Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

Лікар-психіатр 4 відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева звернулася до суду із заявою про доцільність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу посилаючись на те, що за направленням фельдшера швидкої медичної допомоги та за заявою опікуна, [PERSON] госпіталізована з діагнозом «Шизофренія, загострення». Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад та враховуючи її стан на момент огляду потребує догляду та лікування, а тому її госпіталізація до психіатричного стаціонару є доцільною. Судове засідання проведене у режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник заявника, лікар-психіатр заяву підтримала та просила її задовольнити. Прокурор у судовому засіданні заяву про доцільність госпіталізації [PERSON] до психіатричного закладу підтримав. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, згідно медичного висновку за своїм психічним станом не може брати участь в судовому засіданні. [PERSON], який є опікуном [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, заяву підтримує повністю. Суд, заслухавши пояснення заявника лікаря-психіатра, думку прокурора, дослідивши та оцінивши докази по справі приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 19 лютого 2018 року о 01 год. 40 хв. [PERSON] за направленням фельдшера швидкої медичної допомоги та заявою опікуна госпіталізована до ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева з діагнозом: «Шизофренія, загострення». Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 14 червня 2006 року [PERSON] визнана недієздатною та призначений опікун [PERSON]. [PERSON] останній раз проходила лікування в Полтавській обласній клінічній психіатричній лікарні ім. О.Ф.Мальцева в 2003 році. На даний час психічний стан [PERSON] погіршився: почала поводити себе неадекватно, не спить, проявляє агресію до оточуючих, палить багаття серед квартири. Все це зумовило опікуна [PERSON] звернутися з заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару. Згідно ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. Рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Відповідно висновку комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева від 20 лютого 2018 року, зважаючи на наявність у [PERSON], [INFO], тяжкого психічного розладу, які вимагають догляду та лікування, мінливий настрій,емоційну нестійкість,конфліктність, неспроможність самостійно задовольнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність, відмову від прийому ліків, госпіталізація [PERSON] до психіатричного стаціонару є доцільною. Встановлено діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром, загострення» Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновку щодо необхідності лікування [PERSON] в умовах стаціонару, а тому заява підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved