Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з указаним позовом. Позовні вимоги мотивовано тим, що 26.06.2008 року між Житомирським відділенням Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрнафтопостач" укладено кредитний договір № Т240608-К/15, за умовами якого банк надав кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії в 900000 грн. зі сплатою 21 % річних та терміном остаточного повернення 25.06.2009 року. В подальшому додатковою угодою відсоткову ставку кредиту було змінено до 22,5 %. Для забезпечення зобов»язання 26.06.2008 року укладено договір поруки між банком та [PERSON], за умовами якого останній зобов»ячався відповідати перед банком за виконання зобов»язань щодо повернення коштів, наданих за кредитним договором. У п. 10 Договору зазначено, що строком припинення поруки є повне виконання Товариством або Поручителем своїх обов»язків, передбачених основним зобов»язанням. 03.11.2008 року до договору поруки було внесено зміни, згідно яких відсоткова ставка за кредитом підвищена до 22,5 %, аналогічні зміни внесено до зазначеного договору поруки. Тобто позивач виступив фінансовим поручителем за виконання Товариством зобов»язань за кредитним договором. Крім того, між банком та [PERSON] укладено іпотечний договір від 26.06.2008 року, за яким в іпотеку було передано майно: об»єкт незавершеного будівництва загальною площею 195, 7 кв.м., що розташований в с. Глибочиця вул. Березова, 20; земельна ділянка площею 1127 кв. м. кадастровий номер 1822082000:02:001:0192 за адресою: с. Глибочиця, вул. Березова; земельна ділянка площею 1000 кв. м. кадастровий номер 1822081200:03:001:0175, що знаходиться на території Вересівської сільської ради Житомирського району та області, вул. Малишка, 39; земельна ділянка площею 1450 кв.м. кадастровий номер 1822086500:03:001:0093, що знаходиться на території с. Сінгури Житомирського району та області. Протягом шести з половиною років Банк не пред»являв до позивача вимог в рамках зобов»язань, які випливають з зазначених договорів майнової та фінансової поруки, що свідчить про втрату комерційного інтересу, а також обмежує здійснення позивачем права власності, тому він звернувся з позовом до суду та просить розірвати договір поруки та іпотеки. Представник позивача та позивач в судове засідання не з"явилися, представник [PERSON] надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з'явилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заяв про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, ухвалює рішення у відсутності сторін, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову договору іпотеки та договору поруки, з огляду на наступне. Судом встановлено обставини справи, викладені вище, що підтверджуються письмовими матеріалами справи. 26.06.2008 року між Житомирським відділенням Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрнафтопостач" укладено кредитний договір № Т240608-К/15, за умовами якого банк надав кредит у вигляді поновлюваної кредитної лінії в 900000 грн. зі сплатою 21 % річних та терміном остаточного повернення 25.06.2009 року. Додатковою угодою відсоткову ставку кредиту було змінено до 22,5 %. 26.06.2008 року укладено договір поруки між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON], за умовами якого останній зобов»язався відповідати перед банком за виконання зобов»язань щодо повернення коштів, наданих за кредитним договором. 03.11.2008 року до договору поруки було внесено зміни, згідно яких відсоткова ставка за кредитом підвищена до 22,5 %, аналогічні зміни внесено до зазначеного договору поруки. 26.06.2008 року між ВАТ «Сведбанк», яке виступає правонаступником АКБ «ТАС- Комерцбанк» та [PERSON] укладено іпотечний договір від 26.06.2008 року, за яким в іпотеку було передано майно: об»єкт незавершеного будівництва загальною площею 195, 7 кв.м., що розташований в с. Глибочиця вул. Березова, 20; земельна ділянка площею 1127 кв. м. кадастровий номер 1822082000:02:001:0192 за адресою: с. Глибочиця, вул. Березова; земельна ділянка площею 1000 кв. м. кадастровий номер 1822081200:03:001:0175, що знаходиться на території Вересівської сільської ради Житомирського району та області, вул. Малишка, 39; земельна ділянка площею 1450 кв.м. кадастровий номер 1822086500:03:001:0093, що знаходиться на території с. Сінгури Житомирського району та області. Відповідно до частин 1, 2\~статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Пунктом 1 частини 2\~статті 11 ЦК України\~передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно зі\~статтею 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Частиною 1\~статті 575 ЦК України\~передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до частини 5\~статті 3 Закону України "Про іпотеку", іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з частиною 1\~статті 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У силу вимог статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Частинами 1, 3 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.\~\~\~\~ Відповідно до частини 1 статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором бо законом. Сплив позовної давності, який є підставою для відмови у позові відповідно до частини 4\~статті 267 ЦК України, означає, що вже жодна вимога не підлягає примусовому здійсненню за будь-якого розгляду суперечки, порушеної після цього моменту. Відповідно до\~статті 266 ЦК України, сплив позовної давності на вимоги про звернення стягнення на заставне майно шляхом визнання права власності означає, що будь-які додаткові вимоги, пов'язані із обтяженням такого предмета не можуть бути задоволені, а сам предмет є вільним від обтяжень. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачеві в задоволенні позовних вимог відмовлено, підстав для відшкодування судових витрат немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved