Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

Лікар 4-А відділення ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання госпіталізації недієздатної [PERSON] за згодою опікуна до психіатричного закладу та продовження стаціонарного лікування доцільним. Заява обґрунтована тим, що на стаціонарне лікування даної лікарні 29 липня 2005 року госпіталізована [PERSON], [INFO] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма. Також лікар вказував, що враховуючи безперервний тип перебігу захворювання, наявність стійкої галюцинаторно-маячної симптоматики, ауто агресивних тенденцій, [PERSON] потребує стаціонарного лікування. Просив суд винести рішення про визнання доцільним госпіталізації та лікування в психіатричному закладі недієздатної [PERSON]. В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги заяви про визнання доцільним госпіталізації недієздатної [PERSON] Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на стаціонарне лікування до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф.Мальцева 29 липня 2005 року госпіталізована [PERSON], [INFO], інвалід І групи за психічним захворюванням, з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2013 року, яке вступило в законну силу, визнано [PERSON], [INFO], недієздатною, встановлено над нею опіку та призначено опікуном [PERSON]. Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Згідно з висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева від 02 вересня 2016 року [PERSON], 1940 встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, безперервний тип перебігу, з дефектом особистості по змішаному типу. Враховуючи безперервний тип перебігу захворювання, наявність стійкої галюцинаторно-маячної симптоматики, ауто агресивних тенденцій, [PERSON] за висновком лікарів потребує стаціонарного лікування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява лікаря 4-А відділення ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева [PERSON] про доцільність госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON] підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved