Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що на розгляді у комісії з питань захисту прав дитини Тячівської райдержадміністрації знаходилися матеріали про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що дитина Розпорядженням голови Тячівської районної державної адміністрації № 329 від 29 липня 2019 року влаштована до обласного притулку для дітей, оскільки батько зовсім не цікавиться її вихованням. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, вихованням дитини не займається, не цікавиться її здоров`ям та навчанням, матеріально не підтримує. Висновком органу опіки та піклування Тячівської державної адміністрації від 04 травня 2020 року № 04-09/63 дано згоду на позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його неповнолітньої доньки. Посилаючись на вказані обставини просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідач правом на подання відзиву не скористався. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2020 року справу за позовом органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації Закарпатської області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 07 жовтня 2020 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, згідно з якими суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно даних свідоцтва про народження неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , її батьком значиться [PERSON] (а.с.41). Із розпорядження голови Тячівської районної державної адміністрації № 329 від 29 липня 2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , влаштована у Свалявський будинок дитини (а.с.50). Згідно характеристики на [PERSON] , що видана Тячівською міською радою 01 серпня 2019 року, останній характеризується негативно. Співмешкає з [PERSON] , з якою має четверо дітей, троє з яких знаходяться під опікою в іншій сім`ї (а.с. 93). Із листа комунального некомерційного підприємства "Обласний будинок дитини" Закарпатської обласної ради від 21 січня 2020 року № 72 вбачається, що дитина [PERSON] поступила в обласний будинок дитини 05 серпня 2019 року і перебуває на повному державному утриманні. За час перебування дитини в закладі, батько жодного разу не відвідав дитину, участі у її вихованні не приймає, здоров`ям не цікавиться (а.с.94). Згідно довідки служби у справах дітей Тячівської районної державної адміністрації № 01-15/502 від 25 липня 2019 року, малолітня [PERSON] має сестру [PERSON] , [INFO] та братів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які передані під опіку в іншу сім`ю (а.с.56). Із актів обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 24 травня 2019 року та 16 липня 2019 року вбачається, що її батьки зловживають алкогольними напоями, часто залишають малолітню дитину одну дома (а.с.54, 55). Згідно повідомлень КЗ "Тячівська районна лікарні №1" № 135/01-20 від 16 липня 2019 року та № 137/01-20 від 17 липня 2019 року, дитина [PERSON] , 16 травня 2019 року знаходиться в дитячому відділенні лікарні через те, що була забрана з квартири, оскільки була бездоглядною (а.с.51, 52). Із висновку органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації від 04 травня 2020 року за №04-09/63 вбачається, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Цим же висновком дано згоду на позбавлення відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] (а.с.45). V. Оцінка Суду. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. У поданій позовній заяві позивач зазначив, що відповідач з дочкою не спілкується, нею не піклується, тобто залишили її на призволяще, без належних засобів до існування та без фізичної, матеріальної, духовної та моральної підтримки. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що наведені позивачем і досліджені в судовому засіданні докази, а саме, інформація з обласного будинку дитини, висновок органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації, безсумнівно свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дочки і свідоме нехтування ним цими своїми обов`язками. Згідно ч.ч.1, 5-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач довів підставність своїх позовних вимог зазначеними вище доказами, а відповідач не надав суду жодного доказу на спростування позовних вимог. А тому, суд вважає, що для захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, позов слід задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судові витрати - судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved