Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про встановлення порядку користування житловими приміщеннями, і просив суд виділити йому в користування кімнату розміром 15.9 кв.м., та балкон, а відповідачці виділити кімнату розміром 11.8 кв.м.. Підсобні приміщення квартири - коридор, туалет, ванну кімнату, кухню залишити в спільному користуванні. Мотивуючи тим, що йому на праві власності належить ? частина квартири [ADDRESS]. Відповідачці також на праві власності належить ? частина даної квартири. Квартира складається з двох ізольованих кімнат розміром 15.9 кв.м., та 11,8 кв.м., загальною площею - 46,7 кв.м.. В квартирі зареєстровані і проживають: відповідачка зі своїм неповнолітнім сином, він, та без реєстрації проживає його дружина - [PERSON]. В даний час між ним та відповідачкою склалися неприязні стосунки, які перешкоджають нормальному користуванні квартирою. Беручи до уваги його право на 1/2 частину квартири, що становить: 46,7 кв.м.: 2 = 23,35 кв.м., то при встановленні порядку користування житловими приміщеннями йому може бути виділена в користування житлова кімната розміром 15,9 кв.м., і балкон, а відповідачці - кімната розміром 11,8 кв.м., тим більше, що у них склався саме такий порядок користування квартирою. Він з моменту вселення у вказану квартиру, тобто з 2000 року, фактично проживаю саме в цій в кімнаті розміром 15,9 кв.м., а відповідачка з сином - в кімнаті розміром 11,8 кв.м.. Оскільки відповідачка не бажає добровільно вирішити питання про порядок користування квартирою, перешкоджає нормальному користуванню нею, то він змушений з вказаним позовом звернутися до суду. До початку розгляду справи по суті до суду надійшла зустрічна позовна заява від [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням. В якій [PERSON] просила суд визнати незаконними дії відповідача [PERSON], щодо порушення її житлових прав, та житлових права її неповнолітнього сина - [PERSON] щодо користування квартирою. Встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], виділити їй в користування разом із неповнолітнім сином - [PERSON] житлову кімнату розміром 15,9 кв.м., а відповідачу житлову кімната розміром 11,8 кв.м.. Залишити у спільному користуванні коридор, вбиральню, ванну кімнату, кухню, вбудовану шафу та лоджію, але для користування лоджією встановити особливий порядок користування, для неї, та її сина - [PERSON] постійно на протязі доби кожного дня, а відповідачу лише з 11 до 19 годин кожного дня. Зобов"язати відповідача звільнити кімнату площею 15,9 кв.м., не чинити перешкод в користуванні цією кімнатою і лоджією. Мотивуючи тим, що її рідній брат, відповідач - [PERSON] звернувся в Бердичівський міськрайонний суд з позовом до неї про встановлення порядку користування житловими приміщеннями в квартирі [ADDRESS], і належить їм на праві спільної часткової власності без виділу часток у натурі. Зазначена квартира загальною площею 46,7 кв.м., а житловою 27,7 кв.м.. На даний час в квартирі зареєстровані і проживають вона, із своїм неповнолітнім сином - [PERSON], [INFO], та відповідач [PERSON]. До отримання 1/2 частини квартири у спадщину, в квартирі проживала, вона із сином, відповідач та їх мати - [PERSON]. Оскільки матері, яка хворіла онкологічною хворобою, необхідний був постійний догляд, то вона вимушена була бути постійно біля неї в житловій кімнаті площею 11,8 кв.м.. Після того як [INFO] мати померла, і вона з відповідачем прийняли квартиру у спільну часткову власність, то відповідач, без її згоди, самовільно зайняв кімнату площею 15,9 кв.м., і став перешкоджати їй, та її синові користуватись цією кімнатою, та лоджією, на яку є лише один вихід тільки із зазначеної кімнати. Із-за порушення відповідачем її житлових прав між ними стали постійно виникати сварки щодо користування квартирою. Їх стосунки з відповідачем особливо загострились після того як він, 8 листопада 2012 року, одружився з [PERSON], і без її згоди, поставив замок до вхідних дверей самовільно зайнятої ним кімнати, позбавивши повністю їх права користування не тільки цією кімнатою, а і лоджією. Дружина відповідача в квартирі не зареєстрована, оскільки вона в квартирі фактично не проживає, так як має інше місце проживання. Так, як відповідач [PERSON] перешкоджає її, та її неповнолітньому синові в нормальному користуванні квартирою чим порушує їх житлові права, то вона вимушена звернутись з позовом до суду для захисту своїх, та неповнолітнього сина прав і інтересів. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду дані позови об"єднанні в одне провадження. У відкритому судовому засіданні [PERSON] і його представник [PERSON] вимоги первісного позову підтримали, вимоги зустрічного позову не визнали. Крім того пояснили, що дружина [PERSON]- [PERSON], яка проживає з ним в спірній квартирі, на даний час вагітна. У відкритому судовому засіданні [PERSON] і її представник [PERSON], позовні вимоги первісного позову не визнали, а вимоги зустрічного позову підтримали з підстав зазначених у позові. Заслухавши пояснення свідків, з"ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням, та про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування житловим приміщенням, виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень шляхом надання належних та допустимих доказів; доказування не можу ґрунтуватися на припущеннях. З матеріалів справи вбачається, що позивач за первісним позовом [PERSON]( надалі позивач), так і позивач за зустрічним позовом [PERSON].( далі відповідачка) звернулися до суду з вимогами про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником ? частини квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.06.2008 року, витягом про реєстрацію в спадковому договорі, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно( а.с.5, 6, 7). [PERSON] також є власником ? частини квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16.05.2008 року, витягом про реєстрацію в спадковому договорі, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно( а.с. 33, 34, 35). Зазначена квартира загальною площею 46,7 кв.м., і житловою площею 27,7 кв.м.. Квартира складається: з коридору позначеного на плані технічного паспорту під № 1, вбиральні позначеної на плані технічного паспорту під № 2, ванної кімнати позначеної на плані технічного паспорту під № 3, кухні позначеної на плані технічного паспорту під № 4, вбудованої шафи позначеної на плані технічного паспорту під № 5 , житлової кімнати площею 11,8 кв.м. позначеної на плані технічного паспорту під № 6, житлової кімнати площею 15,9 кв.м. позначеною на плані технічного паспорту під № 7, та лоджії( а.с.8, 9, 36, 37). Жила площа цієї квартири становить 27.7 кв.м., а відтак кожен із співвласників має право на користування своєю часткою, яка становить(27.7 : 2) = 13.85 кв.м.. [PERSON] 08.11.2012 року зареєстрував шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб( а.с.10). В квартирі зареєстровані і проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], та без реєстрації проживає дружина [PERSON] - [PERSON], що підтверджується довідкою ОСББ „ Вогник -8"( а.с.45). Як пояснив в судовому засіданні позивач і не заперечила відповідачка, [PERSON] не зареєстрована в даній квартирі в зв"язку з відсутність згоди на це відповідачки. Згідно довідки жіночої консультації від 06.02.2014 року [PERSON] перебуває на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності 9 тижнів( а.с.62). На даний час сторони перебувають в неприязних відносинах, даний факт сторони не оспорюють. Відповідно до ст. 312 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Отже користування майном є однією із складових права власності (ст.ст. 317, 319 ЦК України), яке гарантоване ст. 41 Конституції України. Статтею 358 ЦК України передбачено, що співвласники майна у спільній частковій власності володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, а при відсутності згоди спір вирішується судом, при цьому кожний співвласник має право отримати в користування ту частку спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пленум Верховного Суду України в п. 20 Постанови №20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" роз'яснив, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника(учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. При встановленні порядку користування спірною квартирою суд врахував, що між сторонами вже склався історично порядок користування квартирою, оскільки будь-яких угод, щодо встановлення порядку користування квартирою, між співвласниками квартири не укладалося. Даний факт підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Доводи [PERSON], що вона змушена була вселитися і проживати в даній кімнаті, оскільки доглядала хвору матір спростовуються матеріалами справи. Зокрема, згідно медичної книжки [PERSON], яка була оглянута судом у відкритому судовому засіданні, остання на момент вселення відповідачки в спірну квартиру на онкологічну хворобу не хворіла. Відповідачка зі скаргами щодо порушення її житлових прав при користуванні квартирою з моменту реєстрації права власності не зверталася, що підтверджується довідкою ОСББ „ Вогник"( а.с. 46). Крім того у житловій кімнаті площею 15.9 кв.м. зберігаються речі і меблі позивача, що визнається сторонами. Судом також враховано той факт, що дружина позивача, яка проживає з ним в спірній квартирі, на даний час вагітна. Тому суд вважає, що необхідно встановити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] Житомирської області виділивши [PERSON] кімнату розміром 15.9 кв.м., та лоджію, а [PERSON] виділити кімнату 11.8 кв.м., а підсобні приміщення квартири - коридор, туалет, ванну кімнату, кухню залишити в спільному користуванні. Що стосується встановлення порядку користування лоджію, то суд вважає, що хоча в позовній заяві і зазначено позивачем балкон, однак як встановлено в справі і не заперечують сторони квартира обладнана лоджією, а не балконом. А тому встановлення порядку користування лоджією, на думку суду, не буде виходом за межі позовних вимог. Оскільки згідно плану квартири вихід на лоджію можливий тільки з кімнати площею 15.9 кв.м., яка, на думку суду, повинна бути виділена в користування [PERSON], то суд вважає, що дана лоджія також повинна бути виділена в користування [PERSON], оскільки так будуть забезпечені його житлові права. А тому суд вважає, що встановлений ним порядок користування спірною квартирою буде максимально відповідати визначеним часткам співвласників у праві власності на квартиру. Що стосується доводів відповідачки, що таким розподілом порушується житлові права її сина, то на думку суду, даний порядок користування квартирою встановлюється між співвласники житла, а не членами їх сімей. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 156 ЖК України, члени сім"ї власника житлового будинку(квартири), які проживають разом з ним у будинку( квартирі), що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку( квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку( квартири) член його сім"ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім"ї. Згідно з ч. 2. ст. 64 ЖК України до членів сім"ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір і витрати на правову допомогу, яка була надана позивачу у вигляді підготовки і складання позовної заяви, оскільки їх понесення підтверджено документально( а.с.1, 61).

Outcome: approved