Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Удобненської сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про встановлення факту сумісного проживання, факту належності спадкового майна та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, уточнивши свої позовні вимоги 26.11.2019 року остаточно просить суд: встановити факт сумісного проживання,\~ факт належності майна та визнати за ним право власності на спадкове майно. Так, вимоги позивача мотивовані тим, що [INFO] помер його дід спадкодавець [PERSON] . Після смерті діда відкрилася спадщина у вигляді: - житлового будинку [ADDRESS] , який в цілому складається з: житлового будинку літ. "А", загальною площею 136, 2 кв.м., житловою площею 65, 7 кв.м., гаражу - сараю літ. "Б", вбиральні літ. "В", споруд № 1-8. До дня смерті діда він мешкав разом з ним, вони були зареєстровані за однією адресою, вели спільне господарство, тобто він фактично вступив у спадщину. Інший спадкоємець - мати позивача та донька спадкодавця відмовилась від прийняття спадщини у вигляді житлового будинку на користь [PERSON] . Маючи намір оформити спадщину після смерті діда, він звернувся до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу, проте листом нотаріуса № 395/01-16 від 21.11.2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини, через те, що спадкодавцем за життя не було зареєстровано належним чином право власності на спадкове майно. На підставі вищевказаних обставин він і звернувся до суду з даним позовом. 27 листопада 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та вона призначена до підготовчого судового розгляду. 24 грудня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та справа призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна його заява\~ про розгляд справи у\~ відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без участі представника Маяківської сільської ради. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданим заявам, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що дійсно [INFO] помер спадкодавець [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . /л.с. 13/ Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне\~ йому майно. Позивач є онуком померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується його свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , свідоцтвом про народження матері позивача серії [NUMBER] та свідоцтвом про укладення шлюбу та зміну прізвища матері - серії [NUMBER] . /л.с. 19-20/ Мати позивача та рідна донька спадкодавця [PERSON] своєю заявою, посвідченою в.о. старости с. Удобне Маяківської сільської ради відмовилась від належної їй частини у спадковому майні у встановленому законом порядку. Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до довідки № 1471, виданої Маяківською сільською радою 20.11.2019 року, на момент смерті [PERSON] , який згідно актового запису № 28 від 16.11.2005 року помер [INFO] , [PERSON] проживав разом з ним, вели спільне господарство за адресою: [ADDRESS] . Листом приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного округу Базан Т.П. за № 395/01-6 від 21.11.2019 року, відмовлено [PERSON] у заведенні спадкової справи після смерті\~ [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини. Позивач у своєму позові зазначав, що підставою для відмови у заведенні спадкової справи був і факт того, що спадкодавцем його право власності не було зареєстровано в належному порядку, однак згідно погосподарської книги сільської ради його дід є власником житлового будинку [ADDRESS] . Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов`язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Відповідно до довідки від 03 березня 2020 року № 132, виданої Маяківською сільською радою Біляївського району Одеської області, згідно запису в погосподарській книзі № 1 Удобненської сільської ради, особовий рахунок № [NUMBER] , житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] , який згідно актового запису про смерть № 28 від 16 листопада 2005 року - помер [INFO] . Відповідно до наданої на запит суду виписки з погосподарської книзі від 17 листопада 2020 року № 775, [PERSON] , не зареєстрований але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , номер об`єкта ПГО 03-58 в погосподарській книзі № 1 відкритий на [PERSON] , який помер [INFO] , власник будинку - [PERSON] , мешканці - одна особа - [PERSON] , онук, [INFO] . За таких обставин, вимоги [PERSON] в частині встановлення факту належності померлому [PERSON] житлового будинку [ADDRESS] заявлені обґрунтовано, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять\~ усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.1261 ЦК України ,у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Коментована стаття вищенаведеної норми чинного законодавства надає роз`яснення, що у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення). Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Відповідно до Постанови ВС від 11 березня 2020 року у справі № 360/2312/16-ц, ВС зазначив, відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженої наказом МЮ України від 03 березня 2004 року №\~ 20/5, у редакції чинній на час відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкоємцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка ЖЕО, правління житлового - будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкоємцем, копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, реєстраційний напис у паспорті спадкоємця про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Верховний суд зазначає, що саме реєстрація спадкоємця за місцем проживання спадкодавця на час смерті спадкодавця свідчить про "автоматичне прийняття спадкоємцем спадщини". Таким чином спадкоємцю достатньо звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини і надати паспорт про реєстрацію за місцем проживання спадкодавця і нотаріус буде вважати цього спадкоємця таким, що прийняв спадщину. Ураховуючи усе вищевикладене, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства, та його правозастосування до фактичних обставин справи, того, що позивач є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] , інших судом не встановлено, який фактично прийняла спадщину після смерті свого\~ дідуся, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлений факт того, що на момент відкриття спадщини позивач проживала разом із спадкодавцем, окрім того звернувся до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовився від її прийняття, прийнявши до уваги також те, що, іншого способу, окрім як в судовому порядку, захистити права позивача не надається можливим, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved