Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося в суд із зазначеним позовом до відповідачки. Позовні вимоги мотивує тим, що ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] 15.04.2008 року було укладено кредитний договір IFVWGА00000147, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит в сумі 154 650,00 на термін до 10.04.2018 року, та зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки та в порядку передбаченому кредитним договором. Згідно договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, Відповідачка повиненна надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У випадку порушення зобовязання за кредитним договором Відповідачка сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. ПАТ КБ "ПриватБанк" свої зобовязання за кредитним договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачці кредит в розмірі 154650,00 грн., натомість Відповідачка порушила умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 23.06.2015 року утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 200430,00 грн. Просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій просить справу слухати позов за його відсутності, позовні вимоги підтримав і просить їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачка попередньо було подано заяву, де вона позов визнала частково, а саме в частині тіла кредиту, а що стосується нарахованої заборгованості за відсотками та пенею, то в ційчастині позову просить відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З положення ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошових зобов'язань. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно положень ст. 1050 вказаного Кодексу договір позики повинен у відповідних випадках укладатися у письмовій формі; позикодавець має право у відповідних випадках на одержання від позичальника процентів від суми позики; позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що 15.04.2008 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір №IFVWGA00000147, відповідно до якого відповідачці надано кредит у вигляді невідновлюваної Кредитної лінії у розмірі 154650 грн. на споживчі цілі на строк до 10.04.2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,38 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Період сплати з "05" по "10" число кожного місяця і проводиться відповідно до графіка погашення кредиту (а.с.9-11). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №IFVWGA00000147 станом на 23.06.2015 року у звязку з невиконанням відповідачкою умов договору, позивачем нараховано заборгованість за цим договором в розмірі 200430,00 грн., яка складається з: -114724,70 грн. - заборгованості за кредитом; -48395,26 грн. -заборгованості по процентах за користування кредитом; -1452,28 грн. -заборгованості по комісії за користування кредитом; -26076,24 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; -9782,42 грн. -штрафи (а.с. 5-8). Стосовно пені, суд зазначає, що згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За положеннями вказаної норми суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), що підлягає стягненню, враховуючи при цьому, зокрема, занадто високий її розмір порівняно зі збитками споживача, ступінь виконання зобов'язання, майновий стан сторін, їх майнові та інші інтереси, що заслуговують на увагу. При цьому зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. Тому, визначаючи суму неустойки, яка підлягає стягненню з відповідачки, суд враховує ступінь виконання зобов'язання боржником, яка частково погасила кредит, а саме, відповідно до виписки про погашення кредиту №IFVWGA00000147 за період з 10.12.2007 по 26.08.2015 р. [PERSON] на погашення кредиту було внесено 273 888,01 грн. (а.с.31-32), тяжке майнове становище, у якому перебуває відповідачка, відсутність в неї власного житла що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов Гринявської сільської ради №803 від 26.08.2015 року (а.с.29), наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей (а.с.30). При цьому суд приймає до уваги не лише майнове становище відповідачки, але й інші інтереси сторін - відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання та приходить до висновку про те, що неустойку (пеню), яка включена до суми заборгованості за кредитним договором з 26076,24 грн. слід зменшити до 1000 грн., що відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 114724,70 грн. - заборгованості за кредитом; 48395,26 грн. - заборгованості по процентах за користування кредитом; 1452,28 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 1000 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 9782,42 грн. - штрафи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно з вказаною нормою закону з відповідача на користь користь ПАТ КБ "Приват Банк" підлягає стягненню 1753,54 грн. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial