Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Великописарівської селищної ради Великописарівського району Сумської області, третя особа: відділ Держземагентства у Великописарівському районі Сумської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] в м.Харків, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,68 га, у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Великописарівською селищною радою 27.12.2001 року. Позивач являється спадкоємцем за заповітом вказаного спадкового майна, однак оформити спадкові права на земельну ділянку в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений правовстановлюючий документ. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просить суд його задовольнити. Представник відповідача - В.Писарівської селищної ради В.Писарівського району - у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує. Представник третьої особи - відділу Держземагентства у Великописарівському районі Сумської області Ароян С.Х. - у судовому засіданні з позовними вимогами згоден. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м.Харків померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,68 га, розташована на території В.Писарівської селищної ради В.Писарівського району Сумської області, у відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Великописарівською селищною радою 27.12.2001 року. З копії заповіту, що мається в матеріалах справи (а.с.8), вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті вищевказане майно заповіла на користь [PERSON], даний заповіт зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 83660620, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39784163 від 04.03.2015 року (а.с.24). У відповідності до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 39784234 від 04.03.2015 року після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрита спадкова справа 24.09.2014 року за № 432/2014 у нотаріуса (Друга Харківська державна нотаріальна контора) та № 56572390 у Спадковому реєстрі, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 25). У відповідності до повідомлення нотаріуса Другої Харківської державної нотаріальної контори № 2118/02-14 від 30.09.2014 року для видачі свідоцтва про право на спадщину на майно нотаріусу необхідно подати, зокрема, правовстановлюючиий документ на майно (оригінал та копію) (а.с.10). У зв'язку із втратою правовстановлюючого документа (Державного акту) одержати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості. Втрата Державного акта на право приватної власності на землю серії серії [NUMBER] від 27.12.2001 року, та визнання його недійсним у зв'язку з цим, підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла» № 15 від 25.02.2015 року, що мається в матеріалах справи (а.с.12-13). Відповідно до ст.1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності. Таким чином, за умови прийняття позивачем [PERSON] спадщини після смерті заповідача [PERSON] у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved