивачем [PERSON] 16.08.2017 в межах відкритої спадкової справи подана заява про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] (а.с.50) як спадкоємцем за законом першої черги, їх родинні стосунки підтверджуються відповідними письмовими документами (а.с.15,16). Відповідно до ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують спадкоємці за законом. При цьому, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України (ст.1258 ЦК). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З повідомлення приватного нотаріуса Васильченко Н.В. (а.с.11) вбачається, що [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено через відсутність правовстановлювального документа на спадкове майно. Втрата Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла» № 61 від 19.07.2017, що мається в матеріалах справи (а.с.21-22). Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд доходить висновку, що право позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

Outcome: approved