Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулося ДКП „Стебниктеплокомуненерго" з вказаним позовом до суду, в якому просить на підставі ст.ст. 15, 16, 267, 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 20, 32 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 20 419 грн 88 к., 11 880 грн 30 к. інфляційних, 1 099 грн 75 к. 3% річних, а всього 33 399 грн 93 к., та судовий збір в розмірі 2 102,00 грн. В обґрунтування позову покликається на те, що Державне комунальне підприємство „Стебниктеплокомуненерго" надає відповідачу за місцем його проживання, вказаним в цій заяві, житлово-комунальні послуги по централізованому опаленню. Вказує, що у 2014 році з відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення згідно п. 1 даного договору визначено: „Виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати наданні послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором". П. 9 договору встановлюється: „розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим п. 1 розділу 17 договору визначено: „споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк". Таким чином, наголошує, що відповідно до умов договору боржнику проводиться нарахування за теплову енергію згідно показів лічильника пропорційно до квадратних метрів квартири або по нормі на квадратний метр квартири. Однак відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання згідно договорів і не сплачує послуги теплопостачання та станом на 04.02.2020 заборгованість відповідача згідно його особового рахунку № 5 за отримані послуги з теплопостачання перед ДКП „Стебниктеплокомуненерго" становить 20 419,88 грн. Оскільки Позивачем не виконанні умови щодо вчасної оплати отриманих послуг з теплопостачання, тому він зобов`язаний сплатити на користь позивача суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, розмір яких складає: 11 880,30 грн інфляційних, 1 099,75 грн 3% річних. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання, у якому просив проводити розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи по останньому відомому місцю проживання, та на офіційному веб-сайті судової влади України. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача не поважною, провівши розгляд справи у його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 19 Закону України „Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Судом встановлено, що між [PERSON] та ДКП „Стебниктеплокомуненерго" укладено договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Відповідно до п. 9 договору приєднання про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 1 розділу 17 договору визначено, що споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлений договором строк. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.12.2019 № 194763743 власником квартири за адресою: [ADDRESS] , - є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до заяви від 05.07.2017 [PERSON] просить у ДКП „Стебниктеплокомуненерго" укласти з нею договір на реструктуризацію заборгованості за центральне опалення на суму 22 278 грн 14 к. терміном на 24 місяці. Та згідно договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги № 462 від 05.07.2017 між [PERSON] та ДКП „Стебниктеплокомуненерго" укладено договір про реструктуризацію заборгованості за центральне опалення на суму 22 278 грн 14 к. терміном до 05.07.2019. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг теплопостачання, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання Застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин також кореспондується із закріпленими в п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України нормами, відповідно до яких однією з вимог, за якими може бути видано судовий наказ, є вимога про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Стебницької міської ради від 26.03.2008 № 52 „Про розподіл функціональних обов`язків між суб`єктами господарювання в сфері надання послуг з теплопостачання та впорядкування обліку теплової енергії" визначено виробником послуг (теплопостачальною організацією) із забезпечення тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання - ДКП „Стебниктеплокомуненерго". З матеріалів справи вбачається, що відповідач є споживачем послуги з теплопостачання квартири від теплопостачальної організації - суб`єкта господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії Державного комунального підприємства „Стебниктеплокомуненерго", однак в порушення укладеного договору, вимог Житлового кодексу, Закону України „Про житлово-комунальні послуги", Закону України „Про теплопостачання"допустив заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 20 419 грн 88 к., 11 880 грн 30 к. інфляційних втрат, 1 099 грн 75 к. 3% річних, а всього 33 399 грн 93 к. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved