Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою від 29 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Заявлені вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що вони з відповідачем 27 грудня 2016 року зареєстрували шлюб, в якому [INFO] у них народилась дочка [PERSON] . Сімейне життя не склалось, рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24 лютого 2020 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, дитина проживає з нею. Відповідач як батько малолітньої [PERSON] свій обов`язок утримувати дитину не виконує, коштів на її утримання в добровільному порядку не надає. [PERSON] є здоровою, працездатною особою, працює, хоча й не офіційно, в приватних фірмах, що займаються укладенням тротуарної бруківки, має достатній заробіток. Вона на даний час не працює, здійснює догляд за восьмимісячною дитиною, народженою в іншому шлюбі, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, допомоги по безробіттю не отримує. За таких обставин не може самостійно забезпечити дочку всім необхідним, до того ж остання часто хворіє, перебуває на диспансерному обліку з діагнозами гострий бронхіт та гострий трахеобронхіт. Просить позов задовольнити, судові витрати покласти на відповідача. Відповідач подав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що заявлені вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1050 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що усвідомлює свій обов`язок утримувати дитину до досягнення повноліття, бажає надавати їй матеріальну допомогу в розмірі, який є можливим для нього, однак позивачка не надала йому номера рахунку, на який він міг би перераховувати кошти. Оскільки проживає в іншому районі, то не завжди може приїжджати до дочки, як цього хотіла б позивачка. [PERSON] також вказує, що офіційно він ніде не працює з 2016 року, тому, за відсутності сталих доходів, не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання дочки в розмірі 4000 грн щомісячно. Також просить врахувати при ухваленні рішення той факт, що у нього є неповнолітня дитина від першого шлюбу з [PERSON] - син [PERSON] , 2014 року народження, на утримання якого з нього за рішенням суду від 15 серпня 2017року стягуються аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. До того ж зараз у нього є інша дружина [PERSON] , з якою він проживає в цивільному шлюбі та матеріальне забезпечення якої також вважає своїм обов`язком. Крім того, відповідач просить врахувати стан його здоров`я: в 2010 році отримав травму пальців лівої руки, що не дає йому змоги виконувати важку фізичну працю. Також [PERSON] зауважує, що обв`язок утримувати дитину покладається як на батька, так і на матір. Позивачка не надала суду доказів на підтвердження розміру щомісячних витрат на утримання дочки. З огляду на викладене, враховуючи законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1050 грн щомісячно. В судовому засіданні позивачка та її представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві. Представник позивачки адвокат Годованець В.Ф. пояснив, що з 19 червня 2019 року відповідач відвідав дочку [PERSON] сім разів, і один раз привіз їй в подарунок велосипед вартістю 650 грн. Щомісячно кошти на утримання дитини він (відповідач) не надає, його довірителька не має змоги зараз працювати, оскільки здійснює догляд за маленькою дитиною, народженою в іншому шлюбі. [PERSON] є хворобливою дитиною, знаходиться на диспансерному обліку у зв`язку з проблемами з дихальними шляхами, дівчинка систематично проходить обстеження та лікування, на що витрачаються немалі кошти. Зокрема, останній раз дитина проходила лікування в стаціонарі КНП ІФОДКЛ ІФ ОР в жовтні 2021 року, попередньо стаціонарно лікувались в алергологічному відділенні вказаного лікувального закладу в липні 2021 року. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти в розмірі 4000 грн щомісячно, зазначена сума є адекватною та дозволить забезпечити дитині достатній рівень життя. Його довірителька як мати свій обов`язок утримувати дитину виконує щоденно. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача адвокат Томин Н. В. в судовому засіданні зазначила, що її довіритель згоден сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1050 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з підстав, викладених у відзиві. Вважає, що витрати на лікування дочки належать до додаткових витрат на дитину, питання про стягнення половини таких позивачка може ставити в порядку, передбаченому ст. 185 Сімейного кодексу України. Щодо матеріального становища [PERSON] , то він офіційно не працевлаштований з 2016 року, отримує нестабільні доходи завдяки тимчасовим заробіткам, має неповнолітнього сина [PERSON] , 2014 року народження, на утримання якого з нього (відповідача) стягуються аліменти на підставі рішення суду. До того ж зараз створив нову сім`ю. Просила врахувати й той факт, що влаштуватись на роботу, пов`язану з важкою фізичною працею, її довіритель не має змоги через травму руки, отриману в 2010 році. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши наступні факти і відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено,\~що відповідач у справі [PERSON] є батьком народженої у шлюбі з позивачкою дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Старолисецької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області 07 червня 2017 року (а.с. 11). Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області у справі №338/99/20 від 24 лютого 2020 року, яке набрало законної сили 25 березня 2020 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9). Дитина проживає з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] (а.с.5), що не оспорюється відповідачем. Питання щодо утримання неповнолітньої дочки сторони у справі в добровільному порядку не вирішили. Як видно з довідки, виданої Лисецькою селищною радою ОТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області 19 листопада 2021 року №1355, [PERSON] не працює з 30 жовтня 2020 року, в центрі зайнятості не зареєстрована, здійснює догляд за дитиною до досягнення трирічного віку (а.с. 6) - сином [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Лікарем [PERSON] 18 листопада 2021 року видана довідка про те, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться на Д обліку в амбулаторії ЗПСМ, діагноз: вірус Епштейна - Барр, гострий бронхіт, гострий трахеобронхіт (а.с. 12). В період з 14 липня 2021 року до 22 липня 2021 року [PERSON] . Знаходилась на стаціонарному лікуванні в алергологічному відділенні КНП ІФОДКЛ ІФ ОР, діагноз - гострий стенозуючий ларинготрахеобронхіт. Також [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні пульмонології КНП ІФОДКЛ ІФ ОР з діагнозом гострий бронхіт, ускладнений токсичним синдромом, в період з 20 жовтня 2021 року до 26 жовтня 2021 року. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області у справі №338/728/17 від 15 серпня 2017 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, ухвалено стягувати з останнього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн щомісячно, стягнення аліментів розпочати з 14 липня 2017 року та проводити до досягнення дитиною повноліття. Як видно з виписного епікризу (виписки з історії хвороби №1519) травматологічного відділення Івано-Франківської міської клінічної лікарні №1, в період з 07 березня 2010 року до 19 березня 2010 року [PERSON] проходив курс лікування у зв`язку з різаними ранами 3, 4 пальців. Однак будь-яких даних щодо встановлення проценту втрати працездатності чи медичних висновків з приводу трудових обмежень суду не подано. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу - [PERSON] - з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ПФУ (форма ОК-5), дата формування виписки - 20 грудня 2021 року, останнє місце праці відповідача, за яким сплачувались внески соціального страхування, - ТзОВ Солартек УА, звітний рік - 2016. Належних та допустимих доказів на підтвердження розміру доходу відповідача позивачкою суду не подано. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України \~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. \~ \~ \~ \~За змістом\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України регламентують, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу\~України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", прожитковий мінімум для дітей до 6 років встановлено у наступних розмірах: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Визначаючи розмір аліментів,\~які слід\~стягувати з [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] , суд, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, враховує: факт проживання дитини з матір`ю; вік дитини, матеріальне становище позивачки, яка на даний час здійснює догляд за малолітнім [PERSON] , [INFO] , вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, зокрема, те, що він є особою працездатного віку, наявність у нього на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відсутність постійного місця праці та стабільного доходу. Водночас, доводи позивачки, якими вона обгрунтовує розмір аліментів на суму 4000 гривень щомісячно посилаючись на витрати на лікування дочки [PERSON] , яка знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом вірус [PERSON] , гострий бронхіт, гострий трахеобронхіт, суд не може поставити в основу прийнятого рішення, оскільки питання про стягнення витрат на лікування, які виходять за межі дрібних лікарських маніпуляцій, підлягає вирішенню відповідно до норм ст. 185 Сімейного кодексу України. За загальним правилом, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~За таких обставин, враховуючи досліджені докази в їх сукупності, з огляду на законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дітей віком до 6 (станом на день ухвалення рішення), суд приходить до переконання, що аліменти на утримання малолітньої [PERSON] , які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень щомісячно, починаючи з - 22 листопада 2021 року, що буде відповідати інтересам дитини та не порушуватиме права кожного з сторін. Згідно з ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з\~ч.\~1,\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір судового збору у даній справі відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" становить 908 грн, від сплати якого позивачка звільнена, тому його слід стягнути на користь держави з відповідача. \~ \~ \~ \~Також з відповідача на користь позивачки слід стягнути 1135 грн. документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 63%. На підставі наведеного,

Outcome: partial