Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

21.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей, в якому зазначила, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.11.2015 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Крім того, 25.04.2017 року вона змінила прізвище та ім'я з «[PERSON]» на «[PERSON]». Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 04.12.2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 05.11.2015 року і до їх повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. З відповідача стягуються аліменти на утримання доньок у розмірі по 500 гривень щомісячно, що є недостатнім для їх належного утримання і забезпечення всім необхідним. Відповідач фізично здоровий, працює, отримує значні доходи, що свідчить про його можливість сплачувати аліменти в частці від його доходу. Крім того, мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Позивач [PERSON] просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з [PERSON] і щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей. Ухвалою судді від 22 грудня 2017 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження. Ухвалою судді від 22.12.2017 року запропоновано відповідачу [PERSON] в п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, роз'яснено наслідки ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, право пред'явити зустрічний позов. Учасникам справи роз'яснено, що відповідно до частини п'ятої статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Сторонам роз'яснено також, що за клопотанням однієї зі сторін розгляд справи може проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та строки подання такого клопотання. Згідно зворотніх поштових повідомлень про вручення поштових відправлень, ухвалу судді від 22.12.2017 року сторони отримали 28.12.2017 року, про що свідчать їхні розписки в одержанні копії ухвали (а.с. 21,22). У встановлений ухвалою термін відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву не подано, зустрічний позов не пред'явлено, від учасників справи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надійшло. За вказаних обставин, суд, за правилами ст.279 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами. Вирішуючи спір, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до заочного рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 19.11.2015 року розірвано (а.с.6-7). Позивач змінила прізвище та ім'я з «[PERSON]» на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] (а.с.8). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.9,10), які проживають біля позивача та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою виконкому Плебанівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №1931 від 21.12.2017 року (а.с.14). Заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 04.12.2015 року з відповідача [PERSON] на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 05.11.2015 року і до їх повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (а.с.11-12). Відповідач [PERSON] на даний час сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 гривень щомісячно, на кожну дитину, відповідно значний обсяг обов'язків, пов'язаних з утриманням доньок, покладений на позивача, що ставить сторони у нерівні умови. Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.8 ЗУ " Про охорону дитинства", ст.181 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно із ст.8 ЗУ "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За приписами ч. 3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Судом встановлено, що матеріальне становище сім'ї позивача погіршилось у зв'язку з подорожчанням продуктів харчування та інших товарів повсякденного вжитку, необхідних для забезпечення належного утримання і виховання дітей. На утримання доньок [PERSON] та [PERSON] відповідач відповідно до рішення Шаргородського районного суду від 04.12.2015 року сплачує аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, що є недостатнім для забезпечення їх належного рівня виховання та утримання. При зміні способу стягнення аліментів, суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що, оскільки відповідач є здоровою, працездатною людиною, тому зобов'язаний утримувати власних дітей та спроможний сплачувати аліменти на їх утримання в розмірі 1/3 частки від всіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 21.12.2017 року і до досягнення дітьми повноліття. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved