Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

У листопаді 2020 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до Носівського районного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 20 вересня 2007 року між\~АТ КБ "Приватбанк"\~та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання заяви, згідно якої останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.\~АТ КБ "Приватбанк"\~свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі та надав [PERSON] можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Згідно норм\~ЦК України, спадкоємці померлого [PERSON] мали право подати заяву про прийняття спадщини або відмову від спадщини у строк з 25 березня 2013 року по 25 вересня 2013 року. Спадкоємцями, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідачі по справі - [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується даними в паспортах позичальника та відповідачів. 07 квітня 2020 року позивачем на виконання вимог норм закону ЦК України до Носівської районної державної нотаріальної контори була направлена претензія кредитора, на яку 15 червня 2020 року було отримано відповідь. 11 вересня 2020 року до спадкоємців позичальника направлено лист-претензію, але ніяких дій не було виконано. Позивач вважає, що відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять в тому числі і зобов`язання померлого позичальника. Станом на дату смерті [PERSON] його заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 20 вересня 2007 року становить 7059 грн. 24 коп., яка складається з: 2306 грн. 20 коп., грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4753 грн. 04 коп. заборгованість за нарахованими відсотками. Враховуючи викладене, представник позивача просив суд стягнути з відповідачів вищезазначену заборгованість та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн.00 коп. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2020 року відкрито позовне провадження в цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. Одночасно постановлено розгляд\~даної справи проводити\~за правилами спрощеного\~позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. Цією ж ухвалою, було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, якою витребувано з Носівської міської ради Чернігівської області інформацію про склад зареєстрованих осіб у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті [PERSON] , тобто на 25 березня 2013 року; від Носівської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після померлого [PERSON] , який помер [INFO] , та в разі наявності, копію спадкової справи (а.с. 57-58). Витребувані ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2020 року докази надійшли на адресу суду відповідно 18 грудня 2020 року та 26 січня 2021 року. В судове засідання 25 січня 2021 року представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справ не з`явився. У судовому засіданні представником відповідачів [PERSON] було подано письмове клопотання про витребування з Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу № 741/239/15-ц за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, яке протокольної ухвалою суду було задоволено. 26 березня 2021 року відповідачами [PERSON] та [PERSON] до суду було подано письмове клопотання про відмову у задоволенні позову акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про стягнення боргу кредитором спадкодавця в зв`язку зі спливом строку позовної давності, оскільки на їх спільну думку позивачу було достеменно відомо про смерть [PERSON] ще 20 березня 2015 року, а відтак він мав право звернутись до суду до 20 травня 2015 року, при цьому пропустивши як спеціальний так і загальний строк позовної давності. 28 січня 2021 року до матеріалів даної справи було приєднано подану разом із супровідним листом Носівського районного суду копію ухвали цього ж суду від 20 березня 2015 року у справі № 741/239/15-ц про відмову у відкритті провадження в цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та судового збору з відміткою про набрання нею законної сили. 23 квітня 2021 року представником позивача до суду було подано відзив на заяву про застосування судом позовної давності разом з клопотанням про продовження процесуального строку на подання до суду відповіді по справі № 741/1440/20 у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби на строк дії карантину, встановленого Кабінетом міністрів України. В судове засідання 21 травня 2021 року учасники справи не з`явились, про час, дату і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Положеннями\~ст. 174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Судове засідання проведено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачі не скористалися своїм правом, передбаченим ст.ст.\~76-83,\~174,191 ЦПК України\~та не подали до суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що 20 вересня 2007 року [PERSON] звернувся до\~АТ КБ "Приватбанк"\~з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву зазначивши бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою "Універсальна" в розмірі 500 грн. 00 коп. (а. с. 11). Згідно\~з довідкою\~позичальнику [PERSON] було надано такі кредитні картки (а. с. 24): №\~ [NUMBER] , дата відкриття 20.09.2007, термін дії\~09/11; № [NUMBER] ,\~дата відкриття\~11.03.2008, термін дії\~09/11; Позивач надав 20 вересня 2007 року [PERSON] у користування грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок [NUMBER] ,\~який 26 січня 2008 року встановлено до 500 грн. 00 коп., 11 березня 2008 року було зменшено до 500 грн. 00 коп., 22 березня 2008 року\~збільшено до 2500 грн. 00 коп., 25 листопада 2008 року\~збільшено до 2809 грн. 90 коп., 27 листопада 2008 року збільшено до 2900 грн. 00 коп., 23 грудня 2008 року зменшено до 2900 грн. 00 коп., 25 грудня 2008 року зменшено до 2900 грн. 00 коп., 28 січня 2009 року зменшено до 2310 грн. 00 коп., 11 листопада 2019 року зменшено до 0 грн. 00 коп. (а. с. 11). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 28 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Носівського районного управління юстиції (а.с. 30). Згідно з розрахунком заборгованості за договором від 20 вересня 2007 року б/н на дату смерті [PERSON] , заборгованість становила 7059 грн. 24 коп., яка складається з: 2306 грн. 20 коп., грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4753 грн. 04 коп. заборгованість за нарахованами відсотками. 07 квітня 2020 року\~АТ КБ "Приватбанк"\~направлено до Носівської державної нотаріальної контори претензію кредитора (а.с. 31). З відповіді Носівської державної нотаріальної контори вих. №346/01-16 від 23 квітня 2020 року вбачається, що для перевірки інформації про наявність чи відсутність відомостей у Спадковому реєстрі (необхідної для відкриття спадкової справи), про наявність чи відсутність заведеної спадкової справи після смерті [PERSON] на території Носівського районного нотаріального округу, та у зв`язку із відсутністю підстав для безоплатного формування такої інформації необхідно здійснити оплату послуги за квитанцією, яка додається. Квитанцію про сплату направити на адресу Носівської державної нотаріальної контори (а.с. 33). 28 липня 2020 року позивачем на адресу відповідачів [PERSON] , [PERSON] було направлено лист-претензію щодо проведення оплати заборгованості (а. с. 34, 35), але з позовної заяви вбачається, що ніяких дій відповідачі не виконали. У позовній заяві\~АТ КБ "ПриватБанк"\~зазначено, що спадкоємцями, які на час відкриття спадщини проживали із спадкодавцем, є [PERSON] , [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де адресою місця реєстрації зазначено: [ADDRESS] (а.с. 25-29). Згідно відповіді Носівської районної державної нотаріальної контори від 15 січня 2021 року вих. № 13/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] не заведена. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15 січня 2021 року та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15 січня 2021 року підтверджується, що з питань оформлення спадщини до майна померлого [PERSON] ніхто не звертався, спадкова справа до майна останнього не відкрита, заповітів не має, інформація відсутня (а.с. 99, 100). Згідно з частиною 3\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом\~статті 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до положень\~статті 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених\~статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте,\~АТ КБ "ПриватБанк"\~не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та його вартості. Будь-які інформаційні довідки про нерухоме майно, що належали померлому [PERSON] в матеріалах справи відсутні. Отже, реєстрація будь-якої особи зі спадкодавцем сама по собі не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого. Вказане узгоджується з правовими висновками, висловленими в постанові Верховного Суду по справі № 320/6489/16-ц від 21 серпня 2019 року. Згідно розрахунку заборгованості від 30.09.2020 року за договором № б/н від 20 вересня 2007 року на день смерті [PERSON] (25 березня 2013 року) за станом 28.03.2013 року заборгованість за нарахованими відсотками становила 2630 грн. 84 коп., в той час як позивач просить стягнути з відповідачів 4753 грн. 04 коп. такої заборгованості, станом на 30 вересня 2020 року, тобто у збільшеному розмірі, нарахованому після смерті спадкодавця. (а.с. 5-7) Оскільки зі смертю позичальника відносини між кредитором\~АТ КБ «ПриватБанк»\~і позичальником [PERSON] договору припинилися, а його спадкоємці сторонами кредитного договору не були, дані відносини не можуть регулюватися нормами закону, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема такі, як стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за кредитним договором. Окрім цього, у заяві від 22 березня 2021 року про застосування судом позовної давності у даній справі відповідачі [PERSON] та [PERSON] зазначають, що позивач звернувся в суд з пропуском строків позовної давності, адже АТ КБ «ПриватБанк»\~ з 20 березня 2015 року (дати прийняття Носівським районним судом ухвали у справі № 741/239/15-ц) було достеменно відомо про смерть [PERSON] , в той час як позов було подано лише у листопаді 2020 року. Згідно з положенням статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Тлумачення частини 3 статті 267 ЦК України, положення якої сформульовано із застосуванням слова "лише" (аналог "тільки", "виключно"), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження про те, що із цього положення виплаває безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі, позовна давність судом не застосовується. Виходячи із основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин та аналізуючи норми розділу V ЦК України «Строки та терміни. Позовна давність» у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми частини третьої статті 267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність. Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише із наявністю про це заяви сторони. Суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. У разі, коли суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги, є необґрунтованими, суд повинен відмовити у задоволенні такого позову саме з цієї підстави. Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21 жовтня 2020 року по справі № 509/3589/16-ц (провадження № 61-16895св18). Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи недоведеність позивачем факту наявності та об`єму спадкового майна після смерті [PERSON] , у межах вартості якого спадкоємець останнього несе відповідальність перед кредитором, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову банку до спадкоємців боржника. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги\~акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"\~до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця є необґрунтованими тому з урахуванням норм матеріального права та представлених доказів, у задоволенні позовних вимог\~АТ КБ "Приватбанк"\~слід відмовити.

Outcome: dismissed