Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Орган опіки та піклування Малолюбашанської сільської ради Костопільського району звернувся в Костопільський районний суд Рівненської області з позовом до [PERSON] , в якому просить позбавити відповідачку батьківських прав щодо її неповнолітних дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] та збільшить розмір аліментів і встановити їх в розмірі 1300 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на обставини викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, надає згоду на прийняття заочного рішення по справі. В судове засідання представник третьої особи Органу опіки та піклування Малолюбашанської сільська рада Костопільського району Рівненської області не з`явилась, скерувала до суду заяву в якій підтримала позовні вимоги та підтримала висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади України. Дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, суд дотримуючись вимог ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення по справі. Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється батьком неповнолітних дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] . Матірю неповнолітних дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] , являється [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] . Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 20.07.2015 року шлюб між сторонами розірвано. 23.06.2017 рішенням Млинівського районного суду Рівненської області стягнуто з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] [INFO] на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] аліменти в розмірі 700 грн щомісячно на кожну дитину окремо, до досягнення дітьми повноліття. З довідки виданою виконкомом Малолюбашанської сільської ради, Костопільського району, Рівненської області №336/01 від 06.04.2021 вбачається, що неповнолітні діти: син [PERSON] [INFO] та дочка [PERSON] [INFO] проживають разом з батьком позивачем по справі, за адресою [ADDRESS] . З довідки Борщівської гімназії Малолюбашанської сільської ради №37 від 07.04.2021, вбачається, що вихованням та навчанням займається батько дітей - [PERSON] . Мати дітей [PERSON] не цікавиться навчанням дітей, не відвідує батьківські збори, участі у вихованні та навчанні дітей не приймає. Згідно довідки дошкільного закладу «Полісяночка» Малолюбашанської сільської ради №31 від 05.04.2021 - займається та цікавився навчанням доньки [PERSON] - батько [PERSON] . Мати [PERSON] контакту із садочком не підтримувала, жодного разу в закладі не була. Відповідно до довідки-характеристики Млинівської сільської ради №24 від 06.04.2021 та характеристики Малолюбашанської сільської ради 06.04.2021 [PERSON] порядний громадянин, дбайливий батько, займається вихованням дітей, мати залишила сім`ю, батько виховує двох неповнолітніх дітей. Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Малолюбашанський центр первинної медико-санітарної допомоги» Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області - батько [PERSON] піклується про здоров`я дітей. Згідно акту Малолюбашанської сільської ради про обстеження матеріально-побутових умов проживання вбачається, що позивач разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] , а також з співмешканкою [PERSON] та двома її синами [PERSON] та [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Для дітей створені всі умови для життя та навчання, а також діти забезпечені всім необхідним. Сім`я забезпечена усіма продуктами харчування. З розрахунку Млинівського районного відділу Державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Рівненській області про заборгованість зі сплати аліментів які сплачує [PERSON] вбачається, що остання не сплачує аліменти взагалі. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Малолюбашанської сільської ради, Костопільського району Рівненської області, який затверджено рішенням виконавчого комітету Малолюбашанської сільської ради Рівненської області №146 від 09/07/2021 - орган опіки та піклуванням виконавчого комітету Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області вважає за доцільне позбавити громадянку [PERSON] [INFO] батьківських права відносно неповнолітніх дітей сина [PERSON] [INFO] та дочки [PERSON] [INFO] . В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання неповнолітніх дітей, будь-якої участі у вихованні дітей не приймає, жодної матеріальної допомоги на його утримання не надає, аліменти не сплачує, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» встановлено, що з 01.07.2021 мінімальний прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років становить 2510 грн. Позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у відповідача доходу, який би надавав останньому можливість сплачувати аліменти у розмірі 1300 грн. на кожну дитину щомісячно. На підставі наведеного, враховуючи той факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а також те що збільшився мінімальний прожитковий мінімум суд дійшов до висновку про необхідність позбавити відповідачку батьківських прав відносно неповнолітніх дітей та частково збільшити розмір аліментів. На підставі п.14 ч.2 ст.3 та п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від судового збору. Згідно п.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial