Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позовні вимоги тим, що 15.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір №VIXRFG01770586. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5 821 грн. 18 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між ним і позивачем договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця, в період сплати відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 22.08.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 25 077 грн. 13 коп., з яких 1 756 грн. 61 коп. - заборгованість за кредитом, 00 грн. 55 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 116 грн. 44 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 21 533 грн. 19 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3. умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 170 грн. 34 коп. - штраф (процентна складова). Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 25 077 грн. 13 коп. за договором № VIXRFG01770586 від 15.08.2008 року та судові витрати. Представник позивача Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" Тимчик Б.О., будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність не надала. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Враховуючи викладене, суд ухвалив розглянути справу у відсутності представник позивача та відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Між сторонами виникли правовідносини в сфері договірних зобов'язань, що регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 15.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" та [PERSON] було укладено договір №VIXRFG01770586. Відповідно до договору позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5 821 грн. 18 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання кредиту фізичним особам "Розстрочка" складає між нею і позивачем договір. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця, в період сплати відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Пунктом 5.4 умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) передбачено, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 5.1, 5.2, 5.3 Умов, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання повинно бути виконане позичальником. Пунктом 5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) передбачено, що терміни позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, здійснив видачу кредитних ресурсів в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності. Однак, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 22.08.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 25 077 грн. 13 коп., з яких 1 756 грн. 61 коп. - заборгованість за кредитом, 00 грн. 55 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 116 грн. 44 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 21 533 грн. 19 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3. умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 170 грн. 34 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з ст.ст. 525, 526, 530, 536, 543 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зі ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Згідно ст. ст. 634, 638 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладено лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Пунктом 5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) передбачено, що терміни позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. До загальних засад цивільного законодавства згідно зі ст. 3 ЦК України відносяться справедливість, добросовісність та розумність, а також свобода договору. Враховуючи обставини справи, норми цивільного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що нарахування пені в розмірі, що значно перевищує суму основного боргу є не тільки порушенням Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", а й порушенням загальних засад цивільного законодавства щодо принципу справедливості та розумності. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру заборгованості зі сплати пені по даному договору та вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача в рахунок погашення заборгованості 13 543 грн. 94 коп., з яких 1 756 грн. 61 коп. - заборгованість за кредитом, 00 грн. 55 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 116 грн. 44 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 10 000 грн. 00 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 5.3. умов та правил надання банківських послуг, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 1 170 грн. 34 коп. - штраф (процентна складова). Оскільки позивачем було сплачено судовий збір при подачі позовної заяви до суду, то відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтвердженні судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial