Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина за законом у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , що належав померлому згідно записів в погосподарській книзі за 2016-2020 роки, особовий рахунок [NUMBER] ) рік забудови 1961. У встановлений законом порядку вона прийняла спадщину, звернувшись з відповідною заявою до Коростенської районної державної нотаріальної контори, де була заведена спадкова справа №177/2010. На земельні ділянки та майновий пай після смерті батька їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом. У видачі свідоцтва на житловий будинок [ADDRESS] ,нотаріус відмовив оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Інші спадкоємці за заповітом та за законом, які прийняли спадщину, відсутні. Просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , який залишився після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . В підготовче засідання сторони не з`явилися. Позивач надав заяву, в якій зазначив про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в наданій суду заяві зазначив, що позов визнає, що відповідно до статті 200 ЦПК України, надає суду підстави для ухвалення рішення. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [INFO] у віці 71 рік в с.Берестовець, Коростенського району, Житомирської області помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 06.12.2005 року. \~ \~ \~ \~З довідки Берестовецької сільської ради №371/02-22 від 25.11.2019 року слідує, що [PERSON] на праві власності належав житловий будинок [ADDRESS] , згідно запису в погосподарській книзі сільської ради за 2016-2020 роки №4, особовий рахунок № [NUMBER] (5), рік забудови будинку 1961. \~ \~ \~ \~Позивач, як дочка померлого [PERSON] , є спадкоємцем першої черги по закону, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.09.1964 року Берестовецькою сільською радою Коростенського району, Житомирської області та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00000584847 від 28.05.2009 року. Частиною 1 ст. 1268, ч.1 ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно вимог частини 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З листа Коростенської районної державної нотаріальної контори №1100/16/01-14 від 06.11.2020 року та Інформаційної довідки зі спадкового реєстру слідує, що після смерті [PERSON] за заявою дочки [PERSON] про прийняття спадщини 10.09.2010 року заведено спадкову справу №177/2010 та 30.10.2020 року за реєстровими номерами №74-76 на її ім`я видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майновий пай. З листа виконуючого обов`язки державного нотаріуса О.І.Лугина №120/02-14 від 30.01.2020 року слідує, що свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок [ADDRESS] позивачу не може бути видано, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно, тому для вирішення даного питання рекомендовано звернутись до суду. З матеріалів справи слідує, що державна реєстрація права власності на будинок не проводилась. Інвентаризація будинку проведена КП "Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради 15.07.2008 року. На час розгляду справи можливість державної реєстрації права власності за спадкодавцем втрачена, що перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права. З роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених у Інформаційному листі від 16.05.2013 року Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування слідує, що державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як\~ Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами). \~ \~ \~ \~Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК\~ та Законом України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. \~ \~ \~ \~Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. \~ \~ \~ \~Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. \~ \~ \~ \~Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. \~ \~ \~ \~До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. \~ \~ \~ \~Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність). \~ \~ \~ \~Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію. \~ \~ \~ \~Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). \~ \~ \~ \~Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що позивачем надано суду лист нотаріуса, яким відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і надано роз`яснення щодо підстав відмови, чим позивач підтвердила неможливість отримання свідоцтва про право на спадщину в органах нотаріату, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved