Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

[PERSON] у поданій нею до суду позовній заяві до АТ КБ «Приватбанк» просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23 червня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О., зареєстрований у реєстрі за №6134, про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, пославшись на таке: 23 червня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМ України №1172 від 29.06.1999, вчинив виконавчий напис на користь ПАТ КБ «Приватбанк» №6134 від 23.06.2017 про стягнення зі [PERSON] не сплаченої в строк заборгованості в розмірі 48663 грн 46 коп. з урахуванням заборгованості 3998 грн 36 коп. заборгованості за відсотками у розмірі 36869 грн 56 коп., заборгованості з пені та комісії у розмірі 3287 грн 76 коп., заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн, заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2207 грн 78 коп., про що вона (позивач) дізналася, коли почали стягувати суму боргу із її заробітної плати. Вважає, цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню за таких підстав: 1. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису нотаріуса необхідно додати оригінал кредитного договору та засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Ніякого кредитного договору між нею (Позивачем) та ПАТ КБ «Приватбанк» не укладалося, оскільки згідно зі ст.1055 ЦК України кредитний договір повинен укладатися у письмовій формі. 2. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» забороняється нарахування пені та штрафних санкцій на основну заборгованість по кредиту. Ухвалою суду від 22 травня 2020 року відкрито спрощене провадження у справі за дійсним позовом без повідомлення сторін та за клопотанням сторони позивача витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. усі матеріали (завірені копії), на підставі яких ним було вчинено виконавчий напис від 23 червня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №6134 (а.с.09-10). Судовою ухвалою від 30.06.2020 після відкриття провадження у справі позовну заяву залишено без руху (а.с.48-49), недоліки по якій позивачем виправлені 06.07.2020 (а.с.51-52). Відповідач (представник\~-\~ [PERSON] )\~надав відзив\~на позовну\~заяву (а.с.30-34), в якому позовні вимоги не визнав у повному обсязі, пославшись на таке: 11.11.2010 [PERSON] звернулася до ЗАТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим нею була підписана анкета позичальника №б/н від 11.11.2010 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, згідно з якою [PERSON] виявила бажання отримувати послуги банка, в тому числі щодо кредитування карткового рахунку згідно з умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифів банка, і в подальшому отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З підписанням відповідної анкети-заяви клієнт підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява разом з наданими їй для ознайомлення "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що було засвідчено особистим підписом клієнта. Також 11.11.2010 [PERSON] була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», з підписанням якої клієнт підтвердила, що є належним чином ознайомленою з фінансовими умовами надання кредитки з прикладами розрахунку суми плати за користування кредитними коштами. З підписанням Довідки про умови кредитування сторони за власним волевиявленням погодили ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів, а також умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Таким чином, підписавши анкету-заяву від 11.11.2010, довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", [PERSON] була обізнана та погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг, Умовами кредитування з використанням кредитної карти, а отже прийняла на себе зобов`язання позичальника виконувати умови договору щодо повернення кредиту, сплати відсотків та неустойки у разі порушення грошового зобов`язання. Таким чином, між ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк") та [PERSON] було укладено договір, відповідно до умов якого Банк надав позивачці кредит у вигляді ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Після укладення договору від 11.11.2010 на картковий рахунок (карта [NUMBER] зі строком дії 08/14) було встановлено кредитний ліміт у 500 грн, розмір якого в подальшому було збільшено до 4000 грн. Користуючись кредитними коштами в межах розміру кредитного ліміту, [PERSON] здійснювала погашення заборгованості за наданим кредитом, що має своє відображення в розрахунку заборгованості за договором, проте в повному обсязі заборгованість нею не погашена. 23.06.2017 приватним нотаріусом Київського МНО Швець Р. О. було вчинено виконавчий напис №6134, яким запропоновано стягнути з боржника [PERSON] на користь Банка заборгованість за договором від 11.11.2010 у розмірі 46863,46 грн. Як вбачається зі змісту позовної заяви, жодних розрахунків, або доказів невідповідності чи відсутності боргу перед Банком, виконання зобов`язань за вказаним договором станом на день вчинення виконавчого напису, не надається, тобто, позивачка фактично не спростовує, ані факту заборгованості перед Банком, ані розміру боргу за виконавчим написом, що вважає підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Виконавчий напис був вчинений з дотриманням ст.ст.87,88 Закону України "Про нотаріат" та п.3.1., 3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підставі наданих Банком документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Укладений між [PERSON] та банком договір про надання банківських послуг від 11.11.2010 не визнаний недійсним і його правомірність презюмується. З огляду на те, що Договір не був виконаний достроково, розірваний чи змінений, а також на те, що Договір не виконувався належним чином, він продовжує діяти. Договір укладено 11.11.2010, виконавчий напис вчинений 23.06.2017, заборгованість стягнуто станом на 30.04.2017. До 30.06.2014 позивачка користувалася кредитними коштами та сплачувала заборгованість, що має своє відображення у розрахунку заборгованості. Отже, виникнення права вимоги внаслідок прострочення позичальником строків виконання зобов`язання мало місце 30 червня 2014 р., а тому, нотаріус 23 червня 2017 р. правомірно вчинив напис в межах строків (3 роки) з дня виникнення вимоги, встановлених ст.88 Закону України "Про нотаріат" та п.3.1. гл.16 Розділу II Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 р. №296/5. Стосовно проживання позивача на території зони АТО. Позивачка, по перше, не зверталася до Банку з заявою з поданням відповідних копій документів для встановлення місця її проживання, як клієнта з метою припинення нарахування пені, штрафів за прострочення та неналежне виконання грошових зобов`язань, хоча для зручності клієнтів, Банком налаштовано прийняття таких заяв як через відділення Банку так і шляхом подачі заяви через сайт Банку, а отже, у Банка була відсутня достовірна інформація про адресу, за якою на час початку проведення антитерористичної операції проживав позивач. По друге, позивачкою не надано належних доказів її реєстрації та постійного проживання у населеному пункті, де проводилася антитерористична операція. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом були дотримані всі вимоги Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович пояснень щодо позову або відзиву суду не надав. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків. Судом установлено: Виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича від 23 червня 2017 року запропоновано стягнути зі [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» не сплачену в строк за кредитним договором №б/н від 11.11.2010 заборгованість в розмірі 46863,46 грн з урахуванням заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3998,36 грн, за відсотками у розмірі 36869,56 грн, з пені та комісії у розмірі 3287,76 грн, по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн, по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 2207,78 грн. Витрати за вчинення виконавчого напису - у сумі 1800,00 грн. Виконавчий напис зазначає, що строк, за який проводиться стягнення, становить 2362 днів, а саме з 11.11.2010 по 30.04.2017, і може бути пред`явлений до примусового виконання протягом року з дня його вчинення. Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 23 червня 2017 року (а.с.17). З 21.05.2018 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - ПАТ КБ «Приватбанк») згідно із зареєстрованою 14 червня 2018 року новою редакцією Статуту Банку змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (скорочена назва - АТ КБ «Приватбанк»), інформація про що є в загальному доступі. Постановою державного виконавця Костянтинівського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 04 жовтня 2017 року на підставі виконавчого напису № 6134 від 23.06.2017 про стягнення зі [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу 48663,46 грн відкрито виконавче провадження № 54805483 (а.с.4). Вирішуючи питання обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходив з такого: Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється главою 14 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5(далі - Порядок). Відповідно до\~ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат»,\~для стягнення\~грошових сум\~або витребування\~від боржника\~майна нотаріуси\~вчиняють виконавчі\~написи на\~документах,\~що встановлюють\~заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. За п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з п.3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, встановлено такі документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», чинна на час вчинення оспорюваного виконавчого напису,\~передбачено, зокрема п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Стороною відповідача, третьою особою не доведено дотримання при вчиненні оспорюваного виконавчого напису вищенаведених вимог закону. Так, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. на виконання судової ухвали від 22.05.2020 було надано суду копії документів, на підставі яких ним було вчинено виконавчий напис від 23.06.2017, зареєстрований в реєстрі за №6134 (а.с.16-28), якими є посвідчена копія (не оригінал) Анкети-заяви [PERSON] про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також Розрахунок заборгованості (не засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника). Умови Кредитного договору для вчинення виконавчого напису нотаріусу не надані. Тобто, в порушення п.п. 5.1,5.2,5.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, оспорюваний виконавчий напис вчинений на окремому листі, а не на оригіналі документу, що посвідчує заборгованість, та оригінал документу, який встановлює наявність заборгованості, не прикріплений до виконавчого напису. Також, копії документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не містять відомостей про строк дії кредитної картки, виданої позивачці відповідачем на виконання кредитного договору. Ця обставина, на думку суду, унеможливлювала вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. виконавчого напису в частині строку, за який провадиться стягнення, з огляду на наведені вище приписи п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зазначене свідчить, що нотаріус, в порушення вимог ст.88\~Закону України\~«Про нотаріат» та п.3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, здійснив виконавчий напис, не пересвідчившись, що він вчинений в межах встановленого трирічного строку. Тим більше сам Виконавчий напис містить посилання на те, що строк, за який проводиться стягнення, становить 2362 днів, а саме з 11.11.2010 по 30.04.2017. Суд також вважає спірним нарахування відповідачем пені та штрафів, виходячи з такого: Так, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Місцем проживання [PERSON] як за Анкетою-заявою, так і за оспорюваним написом є м. Костянтинівка Донецької області, на території якого позивач зареєстрована з 02.03.2010 (копія довідки КП «СЄЗ» №1 від 06.07.2020 на а.с.52). Місто Костянтинівка Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 та від 02.12.2015 входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Оцінку доводам сторін щодо перебування у договірних відносинах суд не надає, з огляду на приписи ст.204 ЦК України, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. Питання недійсності укладеного сторонами кредитного договору №б/н від 11.11.2010 не є предметом позову у дійсній справи. Доводів та доказівтого, що недійсність цього правочину прямо встановлена законом, або що цей правочин визнаний судом недійсним, позивачкою не надано. Статтею 81\~ЦПК України обов`язок доказування покладено на сторони. Відповідачем не було надано доказів безспірності заборгованості на час вчинення оспорюваного нотаріального напису, за наявності якої було б можливим його вчинення. З огляду на вищенаведене, суд дістає висновку, що позов підлягає задоволенню. У зв`язку із задоволенням позову суд згідно зі ст.141 ЦПК України присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved