Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезгаданим позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що є батьком [PERSON]. 17 лютого 2005 року його дочка, [PERSON], уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу у них народилися: дочка, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та син, [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними не склалися.?Відповідач не бере участі у вихованні дітей, не провідує, не цікавиться здоров'ям дітей, успіхами у навчанні, вихованні, морально та матеріально не підтримує дітей, тобто неналежно виконує батьківські обов'язки щодо свого сина. Діти повністю перебували на утриманні матері, [PERSON], яка змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львіської області від 4 березня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. [INFO] його дочка, [PERSON], померла. Після її смерті, діти проживають з ним та перебувають на його утриманні, він займається їхнім вихованням. Він звертався до органу опіки та піклування з проханням надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Згідно висновку опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, орган опіки вважає за доцільне позбавлення батьківських прав відповідача щодо його малолітніх дітей. В судове засідання позивач не з»явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Щодо задоволення не заперечує. Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON]. 17 лютого 2005 року, його дочка уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайоиного управління юстиції Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], актовий запис № 51. Від даного шлюбу у них народилися: дочка, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 07 березня 2006 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайоиного управління юстиції Львівської області, відповідний актовий запис за № 536; дочка, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 31 серпня 2010 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайоиного управління юстиції Львівської області, відповідний актовий запис за № 537; син, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 31 серпня 2010 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайоиного управління юстиції Львівської області, відповідний актовий запис за № 536. Подружні відносини між ними не склалися та рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 4 березня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], розірвано. Відповідач не бере участі у вихованні дітей, не провідує, не цікавиться здоров'ям дітей, успіхами у навчанні, вихованні, морально та матеріально не підтримує дітей, тобто неналежно виконує батьківські обов'язки щодо свого сина. Діти повністю перебували на утриманні матері, [PERSON]. Вона піклувалася про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувала їх до самостійного життя та повністю їх утримую. Оскільки, відповідач добровільно [PERSON] жодних коштів на утримання дітей не надавав, остання змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області по справі № 442/2142/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання дітей щомісяця, 1/2 частини від усіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі цього рішення було відкрито виконавче провадження Дрогобицьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Львівській обл. Відповідач коштів на забезпечення дитини не надав, має заборгованість по сплаті аліментів у сумі 38916 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах від 30 травня 2018 року. [INFO], дочка позивача, [PERSON], померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 22 травня 2018 року, актовий запис № 305. Після її смерті, діти проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні. Згідно довідки № 147 від 07.06.2018 року, Дрогобицької ЗОШ І-ІІІ ступеня № 4, підтверджується що батько [PERSON], не цікавить навчанням дітей у школі, не ходить на батьківські збори, шкільні свята, не займається їхнім вихованням, не приводить дітей і не забирає зі школи. Відповідно до довідки КНП «Дрогобицької міської поліклініки» від 7.06.2018 року, вказано, що від народження по даний час лікуванням та доглядом за дітьми, займається бабуся і мама., [PERSON] ніколи не був з дітьми в поліклініці на прийомі у лікаря, не проходив з ними медичних оглядів, не цікавився станом здоров'я дітей. Згідно довідки ЖЕО від 29.05.2018 року, позивач, його дружина та внуки [PERSON], [PERSON], та [PERSON], проживають за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до заяв свідків: [PERSON], яка проживає: [ADDRESS] та [PERSON] і [PERSON] та [PERSON], підтверджується той факт, що від 2014 року і по теперішній час вихованням та утриманням дітей займалася бабуся та дідусь, їх батько [PERSON] не цікавиться розвитком дітей, не відвідує їх за місцем проживання, ніколи з ними не гуляє, не цікавиться їх побутовими проблемами. Зазначають, що [PERSON] зловживав спиртними напоями, та покинув сім'ю, пішов до іншої жінки. Не відвідує своїх дітей і не підтримує їх матеріально. Згідно акту обстеження умов проживання від 26.06.2018 року вбачається, що для виховання та розвитку дітей створені відповідні умови, діти мають усе необіхне для власних потреб. Згідно висновку опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав гр.. [PERSON], щодо малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], орган опіки вважає за доцільне позбавлення батьківських прав. Нотаріально оформлена заява Приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу, Радзієвською О.В., зареєстраною у реєстрі за № 304, від [PERSON] підтверджує, що усвідомлюючи значення своїх дій, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.164 СК України батьки або один із них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою. Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов"язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. А тому, аналізуючи всі докази по справі, вбачається, що відповідач [PERSON] неналежно піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками, а відтак заявлену позовну вимогу в частині позбавлення батьківських прав слід задоволити. Разом з тим, позовну вимогу [PERSON] щодо призначення його опікуном над малолітніми дітьми суд також вважає підставною за таких обставин. Згідно ст. 55 ЦК України опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів, зокрема осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи вимоги ст.63 ЦК України, а також той факт, що судом не встановлено підстав з яких [PERSON] не може бути опікуном малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], суд прийшов до висновку про призначення [PERSON] їхнім опікуном. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути 704,80 грн. судового збору в дохід держави. Враховуючи наведене та

Outcome: approved