Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

07.10.2020 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що 08.04.2019 року між ПАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання № 54045303/200319 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до умов п.п. 3.4.1.-3.4.2 заяви про приєднання, відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку, а також надано платіжну картку типу MasterCard World Debit "Моя карта» та пін-конверт до неї. 22.03.2019 року підписанням заяви на встановлення, відповідач ініціював одержання та погодився на умови користування кредитом відповідно до умов договору та підтвердив укладанням між відповідачем та банком кредитного договору. Згідно із заявою на встановлення клієнт просить надати йому кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] , в межах встановлення максимальних параметрів кредитування, а бажаний розмір кредиту - 20000 грн. Строк кредитування складає 60 місяців; процентна ставка є фіксованою, встановлюється в розмірі 38 % річних на користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Банк свої зобов`язання перед [PERSON] виконав повністю. Однак, останнє зарахування сум коштів на картрахунок для погашення відсотків в неповному обсязі відбувалось 13.09.2019 року. Відповідачу надсилалась претензія від 25.06.2020 року № 101.20-11/951 з вимогою погашення заборгованості, проте відповідач продовжує порушувати умови договору та станом на 15.09.2020 року допустила заборгованість в розмірі 24021,83 грн, яка складається з 19994,24 грн - заборгованість за кредитом (основним боргом), 2692,73 грн - проценти за користування кредитом, 8,67 грн - комісія, 446,40 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу, 194,84 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів, 554,55 грн - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 86,65 грн - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів, 34,20 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 9,55 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, тому позивач звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 13.10.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Згідно ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Статтею 43 ЦПК України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо. Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними. До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010). У визначений ухвалою суду строк відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подала. Жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до положень ст.ст.178, 279 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне. 08 квітня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено заяву про приєднання № 54045303/200319 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов п.п. 3.4.1.-3.4.2 заяви про приєднання, відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку, а також надано платіжну картку типу MasterCard World Debit "Моя карта» та пін-конверт до неї. Згідно із заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (п. 3.2) від 22.03.2019 року клієнт просить встановити/збільшити наданий їй кредит на споживчі потреби в національній валюті шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на картковий рахунок № [NUMBER] у розмірі 20000 грн. Процентна ставка (п. 3.3.1) встановлюється в розмірі 38 % річних за користування кредитними коштами на момент укладення кредитного договору та може бути змінена в порядку та на умовах, визначених договором, крім випадку користування кредитування кредитними коштами протягом Грейс-періоду. Позичальник, отримавши кредитні кошти на умовах повернення, строковості та платності систематично порушував свої договірні зобов`язання, що призвело до виникнення простроченої заборгованості. Позивач (банк) свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит в обумовленому сторонами розмірі. У свою чергу, відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконала, оскільки своєчасно не надавала позивачу кошти для погашення кредиту, у зв`язку із чим станом на 15.09.2020 року допустила заборгованість, яка становить 24021,83 грн, яка складається з 19994,24 грн - заборгованість за кредитом (основним боргом), 2692,73 грн - проценти за користування кредитом, 8,67 грн - комісія, 446,40 грн - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу, 194,84 грн - пеня за несвоєчасне погашення процентів, 554,55 грн - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 86,65 грн - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів, 34,20 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу, 9,55 грн - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, що підтверджується розрахунком заборгованості позичальника [PERSON] , випискою по картковому рахунку № [NUMBER] , наявним в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є загальнообов`язковим до виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). За відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до статей 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено факт не виконання відповідачем узятих зобов`язань за кредитним договором, що у свою чергу, порушує право позивача на виконання умов договору, повернення суми кредиту та сплати відсотків, а тому порушене право підлягає судовому захисту. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у загальному розмірі 24021,83 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» слід стягнути судові витрати у розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved