Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

07 квітня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа: Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, в якій просить встановити факти, що мають юридичне значення, а саме факт родинних відносин між [PERSON], померлої [INFO] року та [PERSON], померлого [INFO] року, а саме, що вони є матір'ю та сином та встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO] та [PERSON], померлим [INFO] року, а саме, що вони є чоловіком та дружиною, а також визнати за нею право забудовника на домоволодіння, яке складається з: будинок - А, сарай - Б, спорудження № 1, розташоване за адресою: [ADDRESS], с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, для оформлення права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування вимог позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, яке складається з: будинок - А, сарай - Б, спорудження № 1, розташоване за адресою: [ADDRESS], с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області. За життя [PERSON] заповіт не складала, єдиним спадкоємцем за законом був її син - [PERSON], який у встановлений законом строк звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті його матері - [PERSON], померлої [INFO] року. [INFO] року помер чоловік позивача, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на зазначене домоволодіння. Спадкоємцями за законом після його смерті є позивач - дружина померлого та донька померлого - [PERSON] (після реєстрації шлюбу - "[PERSON]"). У встановлений законом строк позивач звернулась до Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про спадщину, але їй було відмовлено, оскільки нею не надано правовстановлюючий документ на спадковий будинок, крім того в наданих документах наявні розбіжності в імені спадкодавця та спадкоємця, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. У зв'язку з тим, що спадкодавець за життя не оформив належним чином свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок, вона змушена звернутися до суду з даною позовною заявою. Донька позивача [PERSON] - [PERSON] з даною заявою не зверталась У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в ньому та просила суд задовольнити його. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з свідоцтва про народження, наданого суду в копії, серії [NUMBER], виданого 20 листопада 1954 року Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, [PERSON] народився [INFO] року і його матір'ю записана [PERSON] (а.с. 6). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 14 березня 1994 року Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 8). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 30 вересня 1996 року Виконкомом Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 9). Факт того, що [PERSON] є сином [PERSON], померлої [INFO] року, встановлений в судовому засіданні та фактично підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], відповідно до якого [PERSON], що мешкає за адресою: [ADDRESS], с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області отримала зазначене свідоцтво після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року на належне йому майно, а саме: майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства в розмірі 15 631,65 грн., або 1,439 відсотків в КСП "Колос" с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай серії [NUMBER], виданого 27 листопада 2003 року Миколаївською сільською радою. Майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства в розмірі 97,32 грн., або 0,009 відсотків в КСП "Колос" с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, належного померлій [PERSON], після смерті якої прийняв спадщину, але вчасно не оформив своїх спадкових прав син [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ДН-Х, виданого 27 листопада 2003 року Миколаївською сільською радою. Грошового внеску з належними до нього відсотками, компенсаціями та індексаціями, належного померлому [PERSON] на підставі ощадної книжки Ощадного банку СРСР, що знаходиться у філії № 2991/04 Новомосковського відділення Ощадного банку України в с. Миколаївка, за рахунком № [NUMBER] (а.с. 76). Також, факт того, що [PERSON], померлий [INFO] року є чоловіком [PERSON], [INFO], підтверджується зібраними у справі доказами, зокрема довідкою виконкому Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від № 2207, відповідно до якої померлий [PERSON] проживав до дня смерті [INFO] року в будинку під [ADDRESS] в селі Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області разом із дружиною [PERSON], [INFO] (а.с. 74) та вищезазначеним свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 76). Встановлення фактів родинних відносин для позивача має юридичне значення і необхідно для оформлення спадкових прав. Зважаючи на те, що законом не визначено іншого порядку встановлення цього факту, суд вважає необхідним задовольнити заявлені вимоги заявника стосовно встановлення того факту, що [PERSON], померла [INFO] року та [PERSON], померлий [INFO] року є матір'ю та сином, а також те, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], померлий [INFO] року є чоловіком та дружиною. У відповідності до витягу з погосподарської книги, наданого на відповідь на запит Новомосковського міськрайонно суду Дніпропетровської області від 06 липня 2015 року вих. № 15541/15 Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області за № 631 від 22 липня 2015 року, сім'ї [PERSON] виділялась земельна ділянка площею 0,17 га, розташована за адресою: [ADDRESS], с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 106-112), на якій згодом побудували домоволодіння 1940-1950 років побудови, що відповідно до технічного паспорту, де власником зазначена [PERSON], складається з: будинку - А, сараю - Б, паркану № 1 (а.с. 14-16). Встановлено, що на підставі рішення виконкому Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області № 71 від 27 липня 2009 року, номер житлового будинку, на ім'я [PERSON], розташований за адресою: [ADDRESS], с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області, змінено з [ADDRESS] на [ADDRESS], що підтверджується довідкою № 517 від 30 березня 2015 року, виданою Миколаївською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 10). Правовідносини щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, та [PERSON], померлого [INFO] року, виникли до набрання законної сили ЦК України 2004 року, тому діють норми ЦК України в редакції 1963 року. Згідно ст. 529 ч. 1 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Статтею 548 ЦК УРСР 1963 року визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. У відповідності до статті 549 ЦК УРСР 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно матеріалів спадкових справ, які надійшли з Новомосковської районної державної нотаріальної контори на адресу суду, вбачається, що [PERSON] 25 серпня 1994 року звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO] року (а.с. 71), після чого 09 грудня 1996 року з відповідною заявою звернулась [PERSON], після смерті її чоловіка [PERSON], померлого [INFO] року (а.с. 70). Тобто, судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] Інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно до вимог ст.ст. 54, 58, 59 ЦК Української РСР 1922 року, що діяв на момент завершення у 1940 році будівництва спірного житлового будинку, предмет приватної власності можуть становити будівлі, власники яких мають право володіти, користуватись, розпоряджатись ними та вимагати усунення всяких порушень їх прав. Указом Президії Верховної ради СРСР "Про право громадян на купівлю та будівництво індивідуальних жилих будинків" від 26 серпня 1948 року передбачено право кожного громадянина збудувати для себе на праві приватної власності жилий будинок з відведенням йому у безстрокове користування земельної ділянки. Даною Постановою також передбачено, що збудовані на відведених земельних ділянках будинки є особистою власністю забудовників. Відповідно до пункту 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24 червня 2011 року N 91 (Порядок N 91), зареєстрованим в Міністерстві юстиції 11 липня 2011 року за N 830/19568 (далі - Порядок), документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Аналогічне роз'яснення міститься в листі Державної Реєстраційної Служби України від 12 березня 2013 року N 95-06-15-13 начальнику реєстраційної служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, начальникам реєстраційних служб головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі "Щодо державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 1992 року". Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст. 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з технічним паспортом від 28 березня 1995 року домоволодіння [ADDRESS] у селі МиколаївкаНовомосковського району Дніпропетровської області в цілому складається з: будинку - А, сараю - Б, паркану - № 1, та всі будівлі та споруди побудовані до 1992 року (а.с. 14-16). Оскільки право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області за померлими [PERSON] та [PERSON] зареєстровано не було, до їх спадкоємців переходить право забудовників на оформлення зазначеного будинку у встановленому законом порядку, а сам будинок слід вважати до здачі його в експлуатацію незавершеним будівництвом. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. З наведеного слідує, якщо об'єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов'язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництвом об'єкт (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об'єкт; право одержати на своє ім'я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Таким чином, є підстави для визнання за позивачем права забудовника на домоволодіння, яке складається з: будинку - А, сараю - Б, паркан № 1, розташоване за адресою: [ADDRESS], с. Миколаївка Новомосковського району Дніпропетровської області. Судові витрати суд вважає можливим віднести на рахунок сторони, що її понесла. На підставі викладеного,

Outcome: approved