Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

НКП «НТЄ» звернулось з позовом до [PERSON] та просить стягнути заборгованість за надані послуги з теплопостачання в розмірі 8975,97 грн за період з жовтня 2010 року по березень 2015 року включно. В обґрунтування позову позивач послався на те, що відповідач користується послугами центрального теплопостачання, однак за послуги сплачує не в повному обсязі та на власний розсуд, а тому утворилась заборгованість. Підприємство в 2015 році зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу та про стягнення боргу з відповідача. Ухвалою суду від 30.06.2015 року судовий наказ від 04.06.2015 року про стягнення з відповідача заборгованості був скасований, оскільки між сторонами існує спір про право. Оскільки підприємство зверталось до суду з заявою про видачу судового наказу, то вважає, що строк позовної давності перервався. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач проти позову заперечувала, оскільки для звернення з позовом минув строк позовної давності, в квартирі холодно, вона не укладала договір з позивачем. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], проживає в [INFO] та є споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні ч. 1ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". НКП „НТЄ є виконавцем послуг з централізованого опалення. Між НКП „НТЄ та відповідачем виникли фактичні договірні відносини з приводу надання послуг з централізованого опалення на підставі договору на підставі відкритого особового рахунку N 900601758, за яким проводились нарахування. Згідно ст. 13 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" НКП „НТЄ надає послуги, що за своїм функціональним призначенням є комунальними послугами, а саме - надання послуг з централізованого опалення Згідно ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" споживачі зобов'язанні оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановленні договором або законом. Відповідно до "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. N 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 18 Правил). Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак відповідач не виконувала свої обов'язки щодо оплати наданих послуг з централізованого опалення, не в повному обсязі сплачувала за надані послуги, що підтверджується розрахунком, в результаті чого за період з жовтня 2010 року по березень 2015 року утворилась заборгованість в сумі 8975,97 грн. ( а.с.3-5, 23). Як вбачається з матеріалів справи НКП „НТЄ в 2015 році зверталось до суду із заявою про видачу судового наказу та про стягнення боргу з відповідача. Ухвалою суду від 30.06.2015 року судовий наказ від 04.06.2015 року про стягнення з відповідача заборгованості був скасований, оскільки між сторонами існує спір про право( а.с. 6). Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, та за ч. 1ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 3ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У\~ч. 2 ст. 264 ЦК\~визначено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного з кількох боржників, а також тоді, коли предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до\~ч. 1 ст. 95 ЦПК\~є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Враховуючи, що судовий захист позивача на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як в позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання позивачем заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК, перериває позовну давність. Таким чином, немає підстав вважати, що позивач пропустив строк позовної давності, і визначати поважність причин такого пропуску. Враховуючи вище викладене, беручи до уваги, що заборгованість в розмірі 8975,97 грн. відповідачем до сьогоднішнього дня не сплачена, а тому підлягає стягненню на користь позивача в повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved